Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суду Полтавської області з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позовній заяві вказав, що між ним та відповідачем [PERSON], 15.07.2013 року було укладено кредитний договір без номера, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 28.02.2015 року, має борг за кредитом в сумі 22703,95 гривень, яка складається: з заборгованості за кредитом на суму 12070,94 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом на суму 8675,68 гривень, заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом на суму 400,00 гривень, штрафу ( фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу ( процентна складова) в сумі 1057,33 гривень. Незважаючи на неодноразові вимоги позивача про сплату заборгованості, борг відповідачкою до цього часу перед позивачем не погашено, в зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22703,95гривень, та судові витрати в сумі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з клопотанням в якому підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги позивача, а справу просив розглянути без його участі, погоджується на заочне рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою представника позивача, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON], 15.07.2013 року було укладено кредитний договір без номера, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 28.02.2015 року, має борг за кредитом в сумі 22703,95 гривень, що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до ст.526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання, що витікають з кредитного договору без номера від 15.07.2013 року в добровільному порядку не виконує, чим порушують права позивача. На підставі кредитного договору без номера від 15.07.2013 року, ст.ст.526, 554, 611, 625, 629, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved