Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

\~ \~ \~\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою своїх вимог, вважає те, що відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», він 30.03.2018 звернувся із заявою до виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, щодо посвідчення наданих ним копій документів, необхідних для подання до Черкаського окружного адміністративного суду у справах за № 823/893, № 823/1108, № 823/1193 від 2018 року у якості додатків до відповідей на відзиви представника виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON], яка була зареєстрована за вх.№ 37 від 30.03.2018 . Листом з вих. № 150 від 14.05.2018 йому було відмовлено в розгляді заяви по суті у зв»язку з тим, що Типова інструкція №1242 від 30.11.2011 року втратила чинність. Умисно та свідомо перешкоджаючи в отриманні посвідчених належним чином копій документів, оригінали яких знаходились у відповідача, він був позбавлений можливості подати вчасно їх в суд. Своїми діями (бездіяльністю) виконавчий комітет [PERSON] сільської ради наніс йому моральну шкоду, яка виразилася в стресі від тривалого очікування відповіді на звернення, цими діями був порушений його нормальний ритм життя, страху за неможливість вчасно подати копії документів у якості належних і допустимих доказів, переживанні за те, що не зміг реалізувати свої права та законні інтереси, передбачені Конституцією та Законами України. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/1610/18 від 21.06.2018 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області при розгляді його звернення від 30.03.2018 року (вх.№37) та зобов»язано повторно розглянути його заяву. Просить стягнути з виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 5000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до змісту поданого позову справу просить розглянути у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку На адресу суду надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги не визнають та повністю проти них заперечують у зв»язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. \~ \~ \~ \~Відзив відповідачем до суду не подано. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона \~\~зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/1610/18 від 21.06.2018 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області щодо розгляду заяви [PERSON] від 30.03.2018 (вхідний № 37 від 30.03.2018) і зобовязано виконавчий комітет [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області повторно розглянути заяву [PERSON] від 30.03.2018 (вхідний № 37 від 30.03.2018) та надати повну, об»єктивну та обґрунтовану відповідь по суті порушеного питання (а.с.6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виникнення такої шкоди тісно пов'язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно-психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов'язковість виникнення моральної шкоди. Судова практика виходить із того, що об'єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9\~постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року\~з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Згідно ч.1ст.\~9\~Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї набули статусу частини національного законодавства. Згідно ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Закон прямо визначає, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Згідно ст. 1, 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. При тому під практикою Суду закон розуміє всю без винятку практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини є частиною українського законодавства. Уся без винятку практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні. При цьому практика Європейського суду з прав людини має пріоритет у застосуванні. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ( п.8 ч. 2 ст. 2 КАС України). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами;особливості предмета спору; ціни позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій. Розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України», від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями. Позивач не\~надав суду\~жодного доказу\~спричинення йому\~моральної шкоди\~та причинно-наслідкового звязку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою саме в розмірі 5000 грн. Суд, відповідно до вимог ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з врахуванням вимог розумності і справедливості, вважає, що визнання порушення само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду, заподіяну позивачеві, відповідно, в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. необхідно відмовити. Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed