overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 3% річних та індексу інфляції, посилаючись на те, що відповідно до укладеної між сторонами угоди про поставку товарів під замовлення №б/н від 26.09.2011 року відповідач зобов`язалась поставити товар, вказаний у рахунку-специфікації №19 від 26.09.2011р., протягом 120 днів. Позивач виконав свої зобов`язання щодо передплати та відповідно до п.1 угоди сплатив 100% вартості замовлення, що становило еквівалент 129500 євро. Також, позивач посилається на те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару та не передано позивачу товар впродовж 120-ти днів з моменту підписання угоди. 05.09.2014 року відповідач частково поставила товар на загальну суму 32750,93 євро, а також частково відповідачем було повернуто позивачу 27800 євро. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015р. по справі №753/4830/15 за позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору поставки та встановлення юридичного факту та за зустрічним позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за недопоставлений товар первісний позов задоволено частково. Договір про поставку товару під замовлення від 26.09.2011р. розірвано, в іншій частині первісного позову відмовлено. Зустрічну позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 318942,98 грн. основної заборгованості, 320147,28 грн. пені та 257313,22 грн. 3% річних. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.03.2016р., рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015р. в частині стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] пені та 3% річних змінено, а саме зменшено розмір пені з 320147,28 грн. на 152423,35грн. та 3% річних з 257313,22 грн. на 122509,42 грн., а всього 597529,75 грн. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015р. залишено без змін. 22.11.2017 року відповідачем, під час виконавчого провадження, було виконано рішення Апеляційного суду м. Києва щодо сплати заборгованості в повному обсязі та сплачено на користь позивача 597529,75 грн. У зв`язку з цим, позивач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що він є майором Збройних Сил України, перебуває на посаді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] , що постійно дислокується в м. Новоград-Волинський Житомирської області. Відповідач з 24 січня 2020 року ніс службу у вказаній військовій частині у званні солдата та проходив службу на посаді механіка-водія. 26 квітня 2020 року під час виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи у військовій частині [NUMBER] , за місцем проходження на той час військової служби, відповідач допустив дії, які завдали істотну шкоду діловій репутації позивача, спричинили моральну шкоду. 26.04.2020 року відповідач в присутності інших військовослужбовців, вчинив ряд грубих, нецензурних та образливих висловлювань відносно позивача, що було зафіксовано на відеозапис та в подальшому поширено серед військовослужбовців військової частини та сторонніх цивільних осіб. Запис був поширений у соціальній мережі facebook на веб-сторінці «військові капелани [INFO] , у подальшому був видалений. Відповідач розкаявся у своїх діях та самостійно запропонував компенсувати спричинену позивачу моральну шкоду в розмірі 17\~000 грн., що є спів мірним з нанесеною моральною шкодою за дії відповідача. Сторони домовились про спрямування цих коштів на фінансове забезпечення військової частини [NUMBER] для нагальних фінансових потреб. Проте відповідач не компенсував позивачу завдані нематеріальні збитки та не повернув невідворотну та невиправну шкоду репутації як службовій особі, офіцеру Збройних Сил України та фізичній особі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 18 березня 2021 року задоволено клопотання представника позивача, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Судове засідання проведено в режимі відео конференції. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в Костопільський районний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 40 по вул.Л. Українки в с. Тростянець, Котсопільського району, Рівненської області, та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Золотолинської сільської ради Костопільського районк Рівненської області. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи встановлено судом, що батьку позивача [PERSON], належав житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Л.Українки, № 40 в с. Тростянець Костопільського району Рівненської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги №7, особовий рахунок №0557-1, виданою Золотолинською сілською радою та технічним паспортом на житловий будинок. 23.10.2014 року батько позивача помер. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважеєсьтя набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена. Позивач відповідно до ст.392 ЦК України , може пред»явити позов про визнання права його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У видачі свідоцтва про право на спадкове майно - житлового будинку, державним нотаріусом Костопільської районної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON]. позивачу було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, про що нотаріусом була винесена постанова. Згідно довідки технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна вартість житлового будинку станом на 25.02.2015 року, становить 71896 грн., право власності на житловий будинок не зареєстровано. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся в Костопільський районний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №5 з надвірними будівлями по вул. Поліська в с. Борщівка Костопільського району Рівненської області. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи встановлено судом, що брату позивача [PERSON], належав житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Поліська, № 5 в с. Борщівка Костопільського району Рівненської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги №6, особовий рахунок №0512-1, виданою Малолюбашанською сілською радою та технічним паспортом на житловий будинок 03.10.2013 року брат позивача помер. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважеєсьтя набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена. Позивач відповідно до ст.392 ЦК України , може пред»явити позов про визнання права його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У видачі свідоцтва про право на спадкове майно - житлового будинку, приватним нотаріусом Костопільського районого нотаріального округу Рівненської області [PERSON] позивачці було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, про що нотаріусом була винесена постанова. Згідно довідки ОБТІ вартість житлового будинку станом на 10.06.2015 року, становить 39200 грн., право власності на житловий будинок не зареєстровано. