Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 серпня 2009 року у Кузнецовському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №173. В обґрунтування позову [PERSON]зазначив, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з березня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON]позов підтримав повністю та пояснив, що 25.08.2009 року вони з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказує, що з причин відсутності між ними взаєморозуміння, нехтування відповідачкою сімейними цінностями, наявності відносин дружини з іншими чоловіками та розповсюдження неправдивої інформації щодо нього, вони з відповідачкою припинили підтримувати сімейно шлюбні відносини, вести спільне господарство та з березня 2016 року проживають окремо. Зауважив, що [PERSON] віддає перевагу не сімї, а друзям та іншим чоловікам. Зазначив, що був свідком зустрічей дружини з іншим чоловіком і навіть з ним виясняв стосунки. Також вказав, що йому достовірно відомо, що [PERSON] зустрічається з іншим чоловіком і навіть інколи, разом із його неповнолітнім сином, залишається у того на ніч, тому він категорично відмовляється миритися з останньою і наполягає на розлученні. Крім того відповідачка розповсюджує неправдиву інформацію і щодо його батьків. Вказав, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Просить суд шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON]в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 25.08.2009 року вони з позивачем уклали шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого позивач сплачує аліменти. [PERSON] підтвердила, що дійсно вони з позивачем більше року не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, однак заперечила щодо розлучення, так як бажає щоб у сина був батько. Пояснення позивача заперечила і зазначила, що працює тренером у фітнесклубі до 22 години і її часто, після закінчення робочого дня, підвозять додому клієнти клубу, оскільки позивач, в період сумісного проживання, відмовлявся зустрічати її з роботи. Просить в задоволенні позову відмовити і надати їм з позивачем термін для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №121249 від 23.02.2017 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №106691 від 21.12.2009 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході розгляду справи доведено, що сторони більше року, а саме з березня 2016 року, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, перебувають між собою у неприязних стосунках. Крім того позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу та виключає можливість примирення подружжя, а відповідачка не довела суду свого бажання примиритися задля збереження шлюбу. Оскільки позивач [PERSON] просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, зазначає, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно шлюбні відносини та проживають окремо з березня 2016 року, виключає примирення подружжя, а відповідачка [PERSON] не навела достатніх доказів, які б дали суду підстави вважати, що подружжя може примиритися, суд приходить до висновку, що сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved