Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON], предмет якого складає вимога про визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок № 27 по вул. Надхівська в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями і спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] вказав у заяві, що в 1994 році він поселився у житловому будинку №27 по вул. Колгоспній в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.12.1988 року на підставі рішення виконкому Царичанської районної ради № 379/10 від 25.11.1988 року. 07.10.1997 року померла [PERSON], залишивши заповіт, яким заповіла все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON] В грудні 1997 року він домовився із спадкоємцями померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] про те, що він придбає в них житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, 27 в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області за 2000 гривень в розстрочку, які він зобов'язався віддати впродовж року, сплативши аванс в сумі 300 гривень. В повному обсязі він розрахувався за будинок 03.11.1998 року. Вказане підтверджується розписками, а також це можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON], оскільки на придбання вказаного вище будинку він просив гроші у місцевого КСП в рахунок майбутньої заробітної плати і це питання розглядалось на загальних зборах КСП. Потім сталося так, що через брак коштів та життєвого досвіду, він не наполіг на оформленні спадщини продавцями та укладенні нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку. 08.11.2002 року померла [PERSON]. Єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] є [PERSON], яка вказаний вище житловий будинок в спадщину не приймала і претензій до нього не заявляла. 07.04.2013 року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син - [PERSON], які вказані ним вище обставини щодо будинку знав та претензій йому не пред'являв. З того часу і по сьогоднішній день ніхто з можливих спадкоємців до нього з претензіями або вимогами про повернення будинку не звертався. Він вже більше двадцяти років відкрито проживає і володіє вказаним вище будинком, але оформити право власності не має змоги. Розпорядженням [PERSON] сільського голови від 15.01.2016 року №01-р вулицю Колгоспну в селі Преображенка перейменовано на вулицю Надхівську. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в попереднє судове засідання не з'явився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилися. Надали суду зави про розгляд справи без їхньої участі. Факти, викладені в позовній заяві, підтверджують і позовні вимоги визнають повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідачів, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Надхівська, буд. № 27, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Однак позивач не наполягає на присудженні з відповідачів такого відшкодування і відповідної вимоги до суду не подав, заявивши, що не вважає за доцільне таке робити. На підставі викладеного,

Outcome: approved