overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про виділ земельної ділянки в натурі. В позовній заяві (а.с. 2 - 5) та поясненнях, наданих представником позивача в підготовчому засіданні, викладено наступну позицію. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, сторонам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, розташована на території Червоноперекопської сільської ради Каховський району, кадастровий номер: [NUMBER]. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, власником квартири № 1 в якому є позивач, власниками квартири № 2 - є відповідачі. Протягом 26 років відповідач користується частиною земельної ділянки, площею 0,0803 га, відповідачі - площею 0,1697 га, що не відповідає розмірам часток сторін у праві власності на житловий будинок. Позивач бажає виділу частини земельної ділянки, якої він користується. За вказаних обставин [PERSON] просив відповідно до плану поділу земельної ділянки, виділити йому в натурі 3212/10000 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: [NUMBER]), що становить 0,0803 га. В підготовчому судовому засіданні відповідачі позов визнали, погоджуюсь на виділ позивачу земельної ділянки, площею 0,0803 га, згідно з планом поділу, розробленим інженером-землевпорядником [PERSON] Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 16 - 17, 21), [PERSON] є власником 48/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Червоноперекопської сільської ради від 17 липня 2014 року № 511 (а.с. 18) затверджено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, для ведення садівництва ділянку, площею 0,019 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності (а.с. 19 - 20, 22 - 24) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить земельна ділянка, розташована на території Червоноперекопської сільської ради Каховського району за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Відповідно до плану поділу земельної ділянки, розробленого ФОП [PERSON] (а.с. 29), земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], може бути поділена на дві окремі ділянки, площею 0,0803 га та 0,1697 га. Як встановлено ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Суд вбачає, що виділ позивачу частини земельної ділянки, щодо площі та меж якої сторони дійшли згоди, не порушує прав співвласників та відповідає сталому порядку користування ними земельною ділянкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення грошової компенсації, вказуючи, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.02.2013 р. за ним визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачі перешкоджають йому володіти та користуватись своєю часткою, мотивуючи тим, що вона незначна та її неможливо виділити. Просить суд стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію вартості належної йому 1/4 частини квартири у розмірі 131 356,00 грн., вартість проведеної судової експертизи та відшкодувати 4500 грн. за послуги адвоката. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.5-7), відповідно, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками ? частин спірної квартири. Згідно даних техпаспорту, вказана квартира складається з двох кімнат жилою площею 16,7 кв.м. та 11,5 кв.м. Відповідач [PERSON] є невісткою позивача (дружиною померлого брата [PERSON],), відповідач [PERSON] - племінником позивача (сином померлого брата [PERSON],), які мешкають за вказаною адресою, займаючи обидві кімнати, не є членами родини позивача. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5708/9535 від 28.08.2014 р., виділення в натурі ? частки спірної квартири неможливе з технічної точки зору; ринкова вартість ? частки становить 131 356,00 грн. Оскільки, позивач фактично позбавлений можливості проживати у спірній квартирі, та бажає отримати грошову компенсацію вартості належної йому частки, суд дійшов висновку про стягнення вказаної грошової суми з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку. З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача, в рівних частках з кожного, судові витрати: пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 3 366,00 грн., та пов'язані з наданням правової допомоги, у розмірі 487,20 грн. (виходячи з розрахунку 40% мінімальної заробітної плати за 1 годину роботи адвоката), тобто по 1 926,10 грн. з кожного ((3 366,00 + 487,20):2). За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення солідарно боргу в розмірі 9633, 34 грн і судових витрат в розмірі 229, 40 грн. Згідно заяви представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового розгялді повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, так як відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи і від них не надійшло заяви про його відкладення, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази, якими обґрунтовуються обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст. ст.. 526, 553 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно ст.. 541 ЦК України, солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором. Позов підтверджується копією кредитного договору між сторонами за № 59-1412 від 06.12.2012 року; копією договору поруки між сторонами № 59/1-1412 від 06.12.2012 року, копією видаткового касового ордера про отримання відповідачем коштів по договору; копіями квитанцій по сплаті судових витрат ( а. с. 1, 2, 6-9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 14.09.2013 року він та [PERSON] уклали шлюб, але через несумісність характерів, суперечки, непороузміння 30.05.2015 року розірвали шлюб. На момент розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] була вагітна, але через постійні сварки запевняла позивача, що він не є батьком майбутньої дитини. 22.06.2015 року [PERSON] народила сина - який згідно свідоцтва про народження записаний як [PERSON]. Факт того, що [PERSON], [INFO] є сином позивача відповідачі не заперечують. Для того, щоб визнати позивача батьком дитини йому необхідно звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та нгаполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визхнаєх та не заперечує проти їх задоволення. Відповідака [PERSON] в судовому засідання позов визнанала та підтвердила, що позивач є батьком дитини-Чернобай [PERSON], [INFO]. Позов просила задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 096700 від 14.09.2016 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП № 074632 від 04.07.2015 року [PERSON] і [PERSON] 30.05.2015 року розірвали шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ФП № 225687 від 04.07.2015 року [PERSON] народився 22.06.2015 року, в графі батьки вказані [PERSON] і [PERSON]. Той факт , що [PERSON] є сином [PERSON], відповідачка [PERSON] підтвердила в судвому засіданні, також у письмовому вигляді підтвердив відповідач [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.138 СК України , вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Враховуючи позицію всіх учасників судового процесу та діючи в інтересах захисту малолітньої дитини, суд приходить до висновку про те, позовні вимоги є незаконними та такими, що підлягають задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 1 966, 03 грн. в період часу з 01.09.1996 р. до 01.03.2012 р. