Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач заявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 17.12.2010 року [PERSON] відповідно до укладеного договору отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказав, що позивач порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 30.04.2015 року виникла заборгованість у сумі 39832,20 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 14957,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 20751,28 грн., заборгованість за пенею та комісією у сумі 1750,00 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у сумі 1872,96 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 17.12.2010 року у сумі 39832,20 грн., а також судові витрати у сумі 398,32 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4754 від 29.07.2015 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовими повістками та рекомендованими повідомленнями за адресою, яка вказана у позові ([ADDRESS]) та за зареєстрованим місцем проживання ([ADDRESS]) вих..№2450000045554 від 10.07.2015 року, яке повернулося із відміткою про отримання листа 17.07.2015 року, а також вих..№2450000008870 від 29.07.2015 року. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - анкети-заяви від 17.12.2010 року, додатку до неї, який є умовами договору, розрахунку заборгованості, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір відкриття на ім'я [PERSON] карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до умов кредитного договору відповідачеві [PERSON] було відкрито картковий рахунок, відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобов'язань та допустив заборгованість станом на 30 квітня 2015 року у сумі 39832,20 гривень. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 39832 гривні 20 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжними дорученнями №BOTM7B0LZ0 від 27 червня 2014 року та №BO1S3B0VAY від 03 червня 2015 року, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 398 гривень 32 копійки. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved