Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення суми страхової виплати за договором страхування життя. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 31.01.2001 року уклав з відповідачем договір добровільного страхування життя № 0001-0102, відповідно до якого, страховик при настанні страхового випадку зобовязується сплатити страхову суму страхувальнику або іншим визначеним ним особам або на користь яких укладено цей договір, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі в обумовлені строки та виконувати інші умови договору. У полісі страхування життя №0001-0102 щорічна страхова премія становить 300 доларів США, а страхова сума загалом дорівнює 3953 доларів США. Позивачем було повністю виконано свої страхові зобовязання по сплаті страхових платежів про що свідчать квитанції про перерахування відповідних сум на користь позивача. Пунктом 6.1 договору та полісу страхування життя №0001-0102 гарантовано, що страхова сума у разі дожиття страхувальника до погодженого строку дії страхового захисту складає 3953 доларів США. Відповідно до пункту 5.1. договору дожиття страхувальника до закінчення строку дії страхового захисту є страховим випадком. Також полісом передбачено строк дії страхового захисту, який закінчується 29.02.2016 року о 24:00 год. У звязку із закінченням строку дії позивач неодноразово звертався із заявою до страхової компанії про виплату страхової суми. Просить суд стягнути в його користь з відповідача 3953 доларів США страхового відшкодування та суму пені у розмірі 29,64 доларів США., а всього 3982,64 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2001 року [PERSON] уклав з відповідачем договір добровільного страхування життя № 0001-0102, відповідно до якого, страховик при настанні страхового випадку зобовязується сплатити страхову суму страхувальнику або іншим визначеним ним особам або на користь яких укладено цей договір, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі в обумовлені строки та виконувати інші умови договору. (а.с. 6-9). Позивачем було повністю виконано свої страхові зобовязання по сплаті страхових платежів, що підтверджується квитанції про перерахування відповідних сум на користь позивача. Пунктом 6.1 договору та полісу страхування життя №0001-0102 гарантовано, що страхова сума у разі дожиття страхувальника до погодженого строку дії страхового захисту складає 3953 доларів США (а.с. 7). Відповідно до пункту 5.1. договору дожиття страхувальника до закінчення строку дії страхового захисту є страховим випадком (а.с. 6). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» визхначено, що страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про страхування» грошові зобов'язання сторін по договорах страхування життя, за їх згодою, можуть бути визначені як у національній валюті України, так і у вільно конвертованій валюті або розрахункових величинах, що визначають фактичний розмір зобов'язань страховика на дату виникнення або виконання цих зобов'язань Полісом передбачено, що строк дії страхового захисту закінчується 29.02.2016 року о 24:00 год. (а.с. 10). Позивач 11.03.2016 року, 16.05.2016 року, 15.06.2016 року звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 11-15). Пунктом 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України\~визначено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 3982 долари 64 центи США, що станом на 07.09.2016 року (за офіційним курсом НБУ за 1 долар США 26 грн. 84 коп.) складає 106894 грн. 06 коп., з яких сума страхової виплати за договором страхування життя № 00001-0102 від 31.01.2001 року становить 3953 долари США, що станом на 07.09.2016 року (за офіційним курсом НБУ за 1 долар США 26 грн. 84 коп.) складає 106098 грн. 52 коп., та сума пені в розмірі 29 доларів 64 центи США, що станом на 07.09.2016 року (за офіційним курсом НБУ за 1 долар США 26 грн. 84 коп.) складає 795 грн. 54 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1068 (одна тисяча шістдесят вісім) гривень 94 коп. На підставі ст.ст. 979, , 1191 ЦК України, , \~

Outcome: approved