Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 03.08.1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 398. Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини між ними припинені і вони проживають окремо та наміру до примирення не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому було повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій він просить справу розглядати за його відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи їй було повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON],, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, при цьому, проти задоволення позову не заперечує. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 03.08.1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 398 (а.с.4). При цьому, дошлюбне прізвище позивача [PERSON], а після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище [PERSON]. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання і перестали підтримувати подружні відносини, причиною чого вважають різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. За таких обставин, позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважає що примирення між ними не можливе. За заявою відповідача, ухвалою Жовтоводського міського суду від 16 березня 2015 року сторонам було надано шестимісячний строк на примирення. Однак по закінченню зазначеного строку взаємовідносини між подружжям не покращились та примирення не відбулось. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved