Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 7731,27 грн. та 2102,00 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.09.2015 року між позивачем і відповідачем було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8162091246ГМ/2015-09. Відповідач отримав кредит з лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки. Зобов`язався щомісячно сплачувати проценти нараховані за процентною ставкою у розмірі 34% річних. Та сплатити борг до 28.09.2018 року. Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В той час відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 07.05.2020 року становить 7731,27 грн. з яких: 3990,32 грн. - заборгованість за основним боргом, 2074,13 грн. - заборгованості за процентами, 1518,98 грн. - пені, 147,28 грн. - 3% річних. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.06.2020 року у цій справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши 06.07.2020 року та 28.07.2020 року заяву, у якій просить здійснювати судовий розгляд у її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.35, 44). Відповідач у судове засідання не з`явився, 09.07.2020 року подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю (а.с.41). Оскільки учасники справи, які були повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на підставі п. 2.4. договору від 11.09.2015 року, що відповідач [PERSON] отримав у акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» кредит у розмірі 4000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки. Згідно п.2.10 зазначеного договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати проценти нараховані за процентною ставкою у розмірі 34% річних. Відповідно до п.2.6 згаданого договору кінцевим терміном погашення є 28.09.2018 року. Відповідачем у зазначений термін кредит погашений не був. У зв`язку із цим та іншими порушеннями умов договору 29.10.2018 року позивачем було направлено відповідачу лист за вих. №065-18/1368 про погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Таке повідомлення відповідач отримав 06.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20), однак заборгованості не погасив. 18.02.2020 року позивачем було повторно направлено відповідачу лист за вих. №0652600/4559-20 про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак поштове відправлення повернулося без вручення через відмову адресата від отримання (а.с.22). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості (а.с.14), станом на 07.05.2020 року становить 7731,27 грн. та складається з: прострочений основний борг - 3990,32 грн., заборгованість за процентами - 2074,13 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 1040,86 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 478,12 грн., 3% річних (відповідальність за порушення грошового зобов`язання) - 147,85 грн.. Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість, враховуючи, серед іншого, визнання відповідачем заявленого позову, яке, як встановлено, судом не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. При цьому, на підставі ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 1921,00 грн. судового збору.

Outcome: approved