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, та пояснили, що сплачують послуги за використаний природний газ належним чином, просили застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 1 966, 03 грн. в період часу з 01.09.1996 р. до 01.03.2012 р. Позивач звернувся до суду 21.03.2014р., тобто після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 257-258 ЦК України, суду представник позивача не заявляв клопотань про поновлення пропущення строку, крім того обставин, передбачених ст. 264-266 ЦК України про зупинення перебігу чи переривання позовної давності не настало, і тому суд відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням клопотання відповідачів відмовляє позивачу в задоволенні позову, щодо стягнення заборгованості за використаний природний газ в період часу з 01.09.1996 р. до 01.03.2012 р. у розмірі 1 966, 03 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 2 965, 23 грн. в період часу з 01.06.1999 р. до 01.03.2012 р. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, та пояснили, що сплачують послуги за використаний природний газ належним чином, просили застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 2 965, 23 грн. в період часу з 01.06.1999 р. до 01.03.2012 р. Позивач звернувся до суду 21.03.2014р., тобто після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 257-258 ЦК України, суду представник позивача не заявляв клопотань про поновлення пропущення строку, крім того обставин, передбачених ст. 264-266 ЦК України про зупинення перебігу чи переривання позовної давності не настало, і тому суд відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням клопотання відповідачів відмовляє позивачу в задоволенні позову, щодо стягнення заборгованості за використаний природний газ в період часу з 01.06.1999 р. до 01.03.2012 р. у розмірі 2 965, 23 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 6 324, 38 грн. в період часу з 01.06.1996 р. до 01.08.2012 р. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, та пояснили, що сплачують послуги за використаний природний газ належним чином, просили застосувати строк позовної давнини. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та згідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У зв'язку з тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі, у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 6 324, 38 грн. в період часу з 01.06.1996 р. до 01.08.2012 р. Позивач звернувся до суду 21.03.2014р., тобто після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 257-258 ЦК України, суду представник позивача не заявляв клопотань про поновлення пропущення строку, крім того обставин, передбачених ст. 264-266 ЦК України про зупинення перебігу чи переривання позовної давності не настало, і тому суд відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням клопотання відповідачів відмовляє позивачу в задоволенні позову, щодо стягнення заборгованості за використаний природний газ в період часу з 01.06.1996 р. до 01.08.2012 р. у розмірі 6 324, 38 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Позивач позов мотивує тим, що відповідно до кредитного договору № 14515-43.6-14-2 від 10.02.2014 року, Акціонерним банком «Київська Русь» було надано кредит [PERSON], в сумі 8 000,00 грн., строком до 10.02.2016 року та зі сплатою 15,9% річних. Станом на 16.01.2015р. відповідач порушив графік погашення кредиту та сплати відсотків більш ніж на 6 місяців, а тому станом на 16.01.2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 10607,23 грн., яка включає: заборгованість по кредиту - 7702,20 грн.; заборгованість по відсотках та щомісячній комісії - 2205,43 грн.; штраф за несвоєчасну сплату відсотків ануїтентного платежу по кредиту - 699,60 грн. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, що призводить до затягування розгляду справи. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов слід задоволити із наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № 14515-43.6-14-2 від 10.02.2014 року (а.с. 4-6) Акціонерним банком «Київська Русь» було надано кредит [PERSON] в сумі 8 000,00 грн., строком до 10.02.2016р. зі сплатою 15,9% річних. Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 16.01.2015р. має заборгованість - 10607,23 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 7702,20 грн.; заборгованість по відсотках та щомісячній комісії - 2205,43 грн.; штраф за несвоєчасну сплату відсотків ануїтентного платежу по кредиту - 699,60 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст. 526 ЦК України відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А тому суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 543, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачки з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснила, що 25.09.2008 року між Скадовським РЕЗ і ЕМ ПАТ «ЕК» Херсонобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією № 067-062 на квартиру [ADDRESS] у м. Скадовськ Херсонської області. В порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення [PERSON] систематично не виконувала свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.06.2015 року утворилась заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2524,34 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 2524,34 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, на час розгляду справи відповідачка не повідомила про причини неявки, заперечень на позов не подала. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Згідно п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією та споживачем і енергопостачальником. Між Скадовським РЕЗ і ЕМ ПАТ «ЕК» Херсонобленерго» та [PERSON] було укладено договір № 067-062 від 25.09.2008 року про користування електричною енергією. Станом на 01.06.2015 року заборгованість відповідачки за договором складає 2524,34 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. З урахуванням наведених норм закону та фактично встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому на підставі ст. 1166 ЦК України просив стягнути 1360,57 грн. надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та судові витрати В обґрунтування позовних вимог вказував, що при призначенні допомоги малозабезпеченій сім`ї, відповідачкою не було проінформовано про зміни, що пов`язані з реєстрацією в центрі зайнятості. У зв`язку з неповерненням надміру виплаченої соціальної допомоги в добровільному порядку просив стягнути вищевказані кошти за рішенням суду. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на те, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сумнівів в достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання у суду не виникає, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved