Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 року стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 4 974,95 доларів США, зо за курсом 24,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2019 року складає 123 329,01 грн. станом 28.08.2019 року та 4 974,95 долари США заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2017 року по 28.08.2019 року, а також су4дові витрати по справі. Ухвалою від 06.04.2020 року позов прийнято до свого розгляду в зв`язку із переданням провадження із Кіровського районного суду м. Кіровограда. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до вищезазначеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 33 169,18 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.08.2014 року. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання. В порушення умов договору та норм діючого законодавства відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконує, станом на 28.08.2019 року заборгованість складає 86 760,37 доларів США, з яких: 14 869,34 доларів США заборгованість за кредитом; 16 728,67 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 789,94 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 53 372,42 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавецт на власний розсуд може вимагати від боржника будб-яку частину суми заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 4 974,95 долари США , що за курсом 24,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2019 року складає 123 329,01 грн. та та 4 974,95 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом за перод з 10.12.2017 року по 28.08.2019 року. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. При цьому, в матеріалах справи міститься заява представника позивача з підтриманням позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, направив до суду відзив, що був отриманий судом після закриття підготовчого засідання, в якому просить відмовити у позовній заяві у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 33 169,18 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік з кінцевим терміном повернення 27.08.2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором було укладено договір поруки № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 року з поручителем - відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором сторони уклали договір застави рухомого майна відповідно до умов якого відповідач [PERSON] надав у заставу банку належне йому майно, а саме: автомобіль SKODA, модель: OCTAVIA ELEGANCE 2.0, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належав йому на праві власності. Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. За статтями 1049-1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Згідно ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та п. 5 ст. 82 ЦПК України факти, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили в одній цивільній справі, не доводяться заново при розгляді інших цивільних справ, у яких беруть участь ті самі особи. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2012 року у справі № 2-2995/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, позов банку задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 року в розмірі 136 459,55 грн. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль SKODA, модель: OCTAVIA ELEGANCE 2.0, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить йому на праві власності шляхом продажу вказаного автомобіля банком з укладенням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання боргового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Представником позивача не надано суду доказів як виконання рішення суду від 24.01.2012 року та не виконання його позичальником і наявності у нього заборгованості після винесення судом рішення. Як зазначено в запереченнях представника відповідача проти позову, автомобіль SKODA належний відповідачу [PERSON] , передано банку за актом приймання-передачі і відповідач не заперечує проти його реалізації для чого складено відповідні доручення. Крім того, представником відповідача повідомлено, що наявне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2016 року у справі № 404/3074/15-ц (провадження №2/405/1495/15), з тими самими сторонами і за тим самим предметом, яким позивачу у позові було відмовлено. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» через безпідставність заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а томувитрати понесені позивачем при сплаті судового забору при зверненні в суд, залишаються за його рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed