Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що з квітня 2020 року між ними погіршилися відносини. Відповідачка стала байдужою до нього, перестала брати участь у веденні спільного господарства, внаслідок чого між ними почастішали сварки. Відповідачка не зацікавлена у збереженні сім`ї, а він втратив почуття любові до неї. На даний час шлюб носить формальний характер. Вони не проживають однією сім`єю. Подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, а тому просить не застосовувати заходи щодо примирення. Дітей від даного шлюбу немає, однак відповідачка не виявляє бажання добровільно дати дозвіл на розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явився. Від нього поступила письмова заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, примирення не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, примирення не бажає. Просить слухати справу у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 10 серпня 2018 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №23 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. Решту судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору слід стягнути в його користь з відповідачки. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved