Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 137128,16 грн. та 2056,92 грн. судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.11.2016 року [PERSON] було підписано заяву на отримання кредиту №7691490490 на підставі якої, з врахуванням протоколу №177 Загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 30.03.2015 року, відповідачем було отримано в кредит грошові кошти в сумі 62210,00 грн.. Терміном повернення кредиту встановлено 15.11.2019 року. При цьому, позичальник доручив ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отриманого кредиту такі суми: оплату початкового проценту 1000,00 грн., перерахунок на рахунок [PERSON] 50000,00 грн., страховий платіж 1850,00 грн., оплата страхового платежу за договором страхування 9000,00 грн., оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет 24» 360,00 грн.. [PERSON] кредиту не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.03.2019 року становила 137128,16 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 60624,99 грн., заборгованості за річними відсотками в розмірі 4738,46 грн., заборгованості за щомісячними відсотками в розмірі 50089,30 грн., заборгованості за штрафними санкціями/пенею у розмірі 21675,41 грн.. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 26.04.2019 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» прийнято до розгляду, відкрито провадження за такою та призначено до розгляду в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 17.05.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому, представник позивача зазначив, що він не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с.31). Крім того, заяви аналогічного змісту надійшли до суду і 23.05.2019 року, 27.06.2019 року, 15.07.2019 року та 19.07.2019 року (а.с.35, 48, 52, 59). 24.06.2019 року від представника відповідача надійшла заява, у якій він просив «перенести слухання цивільної справи №600/338/19 та надіслати копію позовної заяви з додатками» на його адресу, оскільки відповідач не отримував такої і позбавлений можливості надати свої заперечення та пояснення щодо цього позову. Крім того, у зазначеній заяві представник відповідача вказав, що він не може з`явитися у судове засідання у зв`язку із перебуванням у відпустці, а відповідач тимчасово проживає у м. Одеса і також не може взяти участь у судовому процесі (а.с.42-44). При цьому, представником відповідача жодних доказів поважності причин неявки до згаданої заяви не подано. Не подано таких доказів відповідачем чи його представником і в подальшому під час судового розгляду справи. В судове засідання 03.03.2020 року представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подавши при цьому згадані клопотання, у яких просив, серед іншого, здійснювати розгляд справи у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.35, 48, 52, 59). Відповідач та його представник у судове засідання 03.03.2020 року не з`явилися, хоча про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.63), про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання без поважних причин відповідача та його представника, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи і про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, то зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.11.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви на отримання кредиту №7691490490 і приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», затверджених протоколом №177 Загальних зборів учасників цього товариства, які в сукупності із заявою про приєднання і становлять кредитний договір. Відповідно до пункту 2 заяви №7691490490 від 22.11.2016 року позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 62210,00 грн.. При цьому, вартість кредиту становила: 2% - початковий процент, 2,99% - щомісячний процент, 11,99% - річні проценти зі сплатою 0,3% пені за кожен день прострочення, який обчислюється від загальної суми прострочення (а.с.11, звор.; 12). Крім того, згідно із цією заявою позичальник доручив ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» переказати 50000,00 грн. «до запитання» на користь [PERSON] ; 1850,00 грн. та 9000,00 грн. ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у вигляді страхових платежів та 360,00 грн. ТОВ «майСейфеті» у вигляді оплати пакету послуги «Охоронець КредитМаркет 24» (а.с.11, звор.; 12). Частиною 1 ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Користуючись кредитними\~коштами,\~у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача виникла заборгованість, яка в сукупності, станом на 13.03.2019 року становить 137128,16 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 60624,99 грн., заборгованості за річними процентами 4738,46 грн., заборгованості за щомісячними процентами 50089,30 грн. та заборгованості за штрафом/пенею 21675,41 грн. (а.с.5). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, суд враховує, що відповідач не подав доказів на заперечення укладення з банком договору чи отримання кредитних коштів, а також неправильності нарахування позивачем заборгованості. Крім того, на підставі ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 2056,92 грн. судового збору (а.с.4).

Outcome: approved