Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ДВНЗ «Криворізький національний університет» в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №1139 від 16.09.2016 року про надання освітніх послуг. Відповідно до договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання, а саме: за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за напрямом будівництво та цивільна інженерія, форма навчання заочна (зі скороченим терміном навчання). Строк надання освітньої послуги з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року. Вартість згідно договору освітньої послуги на час укладання договору становить 23559,00 грн. в тому числі: у 2016-2017 навчальному році 7853,00 грн., у 2017-2018 навчальному році 7853,00 грн., 2018-2019 навчальному році 7853,00 грн. Оплата за навчання здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. 03 січня 2017 року відповідача було відраховано зі складу студентів за порушення умов договору про платне навчання. Так, відповідач в порушення умов договору та норм діючого законодавства в період з 01.12.2016 року по 31.10.2018 рік не оплатив за надані позивачем послуги в розмірі 785,30 грн.. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 1013,19 грн., яка складається з: 785,30 грн. сума основного боргу, 180,61 грн. інфляція, 47,28 грн. три відсотки річних та судові витрати 1762,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Учасники справи не скористались правом подати клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] не скористався правом надання відзиву на позовну заяву, подачі зустрічної позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2016 р. між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №1139 про надання освітніх послуг (далі Договір), згідно умов якого Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр починаючи з 1 курсу, 1семестру за напрямом будівництво та цивільна інженерія, форма навчання заочна, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги, вартість якої за перший навчальний рік на час укладення договору становила 7853,00 грн., в розмірах та у порядку, що встановлені п. 5.1 та п. 5.4 Договору за 10 днів до початку звітного періоду. Відповідно до Витягу з наказу №1224су від 15.09.2016 року [PERSON] зараховано до складу студентів 1-го курсу на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01 вересня 2016 року, за напрямом будівництво, форма навчання заочна. З виписки з наказу №9су від 03.01.2017 року вбачається, що [PERSON] відраховано за порушення умов договору про платне навчання. Разом з тим, у відповідача [PERSON] залишилась заборгованість перед позивачем по оплаті за освітні послуги в розмірі 1013,19 грн. Задля врегулювання виниклого між сторонами спору щодо погашення заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку ДВНЗ «Криворізький національний університет» на адресу відповідача направлялась претензія №156 від 30 березня 2017 року на суму заборгованості за надання освітніх послуг, на яку відповідач не відреагував. Пунктом 6 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Згідно з ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості, яка у нього утворилась, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 1013,19 грн., яка складається з: 785,30 грн. суми основного боргу, 180,61 грн. - інфляційні витрати, 47,28 грн. - три відсотки річних. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Так як відповідачкою не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову,- на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved