Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.07.2015 року остання отримала кредит в розмірі 20 059,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивачем повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, станом на 08.06.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 33 091,78 грн. із них: заборгованість за кредитом 18 095,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 859,37 грн.; заборгованість за пенею і комісією 3 619,10 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 9 517,76 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] померла 08.02.2016 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 447 від 09.02.2016 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 37 ЦПК України, судом до участі в справі залучено правонаступника відповідної сторони [PERSON] в якості відповідача. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлений, в позовній заяві зазначена можливість розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, повістки суду на його адресу повернулись з відмітко «за не запитом», а тому суд прийняв рішення про розгляд справи у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.07.2015 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 20 059,81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] померла 08.02.2016 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 447 від 09.02.2016 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як вбачається із спадкової справи № 460/2016 Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся син [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно з ч.1 ст. 1282 СК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Судом не встановлено вартість майна, прийнятого у спадщину спадкоємцем померлої [PERSON], а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed