Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив поділити спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, шляхом грошової компенсації йому вартості 50% транспортного засобу марки ВАЗ, модель 211340, рік випуску 2013, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ХА211340D5219821, тип ТЗ ХАТЧБЕК-В легковий, реєстраційний номер [NUMBER]; зобовязати відповідача виплатити йому компенсація 50% вартості вказаного автомобіля та стягнути на його користь судові витрати. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що він та відповідач уклали шлюб 22.09.2001 року, який розірвано 18.03.2017 року. За час спільного проживання ними було придбано спірний автомобіль. Автомобіль був придбаний в кредит на його імя та був зареєстрований за ним в період з 04.03.2014 року по 15.10.2016 року. Відповідно до повідомлення банку від 13.07.2017 року зобовязання за кредитним договором ним були виконані в повному обсязі. На даний час автомобіль зареєстровано на імя відповідача. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, 29.11.2017 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до поданої заяви позивач просить визнати автомобіль марки ВАЗ, модель 211340, рік випуску 2013, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ХА211340D5219821, тип ТЗ ХАТЧБЕК-В легковий, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 98\~000 грн. майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ним право власності на ? частину майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а саме спірний автомобіль; розділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя вартістю 120\~000 грн., залишивши автомобіль відповідачу враховуючи те, що вона утримує, володіє та користується ним; стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя в сумі 60\~000 грн. та судові витрати по справі. Позивач пояснив, що автомобіль був придбаний в 2014 році із салону, новий вартістю 72\~350 грн. Він виплатив кредит, відповідач користується автомобілем з 2015 року, на даний час такий автомобіль коштує 120\~000 грн., в уточненнях допущена описка, наполягає на вартості 120\~000 грн. В січні 2017 року вирішили розірвати шлюб і 17.03.2017 року шлюб було розірвано. Він пропонував відповідачу вирішити справу мировою угодою, але вона не згодна, просить шлюб задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, надали суду відзив на позов, зазначаючи, що дійсно автомобіль був придбаний за кредитні кошти на імя позивача для сімї. Кредит закрито за кошти її батька, які він взяв у позику на підставі договору від 15.04.2015 року, частина коштів була не спільними коштами подружжя. 15.06.2016 року позивач продав вказаний автомобіль їй за 1\~000 грн. Кошти надали їй батьки і він отримав кошти в повному обсязі і у нього не має підстав для поділу вказаного майна. Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року, який було розірвано 18.03.2017 року, що підтверджується актовим записом № 26 Подільського районного у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Кіровоградській області. За час сумісного проживання у шлюбі сторонами було придбано спільне майно, крім іншого, а саме автомобіль, ВАЗ 211340, 2013 року випуску, номер кузова ХТА 21134005219821, з державним знаком ВА7296ВС. Зазначений транспортний засіб, був придбаний в кредит на ім'я [PERSON] та був зареєстрований на нього в період з 04.03.2014 року по 15.10.2016 року, що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області територіальний сервісний центр 3541 від 07.06.2017 року за вихідним № 66КЗ-зр (а.с.6). Відповідно до інформації за вихідним № 06/478 від 13.07.2017 року ПАТ КБ «Правек-Банк», зобов'язання за кредитним договором [PERSON] були виконані, у зв'язку з чим договір застави транспортного засобу марки ВАЗ, модель 211340, рік випуску 2013, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ХА21134005219821, тип ТЗ ХАТЧБЕК-В легковий, реєстраційний номер [NUMBER], припинив свою дію (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу 3541/2016/130396 транспортного засобу від 15.10.2016 року [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ, модель 211340, рік випуску 2013, колір бежевий, шасі (кузов, рама, коляска) № ХА21134005219821, тип ТЗ ХАТЧБЕК-В легковий, реєстраційний номер [NUMBER]. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 1\~000 грн. (пункт 3.1 договору) (а.с. 52). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Відповідно до\~правових позицій\~ВСУ висловлених\~у постановах\~від 30.03.2016\~року №\~6-2811цс15,\~від 18.01.2017\~року №\~6-2565цс16,\~від 05.07.2017\~року №\~6-\~2405цс16,\~від 07.06.2017\~року №\~6-2670цс16, за змістом частини четвертої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно із частиною п'ятою цієї статті присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що на даний час автомобіль зареєстрований на [PERSON] та перебуває в її особистому користуванні, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Судом встановлено і не оспорюється сторонами по справі, що спірний автомобіль був придбаний ними в період зареєстрованого шлюбу на кредитні кошти і ту обставину, що кредит був оформлений на імя позивача. З приводу пояснення відповідача про те, що вона внесла кошти за спірний автомобіль ВАТ «Автоцентр Планета-А» в сумі 14\~650, 00 грн., вказана обставина підтверджена матеріалами справи, а саме довідкою від 25.02.2014 року і ці кошти були несені відповідачем в період спільного проживання з позивачем. Щодо оформлення кредиту її батьком на своє імя для погашення кредиту позивача в матеріалах справи наявний договір безвідсоткової позики від 15.04.2015 року, укладений між орендарем ФГ «Покровське» в особі голови [PERSON] та [PERSON] Предметом даного договору є грошові кошти в сумі 60\~000 грн., але з договору та наданих відповідачем документів не вбачається, що ці кошти були витрачені відповідачем саме на погашення кредиту і є її власними коштами. Також суд вважає, що боргові зобовязання позивача в сумі 50\~000 грн., оформлені розпискою від 16.04.2015 року також укладались в інтересах сімї, кошти ним отримувались в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем. З приводу оформлення договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 15.10.2016 року, укладеного між сторонами, то відповідно до вимог ч.1 ст. 64 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності. Договір купівлі-продажу 3541/2016/130396 транспортного засобу від 15.10.2016 року укладений між сторонами в період зареєстрованого шлюбу і вважається судом таким, що укладений в інтересах сімї. При розгляді справи відповідачем оцінка спірного майна не проводилась і не зазначено контрвартості спірного транспортного засобу, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі відповідно до заявлених і підтриманих ним позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2\~260,00 грн., понесені позивачем та підтверджені наданими ним квитанціями про сплату судового забору (а.с. 1 на суму 980 грн. та а.с.43 на суму 1\~280,00 грн.).

Outcome: partial