Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визначити місце проживання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] разом з ним (батьком). Свої вимоги мотивує наступним. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON]. З жовтня 2011 року по травень 2014 року відповідачка перебувала на заробітках в Італії. Весь цей час їх дочка проживала разом з ним. Коли відповідачка приїхала, то забрала від нього дочку та чинила йому перешкоди в побаченнях з дитиною. Від директора школи йому стало відомо, що відповідачка перевела дитину в іншу школу. Він добросовісно відносився всі ці роки до своїх батьківських обов'язків, забезпечував дочку та займався її вихованням. Також, він має постійне місце праці, за яким позитивно характеризується, постійний дохід, не має шкідливих звичок, а тому, може забезпечити належні умови для виховання та розвитку дочки, яка добре почувається у його сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що відповідачка залишила йому доньку, а сама на кілька років виїхала до Італії. Остання матеріально дитину не підтримує, лише висилає по 35 євро щомісячно. Влітку цього року відповідачка приїхала в Сокаль, забрала у нього дитину без одягу, іграшок та інших необхідних речей. Перевезла її в однокімнатну квартиру мами, яку та знімає і в якій живе більше п'яти осіб. Крім того, остання перевела дитину в інший навчальний заклад, що негативно вплинуло на дитину. Через короткий період часу відповідачка повернулася до Італії і він забрав дочку та повернув в рідний клас. Просить врахувати, що він працює в Сокальському професійному ліцеї, характеризується позитивно як за місцем праці, так і за місцем проживання. Також, в нього є сталий заробіток і він може забезпечити дочці належні умови проживання та розвитку. Дитина за всі ці роки звикла проживати з ним та звикла до його домашньої обстановки та побуту. Крім того, дочка працівникам служби у справах дітей сказала, що хоче проживати з татом. Він звернувся з даним позовом, так як через три роки, коли знов приїде відповідачка, хоче уникнути ситуації з дитиною, яка склалася цього літа. Відповідачка в судове засідання не прибула. Представник відповідачки в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що його довірителька живе в Італії, а тому немає потреби виносити рішення та завольняти позов. Також, подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що спори про визначення місця проживання дитини розглядаються судом лише тоді, коли дитина утримується одним із батьків за допомогою фізичного чи психологічного насильства. В даному випадку, відповідачка не заперечує проти проживання їх спільної дитини разом з позивачем на час її перебування за кордоном, а тому, жодного спору немає. Вважає позов безпідставним, необґрунтованим та надуманим. Представник 3-ї особи Органу опіки та піклування в судовому засіданні щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особлива прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Із свідоцтва від 11.01.2012р. вбачається, що шлюб, зареєстрований між сторонами розірвано 25.11.2009р., про що зроблено відповідний актовий запис. Згідно свідоцтва про народження, від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON],[INFO] З довідки від 06.06.2012р. вбачається, що дочка сторін відвідувала дошкільний дитячий заклад №5 м.Сокаль та з жовтня 2011 року перебувала на утриманні батька, який приймав участь в організації освітньо виховного процесу та вихованні дитини, так як мати перебуває за кордоном. Згідно акта від 12.06.2012р., спільна дочка сторін проживає разом з позивачем. Сім'я матеріально забезпечена, умови проживання дитини повністю задовільні. З довідки №1563 від 23.06.2014р. вбачається, що позивач [PERSON] разом з дочкою та батьками зареєстрований і проживає в приватному будинку. Будинок належить на праві власності батькові позивача, загальна площа його становить 71,2м2. Також, у користуванні сім'ї перебуває земельна ділянка, площею 916м2. Згідно характеристики №287 від 24.06.2014р., [PERSON] працює майстром виробничого навчання в Сокальському професійному ліцеї та характеризується виключно з позитивної сторони. З довідки №127 від 24.06.2014р. вбачається, що дохід [PERSON] за період з грудня 2013 року по травень 2014 року становить 15593,11грн. З довідки №208 від 16.07.2014р. вбачається, що дочка сторін влітку закінчила перший клас Сокальської загальноосвітньої школи №5. В червні 2014 року відповідачка [PERSON], покликаючись на розірвання шлюбу з батьком дитини, перевела дочку без згоди останнього на навчання в Сокальський НВК «З.Ш. І-ІІІст. №4 - ліцей». До того часу дитина перебувала на утриманні та вихованні батька. З розпорядження №346 від 29.10.2014р. вбачається, що місце проживання малолітньої дочки сторін визначено з батьком [PERSON] на час відсутності її матері [PERSON] на території України. Покликання представника відповідачки на те, що в даному випадку немає спору, суд не приймає до уваги з огляду на те, що остання на момент свого короткочасного перебування на території України без погодження з батьком змінює місце проживання та навчання дочки, що не відповідає інтересам дитини та на думку суду перешкоджає її нормальному розвитку та навчанню. