Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач, громадянка України, [PERSON], звернулась до суду з позовом до громадянина Ізраїлю, [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 31.08.2012 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, запис акту № 2057. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем спільних дітей не мають, сімейне життя не склалося. Спочатку проживали разом у Ізраїлі, в Тель-Авіві в орендованій квартирі, повернулися в Україну, зареєстрували шлюб, деякий час жили у її батьків. У вересні 2012 р. відповідач повернувся до Ізраїлю, місце перебування його невідоме, з того часу ніяких зв»язків не підтримують, спільне господарство не ведуть, не залежать один від одного ні матеріальному, ні морально-духовному плані, не мають спільних інтересів. Позивач просить шлюб розірвати. Представник позивача на підставі договору про надання правових послуг від 09.07.2015 р. - адвокат, Войтенко О.І., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, місце перебування його невідоме, повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування виклику в газеті «Урядовий кур»єр» від 16.12.2015 № 235. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону. Пунктом 7 частини 1 ст. 76 цього Закону передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що з 31.08.2012 р. позивач, громадянка України, [PERSON], перебуває в шлюбі з громадянином Ізраїлю, [PERSON], оформленому реєстрацією 31.08.2012 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, запис акту № 2057 ( а. с. 4) Сім»я сторін з моменту реєстрації шлюбу не склалась, в вересні 2012 р. відповідач повернувся до Ізраїлю, з того часу вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, тривалий час шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved