Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Львівська міська рада про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідачі є співвласниками квартири №8 у будинку №3 на вул.Руській, у м.Львові, який перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні у ЛКП «Старий Львів». Зазначає що всупереч вимог рішення виконавчого комітету ЛМР від 31.08.2007 року №643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м.Львова» відповідачами здійснено самовільну заміну деревяних віконних заповнень на металопластикові, у звязку з чим постановою адміністративної комісії ГРА ЛМР від 12.03.2015 року №38 відповідача [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Просить суд зобовязати відповідачів за власні кошти привести чотири самовільно замінені металопластикові віконні заповнення у квартирі №8 будинку №3 на вул.Руській у м.Львові до автентичного вигляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Крім того надала пояснення про те, що про факт самовільного встановлення відповідачами віконних заповнень позивачу стало відомо 27.01.2015 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення про те, що він разом із сімєю у 1993 році розпочали ремонт у своїй квартирі №8 на вул.Руській,3 у м.Львові і встановили металопластикові вікна, оскільки старі вікна не були придатними до використання. При заміні вікон, нові були виготовлені ідентичні старим. Крім того, зазначає, що даними вікнами він користується більше 10 років, і жодних претензій з боку позивача не було. У звязку із цим просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи ЛКП «Старий Львів» - [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник третьої особи ЛМР [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі. Третя особа Управління охорони історичного середовища ЛМР в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири №8 на вул.Руській, 3 у м.Львові, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №1929 від 20.05.2015 року, виданою ЛКП «Старий Львів» (а.с.4). Згідно з протоколом Серія ЛВ №000407 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.92 КУпАП від 12.02.2015 року, складеним представником Управління охорони історичного середовища ЛМР (а.с.5), відповідачі самовільно влаштували пластикові вікна взамін деревяних. Постановою адміністративної комісії ГРА ЛМР №38 від 12.03.2015 року (а.с.7) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.92 КУпАП, та закрито провадження у звязку із сплавом строку накладення адміністративного стягнення. Таким чином, відповідачі самовільно здійснили встановлення пластикових віконних заповнень у квартирі №8 з фасаду будинку №3 на вул.Руській у м.Львові взамін деревяних, що в судовому засіданні підтвердив відповідач. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №393 від 22.11.1988 року\~та рішення виконавчого комітету\~Львівської міської ради №1311 від 09.12.2005 року\~«Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання\~забудови міста Львова»,\~\~будинок №3 на вулиці Руській ,3у м. Львові\~належить до історичного ареалу м.Львова та є памяткою культурної спадщини.\~\~ Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою збереження та використання обєктів культурної спадщини регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року. Як передбачено п.5.9 Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1223 від 27.10.2006 року, до повноважень Управління охорони історичного середовища\~Львівської міської ради\~належить надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт на памятках та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах міста, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитись на стані обєктів культурної спадщини. Поряд з тим, стороною по справі було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. У відповідності до вимог п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Матеріалами справи встановлено, що про факт самовільного встановлення відповідачами віконних заповнень у квартирі №8 в будинку №3 на вул.Руській у м.Львові, позивачу стало відомо у січні 2015 року, про що складено акт-попередження №8 (а.с.6). Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду слід рахувати з січня 2015 року, а тому підстави для застосування строків позовної даності відсутні. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, зобовязавши відповідачів за власні кошти привести самовільно встановлені 4 віконні заповнення у квартирі № 8 будинку №3 на вул.Руській у м.Львові до автентичного вигляду, шляхом їх заміни з пластикових на деревяні.

Outcome: approved