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся в Костопільський районний суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, просив задоволити, та наддав згоду на прийняття заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями №13, на провулоку Лисенка в м. Костопіль, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 07 травня 1974 року. Відповідачі [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстровані за адресою: м. Костопіль, повулок Лисенка №13, ( [PERSON] з 20.01.2004року, [PERSON] з 26.11.2008 року), проте за вказаною адресою з моменту реєстрації не проживають, що підтвердили попередньо допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], та [PERSON], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.12.2007 року ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем кредитний договір № 002-04161-041207, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 2471,00 грн, про що свідчить меморіальний ордер №43966548 від 04.12.2007 року. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 27.03.2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 1479,11 грн., яка складається з: - Заборгованість за сумою кредиту - 1479,07 грн.; - Заборгованість за відсотками - 0,04 грн.; Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1479,11 грн., та судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив позовну заяву розглядати без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення справи до суду не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення. Повно та всебічно з'ясував обставини справи, безпосередньо дослідивши надані суду письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтями 1049,1054 ЦК України передбачено, що Позичальник забов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засіданні встановлено, що згідно з кредитним договором № 002-04161-041207 від 04.12.2007 р. позивач надав кредит відповідачу на придбання майна у сумі 2471,00 грн., строком на 10 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 03 жовтня 2008 року на умовах, визначених договором. (а.с.3-5). Згідно довідки-розрахунку (а.с.6) загальна сума заборгованості станом на 27.03.2014 року складає 1479,11 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 1479,07 грн.; - заборгованість за відсотками - 0,04 грн. До теперішнього часу заборгованість не погашена. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 002-04161-041207 від 04.12.2007 року на загальну суму 1479,11 грн. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 08.08.2011 року між ПАТ «Акціонерно - Комерційний Банк «Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0015, відповідно до якого 08.08.2011 року банк перерахував кошти відповідачу. На виконання вищевказаного договору відповідач повинна була щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит частинами згідно з графіком, проте з причини невиконання відповідачем договірних зобов'язань за вказаним вище кредитним договором виникла заборгованість, яка складає 23354,39 грн. Відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23354,39 грн., а також судовий збір у сумі 233,54 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання з`явилася, з позовними вимогами не погодилася, просила відмовити у їх задоволенні. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 08.08.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір №0015 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого 08.08.2011 року банк перерахував відповідачу кредитні кошти. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач повинна була щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит частинами, як передбачено графіком, однак у зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань за вказаним вище кредитним договором виникла заборгованість, яка складає 23354,39 грн., а саме: а саме: - заборгованість з повернення кредитних коштів 3451, 32 грн.; - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 320,63 грн; - заборгованість по сплаті комісії 117,04 грн.; - пеня за прострочення основної заборгованості 10075,71 грн., - пеня за несплачені відсотки 537,91 грн.; - штраф 8851,79 грн. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акціонерно - Комерційний Банк «Капітал» заборгованість за договором №0015 від 08.08.2011 року у сумі 23354,39 грн., а також судовий збір у сумі 233,54 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 10.10.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 421/2008/Б, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 5000, 00 грн., за плату в розмірі 24 % річних, з щомісячною платою у вигляді комісії за обслуговування кредиту Позичальника в розмірі 50,00 грн., терміном по 10.10.2011 року. Відповідно до умов вказаного вище Кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по Кредиту і відсотків, відповідач зобов`язався щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини Кредиту та процентів, встановлених у Графіку, а також плати за обслуговування кредиту, відповідно до п. 1.4.1 вказаного Договору. Проте відповідачем свої зобов'язання до Кредитним договором не виконано та за станом на 14.10.2014 року виникла заборгованість, яка склала 11 917,99 гривень. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача до суду надав клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи здійснити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про звернення стягнення, обґрунтувавши його тим, що 25.02.2008 року, [PERSON] відповідно до договору № KGMDG0000004769 від 25.02.2008 року отримав від позивача кредит у розмірі 400 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.02.2023 року. Згідно з умовами вищевказаного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. З причини порушення [PERSON] умов договору № KGMDG0000004769 від 25.02.2008 року, за станом на 04.12.2013 року заборгованість визначено у сумі 434869,82 грн., яка складається з наступного: - 352179, 20 грн. - заборгованість за кредитом; - 39662,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3494,46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штраф відповідно до Договору - 39533,62 грн. (процентна складова). Крім того з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 25.02.2008 року було укладено договір іпотеки № KGMDG0000004769, згідно з яким відповідачем надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 14 жовтня 2005 року.

Outcome: partial