Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач - заступник прокурора Березанського району Миколаївської області 27.04.2015 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до [PERSON] районної державної адміністрації Миколаївської області та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Очаківське лісомисливське господарство», про визнання незаконними та скасування розпоряджень в частині визнання недійсним свідоцтва на право власності та витребування земельної ділянки, у якому зазначив, що Розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №721 від 04.12.2012 року надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для рекреаційного призначення (індивідуального дачного будівництва) площею до 0,1 га із земель державної власності (запасу) за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Розпорядженням [PERSON] райдержадміністрації №76 від 22.03.2013 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0605 га для рекреаційного призначення (індивідуальне дачне будівництво) із земель державної власності (запасу) за межами населених пунктів в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області. На підставі вказаних розпоряджень реєстраційною службою [PERSON] РУЮ [PERSON] 19.04.2013 р. видано свідоцтво на право власності №2671595 на земельну ділянку площею 0,0605 га кадастровий номер 4820983900:09:000:1555. Однак, вважає, вказані розпорядження районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню, оскільки надана відповідачу земельна ділянка на підставі зазначених розпоряджень належала до земель державної власності, перебувала у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ» та відноситься до земель лісового фонду, а оскаржувані рішення видані всупереч вимогам закону, в порушення положень ст. 116, ч.6 ст. 118, 141, 149, ч.3 статті 186-1 Земельного кодексу України. Посилаючись на наведені обставини, вважає Розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №721 від 04.12.2012 року та №76 від 22.03.2013 року частково недійсними, і просить суд: - визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №721 від 04.12.2012 р. в частині надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для рекреаційного призначення (індивідуального дачного будівництва) площею до 0,1 га із земель державної власності (запасу) за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області; - визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №76 від 22.03.2013 р. в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,0605 га, кадастровий номер 4820983900:09:000:1555, для рекреаційного призначення (індивідуальне дачне будівництво) із земель державної власності (запасу) за межами населених пунктів в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності №2671595, видане 19.04.2013 р. [PERSON] реєстраційною службою [PERSON] районного управління юстиції на земельну ділянку кадастровий номер 4820983900:09:000:1555; - витребувати у [PERSON] на користь держави в особі Миколаївської облдержадміністрації з постійним користуванням Державного підприємства «Очаківське ЛМГ» земельну ділянку площею 0,0605 га, вартістю 135 732 грн., кадастровий номер 4820983900:09:000:1555, розташовану за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Миколаївської області. В судовому засіданні прокурор позов підтримав посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, і на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Миколаївської області подала до суду письмову заяву від 10.06.2015 року (а.с.57), з якої вбачається, що позовні вимоги, відповідач визнає повністю, і наслідки визнання позовних вимог йому зрозумілі. Просить суд подальший розгляд справи провести без участі представника [PERSON] районної державної адміністрації. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву від 27.05.2015 року (а.с.49), у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог йому зрозумілі. Попросив суд подальший розгляд справи провести без його участі. Представники Миколаївської обласної державної адміністрації та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Очаківське лісомисливське господарство», в судове засідання не зявилися. У поданих до суду письмових заявах відповідно від 27.05.2015 року (а.с.51) та від 29.05.2015 року (а.с.50) Миколаївська обласна державна адміністрація та ДП «Очаківське лісомисливське господарство» повідомили суд, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та попросили суд розглянути справу за відсутності їх представників. Ознайомившись з матеріалами справи та зясувавши думку позивача стосовно доцільності судового розгляду справи у повному обсязі, зокрема дослідження наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на незаконність дій відповідача [PERSON] районної державної адміністрації при видачі Розпоряджень [PERSON] райдержадміністрації №721 від 04.12.2012 року та №76 від 22.03.2013 року, оскільки надана відповідачу земельна ділянка на підставі зазначених розпоряджень належала до земель державної власності, перебувала у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ» та відноситься до земель лісового фонду, а оскаржувані рішення видані всупереч вимогам закону, в порушення положень ст. 116, ч.6 ст. 118, 141, 149, ч.3 статті 186-1 Земельного кодексу України. Відповідачі позов визнають. Дані, які б суперечили обставинам, наявністю яких обґрунтовано позовні вимоги, а також дані, які б викликали у суду сумніви у добровільності позиції відповідачів, у суду відсутні. Також не має у суду відомостей щодо можливості порушення прав, свободи чи інтересів інших осіб, внаслідок визнання позову відповідачами. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не заперечують наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнають позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачами порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.328, 373, 1212 ЦК України, ст.ст. 116, ч.6 ст. 118, 141, 149, ч.3 статті 186-1 Земельного кодексу України, ст.ст.10, 11, ч.1, ч.4 ст.174, 209, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved