Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третіх осіб про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 19.09.2018 року (реєстровий номер 5061) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року у розмірі 69382,07 гривень та 1000,0 гривень за вчинення цього виконавчого напису. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис на Договорі про відкриття банківського (карткового) поточного депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року, відповідно до якого АТ «УкрСоцбанк» було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. Зазначає, що 01.08.2011 року позивач працевлаштувався на посаду начальника ВЗ у АТ «Укрсоцбанк». З метою отримання заробітної плати, між ним та відповідачем було укладено договір про відкриття банківського (карткового) поточного депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року. Відповідно до п.1.1.1 Договору було відкрито рахунки № [NUMBER] (зарплатний), № 26309600087574 (вкладний), № 26256600087575 (ощадний). 14.08.2012 року на підставі Додаткової угоди № 1 до Договору про відкриття рахунку, банк відкрив кредитний рахунок № [NUMBER] та встановив кредитну лінію у розмірі 14490,0 гривень. Для отримання коштів у межах вказаного рахунку було видано платіжну картку № [NUMBER] із терміном дії до серпня 2014 року. Трудові відносини із банком позивач припинив 12.05.2014 року, а тому по закінченню строку дії платіжних карток, що були емітовані банком для використання рахунків позивача, банком не випускались та позивачем не отримувались. Вважає, що сума боргу не могла перевищувати гранично допустимої суми кредитного ліміту 14490,0 гривень, розрахунок заборгованості за кредитним зобов`язанням міг нараховуватись не раніше 14.08.2012 року, а строк виконання зобов`язання повинен був настати 15.09.2014 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. від 02.10.2018 року відкрито виконавче провадження № 57329405 на підставі виконавчого напису № 5061, виданого 19.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. Як вбачається із виконавчого напису нотаріуса, такий вчинено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, якою даний пункт був внесений у Перелік. А тому, на момент вчинення виконавчого напису, норми матеріального права, на підставі якої нотаріус вчиняв відповідні нотаріальні дії, були нечинними та не могли застосовуватись. Крім цього, відповідачем пропущено 3-річний строк у межах якого може бути вчинено виконавчий напис, оскільки право вимоги виникло 15.09.2014 року, а тому строк завершився у вересні 2017 року. Зазначає, що нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, у зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Справа поступила до суду 11.03.2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених вище, не заперечують проти ухвалення заочного рішення, просять позов задовольнити. Додатково представник позивача зазначила, що позивач працевлаштувався на роботу у АТ «Укрсоцбанк» у зв`язку із чим йому було відкрито картковий рахунок для нарахування заробітної плати. Крім цього, позивачем було відкрито ще два рахунки у цьому банку. Однак, в серпні 2014 року строк дії карткового рахунку завершився, а трудові відносини з відповідачем було розірвано. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи, повідомлена належним чином. На адресу суду скерувала письмові пояснення, просить справу слухати без її участі. У скерованих поясненнях нотаріус вказує на те, що 19.09.2018 року нею вчинено нотаріальну дію, а саме здійснено виконавчий напис за реєстровим номером № 5061 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року у розмірі 69382,07 гривень на підставі наданих банком документів та у відповідності до Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх. Вчинення виконавчого напису не породжує права, а лише підтверджує таке право, яке виникло раніше. У той же час, безспірність заборгованості боржника підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином. На адресу суду скерував пояснення у яких вказав, що 01.10.2018 року до нього надійшла заява представника АТ «Укрсоцбанк» про примусове виконання виконавчого документу, який відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому ним була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 19.09.2018 року (реєстровий номер 5061) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року у розмірі 69382,07 гривень та 1000,0 гривень за вчинення цього виконавчого напису. Враховуючи, що позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із виконавчого напису (а.с.7), вчиненого 19.09.2018 року (реєстровий номер 5061) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року у розмірі 69382,07 гривень та 1000,0 гривень за вчинення цього виконавчого напису. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінеті Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, встановлено документи, які подаються для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Зокрема, стягувачем подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається із наявного у матеріалах справи виконавчого напису, такий здійснено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. N 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі N 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак вказана норма «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» застосуванню не підлягала, оскільки була визнана незаконною та нечинною. В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 14.08.2012 року до Договору № 0600/00061455 від 02.08.2011 року про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.12-16), банк відкрив позивачу кредитну лінію у сумі 14490,0 гривень в межах якої здійснюється кредитування рахунку протягом строку дії картки для задоволення поточних потреб держателя. Пунктом 1.1.3.4. Додаткової угоди № 1 від 14 серпня 2012 року передбачено, що у разі випуску картки на новий строк, користування кредитної лінією продовжується на строк випущеної на новий строк картки. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем припинено трудові відносини 12.05.2014 року. По закінченню строку дії платіжних карток, що були емітовані для використання рахунків, які були відкриті в межах договору про відкриття рахунку, банком не випускалося та позивачем не отримувалось. Крім цього, відповідачем суду не представленого жодного доказу, що картка випускалася на новий строк. Отже, від моменту, коли у банку виникло право вимоги пройшов трьохрічний строк, встановлений ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» у межах якого нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Посилання у виконавчому написі на те, що строк платежу за Договором про відкриття банківського рахунку (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року настав, боржником не було виконано вимоги стягувача згідно з повідомленням про порушення основного зобов`язання від 20.06.2016 року судом не беруться до уваги з огляду на наступне. У повідомленні про порушення основного зобов`язання вих. № 62738 від 20.06.2018 року (а.с.74) вказується на те, що позивачем у зв`язку із використанням ним коштів наданих по рахунку у межах кредитної лінії та невиконанням зобов`язанням щодо їх повернення станом на 30.05.2018 року виникла заборгованість у розмірі 69382,07 гривень відповідно до встановленої кредитної лінії у межах рахунку № 26258600087573. Однак, відповідно до п.1.1.3.1. та п.1.1.3.3. Додаткової угоди № 1 від 14.08.2012 року до Договору № 0600/00061455 від 02.08.2011 року, банком відкрито позивачу кредитну лінію у розмірі 14490,0 гривень та відкрито рахунок № 26259600101696. В той же час, рахунок № [NUMBER] значиться у п.1.1.3.7. як рахунок для проведення договірного списання коштів. Судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі документів, які містять розбіжності щодо строку та розміру заборгованості позивача. Крім цього, відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування вказаних доводів позивача щодо неправильності розрахунку заборгованості та моменту виникнення права щодо стягнення заборгованості, на підставі чого вчинено виконавчий напис нотаріуса. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved