Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER], укладеного 25.12.2015 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (скорочена назва - АТ «Укрсімбанк») та відповідачем [PERSON], на підставі якого відповідачу відкрито кредитну лінію до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № [NUMBER]. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.10 Кредитного договору, позивач на підставі заяви клієнта, яка є додатком №1 до цього договору, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 4000 грн. під 40% річних, з кінцевою датою погашення 30.11.2018 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 26.05.2017 року допустив виникнення заборгованості по кредиту в сумі 4555,40 грн., з яких: 3997,30 грн. - прострочена заборгованість; 458,81 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 83,61 грн. - нараховано пені за кредитною лінією; 15,68 грн. - нарахована пеня за процентами. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії в сумі 4555,40 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечив щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.12.2015 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір на підставі якого відповідачу відкрито кредитну лінію до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] (а.с. 6-12). Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.10 Кредитного договору, позивач на підставі заяви клієнта (а.с. а.с. 7 зворот), яка є додатком №1 до цього договору, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 4000 грн. під 40% річних, з кінцевою датою погашення 30.11.2018 року. Згідно п.п. 7.3.3, 7.2.17 кредитного договору позивач має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати технічної заборгованості та процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов договору, а також у разі, якщо протягом 2 календарних місяців поспіль Організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. У разі надіслання банком вимоги клієнту про дострокове повернення кредиту клієнт зобов'язаний погасити банку не пізніше терміну зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом. Позивач звернувся до відповідача з відповідною претензією № 055-161/585 від 18.04.2017 року, в якій повідомляв про порушення строків погашення заборгованості та вимагав здійснити у строк до 27.04.2017 року повне погашення усієї заборгованості за кредитною лінією в сумі 3997,30 грн. та нарахованими процентами в сумі 336,15 грн. Також попереджував, що у разі непогашення вищезгаданої заборгованості за договором в повному обсязі у строк до 27.04.2017 року будуть застосовані заходи примусовоого її стягнення у судовому порядку (а.с. 17). Відповідач [PERSON] претензію не виконав, кредит не погасив. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.п. 8.1.1, 8.1.2. кредитного договору відповідач сплачує пеню за кожен день прострочи повернення кредиту або сплати процентів за кредитом, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у періоді за який нараховуватиметься пеня. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 26.05.2017 року допустив виникнення заборгованості по кредиту в сумі 4555,40 грн., з яких: 3997,30 грн. - прострочена заборгованість; 458,81 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 83,61 грн. - нараховано пені за кредитною лінією; 15,68 грн. - нарахована пеня за процентами (а.с. 15). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачами зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення неповернутої суми кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 25.12.2015 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved