Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач зазначає, що 08 жовтня 2014 року о 18 годині 00 хвилин в с. Старий Любар по вул. Кантемирівській Любарського району [PERSON], керував автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В наслідок ДТП позивачу як власнику транспортного засобу було заподіяно матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля. На підставі договору добровільного страхування власників наземних транспортних засобів ПАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 45734,60 грн. Проте, даної суми не вистачило для повного відновлення наслідків ДТП. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року із ПАТ СК «ПЗУ Україна» додатково стягнуто страхове відшкодування в сумі 34289,55 грн., та з [PERSON], стягнуто 41224,58 грн. Проте, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 08 червня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року в частині стягнення із ПАТ СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове рішення, яким в позові до ПАТ СК «ПЗУ Україна» відмовлено. За таких обставин, позивач вважає, що дані кошти мають бути стягнуті із відповідача, а тому він звернувся до суду про стягнення із [PERSON], на його користь 34289,55 грн., матеріального збитку, а також понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Постановою Любарського районного суду № 282/1622/14-п від 09 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 08 жовтня 2014 року о 18 годині 00 хвилин в с. Старий Любар по вул. Кантемирівській Любарського району [PERSON], керував автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СРГ 829074 власником автомобіля марки Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/18147/15-ц від 17 лютого 2016 року задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вирішено: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] 34289,55 грн., страхового відшкодування; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 41224,58 грн., матеріального збитку. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області № 686/18147/15-ц від 08 червня 2016 року частково задоволено скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2016 року про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування та судового збору скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення. Зокрема, у позові [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 34289,55 грн., страхового відшкодування відмовлено. Отже, як встановлено рішенням суду першої та апеляційної інстанції потерпілий від ДТП [PERSON], зазнав матеріальних збитків на загальну суму 121248,75 грн., що не оспорювалось жодною із сторін. Частину суми матеріальних збитків страхова компанія виплатила у добровільному порядку на суму 45734,62 грн., тобто некомпенсований збиток склав 75514,13 грн., що змусило потерпілого звернутися до суду для захисту своїх прав та стягнення із винної сторони матеріальних збитків. Рішенням суду першої інстанції було вирішено стягнути із ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON], 34289,55 грн., страхового відшкодування та із [PERSON], на користь [PERSON], матеріального збитку, що в сумі повністю компенсувало завдані потерпілому збитки. Однак, рішенням суду апеляційної інстанції змінено дане рішення та ухвалено нове, яким в частині позову про стягнення із ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON], 34289,55 грн., страхового відшкодування відмовлено. Тобто, на даний час потерпілому не компенсовано завданих йому матеріальних збитків внаслідок ДТП на загальну суму 34289,55 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно є винуватцем вищевказаного ДТП, що підтверджено матеріалами справи, враховуючи те, що сума збитків внаслідок ДТП жодним із учасників не оспорювалась та те, що на даний час залишаються не відшкодованими матеріальні збитки на загальну суму 34289,55 грн., які згідно законодавства мають бути відшкодовані винною особою, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У звязку з тим, що рішення суду ухвалено на користь позивача із відповідача на його користь у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати у звязку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved