Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 30.01.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 001-01017-300112. Відповідно до п.п.1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит в сумі 2088,15 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3 Договору за користування Кредитом відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи із ставки 0,01 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,98 % в місяць, п.2.5.Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2088,15 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 4103869 від 31.01.2012 року. Станом на 12.04.2014 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.04.2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк» «Дельта» Кредитному договору № 001-01017-300112 від 30.01.2012 року, рахується заборгованість на загальну суму 1658,25 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач звертається з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в тексті позовної заяви, позивач просить слухати справу без представника банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, протии винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, без поважних причин, хоч належним чином була повідомлена про день розгляду справи і не повідомила про причинпи своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, 30.01.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 001-01017-300112. Відповідно до п.п.1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит в сумі 2088,15 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3 Договору за користування Кредитом відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи із ставки 0,01 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,98 % в місяць, п.2.5.Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2088,15 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 4103869 від 31.01.2012 року. Станом на 12.04.2014 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.04.2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк» «Дельта» Кредитному договору № 001-01017-300112 від 30.01.2012 року, рахується заборгованість на загальну суму 1658,25 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У випадку незгоди з певними умовами договору, відповідач не був позбавлений можливості при укладенні договору вимагати від Банку роз'яснення, зміни, виключення умов договору, які він вважав несправедливими, як не був позбавлений права відмовитись від укладання вказаного кредитного договору та звернутися до іншої кредитної установи. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved