Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач зазначив, що 30.01.2014р. помер його рідний брат, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 11,5599га, яка розташована на території Новополтавської сільської ради Чернігівського району. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці, оскільки постійно проживає на тимчасово окупованій території в м. Донецьку і, поховавши брата в січні 2014р. і поїхавши додому, вже не зміг виїхати з окупованої території для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини через проведення антитерористичної операції. Від спадщини він не відмовлявся. Інші спадкоємця відсутні. Представник відповідача у підготовче судове засідання надала заяву про те, що проти задоволення цих вимог не заперечує, правом надання відзиву не скористалася. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.01.2014р. помер [PERSON], рідний брат позивача, на день смерті проживав один (а.с.7,31). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 11,5599га, яка розташована на території Новополтавської сільської ради Чернігівського району (а.с.10). Постановою від 24.07.2018р. приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку на її прийняття (а.с.12). Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 30.01.2014р. (а.с.19-29), з заявою про прийняття спадщини 20.07.2018р. звернувся позивач (а.с.20). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті спадкодавця, як рідний брат (а.с.36). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на те, що він проживає у місті Донецьку, який розташований на території України, тимчасово окупованій внаслідок збройної агресії Російської Федерації та не мав змоги виїхати на підконтрольну Україні територію. Також позивач зазначив й про неможливість направлення заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори поштою з огляду на відсутність поштового сполучення між тимчасово окупованою територією України, а також на відсутність можливості оформити належним чином указану заяву, а саме нотаріально посвідчити справжність його підпису. За ч.1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Частиною першою статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Суд вважає що причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому позов підлягає задоволенню з визначенням додаткового строку, достатнього для подання н заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи слідує, що відповідач позов визнав. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Від спадщини позивач не відмовлявся, інші спадкоємці відсутні. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає за потрібне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved