Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 06.10.2007 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Позивач вказує, що почавши жити окремо відповідач припинив надавати підтримку на утримання сина, окрім того добровільного вирішити питання стосовно утримання дитини [PERSON] не бажає у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Відповідач 31.08.2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно. В мотивування поданого відзиву зазначає, що викладені обставини у позовній заяві не відповідають дійсності оскільки він постійно та регулярно приймає участь у вихованні, наданні фінансової та іншої підтримки своєму синові. З 2018 року відповідач добровільно перерахував грошові кошти на картку [PERSON] на утримання сина, зокрема: за 2018 рік - 18 500 грн.; за 2019 рік - 26 000 грн.; за 8 місяців 2020 року 8500 грн (1500 грн. на руки через сина). Вказує, що він постійно спілкується з сином, купує йому одежу та інші необхідні речі. Відповідач вказує, що має незадовільний стан здоров`я, оскільки в 2007 році йому було поставлено клінічний діагноз камінь в нирці та фіброма печінки, в подальшому була видалена нирка та частина печінки. У зв`язку з зазначеним він не може довго працювати та витримувати великі фізичні навантаження, а тому на даний час офіційно не працює та не має постійного доходу. 14.09.2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Єрмак О.В. направив на адресу суду відповідь на відзив в якому вказав, що з копій наданих відповідачем квитанцій вбачається, що він сплачував аліменти за січень, лютий 2018 року, оскільки в цих платіжках зазначена підстава платежу. Решта наданих квитанцій інформації про призначення платежу не містять взагалі, крім цього їх частина сплачена матір`ю відповідача, яка не є зобов`язаною особою в частині утримання дитини. Таким чином відзив не спростовує твердження позивача, що відповідач не бажає брати належну участь в утриманні дитини. Відносно стану здоров`я відповідача, представник вказує, що надані копії медичних довідок датовані 2007 роком, тобто не можуть підтверджувати поганий стан здоров`я [PERSON] в 2020 році. Зазначає, що жодних доказів, які б унеможливлювали сплату аліментів у запитуваному розмірі до матеріалів справи відповідачем не додано. 23.11.2020 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Миненко С.І. подав до суду письмові пояснення в яких просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, або у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В мотивування пояснень представник вказує, що малолітня дитина проживає фактично за двома адресами, як з мамою так і з батьком та бабусею. Під час карантину та літніх канікул дитина більше часу проводила у квартирі батька та перебувала на його повному утриманні. Вказує, що запитуваний позивачем розмір аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, поставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище, з огляду на його незадовільний стан здоров`я, відсутність постійної роботи та стабільного заробітку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в поновному обсязі. Відповідач з представником в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з мотивів викладених у відзиві та письмових поясненнях. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача з представником, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ в м.Києві, актовий запис №2033 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2018 року (а.с.9), який проживає разом з матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що має незадовільний стан здоров`я, оскільки в 2007 році йому було поставлено клінічний діагноз камінь в нирці та фіброма печінки, в подальшому була видалена нирка, частина печінки та 11 ребро, в підтвердження чого надав суду медичні довідки. Таким чином, з урахуванням стану здоров`я відповідача, відсутність постійного місця роботи, окрім того беручи до уваги обов`язок обох батьків по утриманню дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial