Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, про визнання права власності на описане майно, виключення з опису, зняття арешту, та просить визнати за ним право власності на автомобіль «Фольксваген Пассат» 1996 р.в., кузов WVWZZZ3AZTE062832, д.н. [NUMBER], та виключити вказанний автомобіль з опису майна, що підлягає конфіскації, зняти з автомобіля арешт, та заборону його відчуження. Позивач пояснив суду, що в жовтні 2008 року, на авторинку м. Хмельницького він придав кузов та частини до вказаного автомобіля, в громадянина [PERSON] В березні 2015 року, позивач звернувся у ВРЕР ДАІ в Хмельницькій області з метою зняття автомобіля з реєстрації, та його відчуження, де йому повідомили, що постановою Хмельницького міськрайоного суду від 23 лютого 2012 року, та постановою апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2012 року, на кузов та частини автомобіля «Фольксваген Пассат» 1996 р.в., кузов WVWZZZ3AZTE062832, д.н. [NUMBER] накладено стягнення у виді конфіскації, у звязку з тим, що даний кузов та частини [PERSON] перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю, а також накладено арешт та заборона відчуження автомобіля слідчим СВ СБУ в Хмельницькій області 22.04.2011 року по кримінальній справі №667, яка була закрита 23.01.2012 року відповідно п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України. В свою чергу слідчим арешт та заборона відчуження при винесенні постанови про закриття справи скасовано не було. При купівлі автомобіля позивач перевіряв номера кузова та двигуна, які співпадали з номерами зазначеними в технічному паспорті. Про те, що кузов та частини потрапили на територію України незаконно, позивач не знав, так як вважав, що діє правомірно, а [PERSON] нічого не повідомляв. Автомобілем користуюся до даного часу, проблем з моменту купівлі не було ніяких. Таким чином на данини час позивач вважає, що є добросовісним набувачем, та потерпілим, що і стало причинною на звернення до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, та просять його задовольнити. Представники Державної виконавчої служби Хмельницького Міськрайонного управління юстиції та ВРЕР ДАІ в Хмельницькій області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечують, посилаючись на те, що позов не ґрунтується на вимогах закону, а тому просять в його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що в позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивач в жовтні 2008 року, на авторинку м. Хмельницького він придав кузов та частини на «Фольксваген Пассат» 1996 р.в., кузов WVWZZZ3AZTE062832, д.н. [NUMBER], в громадянина [PERSON], та при зверненні у ВРЕР ДАІ в Хмельницькій області з метою зняття автомобіля з реєстрації, та його відчуження, йому повідомили, що постановою Хмельницького міськрайоного суду від 23 лютого 2012 року, та постановою апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2012 року, на кузов та частини автомобіля «Фольксваген Пассат» 1996 р.в., кузов WVWZZZ3AZTE062832, д.н. [NUMBER] накладено стягнення у виді конфіскації, у звязку з тим, що даний кузов та частини [PERSON] перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю, а також накладено арешт та заборона відчуження автомобіля слідчим СВ СБУ в Хмельницькій області 22.04.2011 року по кримінальній справі №667, яка була закрита 23.01.2012 року відповідно п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, що підтверджується матеріалами справи, та поясненнями сторін. Суд не бере до уваги пояснення позивача та його представника про те, що під час купівлі та передачі коштів за вказані запчастини та кузов автомобіля відповідачу, позивачу не було відомо що кузов та частини потрапили на територію України незаконно, так як відсутні будь-які докази про те. Крім того, пояснення представника позивача про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаного автомобіля не знайшли свого місця, оскільки в судовому засіданні не надано доказів вказаних обставин. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в позові слід відмовити, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позов є необґрунтованим, та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed