Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача на його користь суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі. У поданій позовній заяві позивач посилається на те, що 07.02.2012 року [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2017 року становить 33 915 грн. 56 коп. Всупереч даному кредитному договору відповідач не виконує належним чином своїх зобовязань, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 33 915 грн. 56 коп. кредитної заборгованості та судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 1 762 грн. Представник позивача подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялась про день, час і місце судового засідання, не зявилась в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно умов кредитного договору № б/н від 07.02.2012 року [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку виданого ПАТ КБ [PERSON], сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № б/н від 07.02.2012 року станом на 31.12.2017 року становить 33 915 грн. 96 коп.: - 1519 грн. 56 коп. заборгованість за кредитом; - 28458 грн. 45 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 1846 грн. 71 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. 00 коп. штраф (фіксована ціна); -1591 грн. 24 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала умови кредитного договору та допустила заборгованість, яка підлягає стягненню із останньої. На підставі наведеного,

Outcome: approved