Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою (уточненою заявою) якому просив стягнути з [PERSON] (іпн [NUMBER]) на користь [PERSON] (іпн [NUMBER]) заборгованість за позикою у розмірі: 218036 грн. 14 коп., яка складається: - тіло позики в іноземній валюті - 4 000,00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 08 серпня 2017 року (1 долар США - 25,7849 гривень) становить 103 139 грн. 60 коп.; - тіло позики в національній валюті України - 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень; - відсотки за користування позикою в іноземній валюті - 360,00 (триста шістдесят) дол. США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 08 серпня 2017 року (1 долар США - 25,7849 гривень) становить 9 282 грн. 56 коп.; - відсотки за користування позикою в національній валюті України - 450,00 грн.; - індекс інфляції за весь час прострочення - 100163 грн. 98 коп. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що 08.09.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки. На виконання умов вказаної розписки, позивач надав відповідачу [PERSON] 4 000 доларів США та 5 000 гривень зі строком повернення до 08.10.2014 р., проте відповідач у визначений розпискою строк, зазначені кошти позивачу не повернув. У письмовій заяві позивач просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, надану копію розписки, суд встановив наступні обставини. Відповідно до положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.1046 ЦК України: за договором позики одна сторона - позикодавець передає у власність другій стороні - позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до положень ст.1047 ЦК України: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлено як розписку позичальника, так і інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В матеріалах справи міститься копія розписки від 08.09.2014 р. (а.с.5), в якій зазначено, що [PERSON] взяв в борг 4 000 доларів США та 5 000 грн. Проте, в тексті вказаної розписки не зазначено особу позикодавця (в тому числі [PERSON]) в якої позичальник [PERSON] взяв в борг вказану суму. Тобто, факт отримання відповідачем коштів у борг саме від позивача недоведений. При цьому, відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, відсутність зазначення в розписці другої сторони - особи позикодавця, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору (копія посвідчення а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed