Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» суму страхового відшкодування в розмірі 2106,42 грн. та сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.07.2016 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АЕ /7849640, страхувальником за полісом виступає [PERSON], обєктом страхування автомобіль марки BMW 318, номерний знак SV89632. 01.02.2017 року о 19.10 год. на вул.Зелена, 238, у м.Львові, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки BMW 318, номерний знак SV89632, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, марки «Кіа Спортейдж», номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а також залишив місце ДТП та не повідомив про таке органи поліції. На основі страхового акту № 35/ЦВ/17 ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у розмірі 2106,42 грн. та звертається в порядку регресу про стягнення страхового відшкодування з відповідача, якого визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та який залишив місце вчинення такої. Ухвалою від 18.10.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 28.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 26.07.2016 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АЕ/7849640. Страхувальником за Полісом виступає [PERSON], об'єкт страхування автомобіль марки «ВМW 318», номерний знак SY89632. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.03.2017 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даною постановою встановлено, що 01.02.2017 року близько 19 год. 10 хв. на вул. Зелена, 238, у м.Львові, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «БМВ 318», номерний знак SY89632, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду марки «Кіа Спортейдж», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], під час якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України. Крім того, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.03.2017 року, яка набрала законної сили, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, а саме, що 01.02.2017 року близько 19 год. 10 хв. на вул. Зелена, 238, у м.Львові, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «БМВ 318», н.з. SY89632, будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, не залишився на місці події та не повідомив про дорожньо-транспортну подію органи поліції. Таким чином порушив вимоги п.п. 2.10 а, д ПДР України. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно звіту №1233/17 про оцінку автомобіля марки «Кіа Спортейдж», номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту такого становить 3321,23 грн. На основі страхового акту № 35/цв/17, згідно договору страхування (полісу) АЕ/7849640 від 26.07.2016 року, ПрАТ АС «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у розмірі 2106,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1447 від 14.07.2017 року. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи». Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. В силу вимог ч.2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України \~шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа,\~яка відшкодувала\~шкоду,\~завдану іншою\~особою,\~має право\~зворотної вимоги\~(регресу)\~до винної\~особи у\~розмірі виплаченого\~відшкодування,\~якщо інший\~розмір не\~встановлений законом. За змістом пп. в п.38.1.1 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової діяльності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченою транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншою сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісних реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, ще входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки автомобілем марки «БМВ 318» номерний знак SY89632 керував відповідач [PERSON], якого визнано винним у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, та який залишив місце ДТП, то саме він зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2106,42 грн. В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved