Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача про стягнення суми боргу в розмірі 20000,00 гривень та судового збору. Посилається на те, що 03.06.2017 р. [PERSON] отримав у нього в борг кошти в розмірі 20 тис. грн., строком до 03.07.2017 р., що стверджується розпискою. Станом на 01.08.2017 р. відповідачем не повернуто борг в розмірі 20000,00 грн. На вимогу позивача сплатити борг відповідач ухиляється від повернення боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Його представником згідно довіреності [PERSON] подано суду заяву, в якій вона просить провести розгляд справи у її з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи у відсутності сторони позивача та у звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно розписки 03.06.2017 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] суму коштів у розмірі 20 000 гривень, строком до 03.07.2017 року. Станом на 01.08.2017 р. борг відповідачем не повернуто. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення боргу є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved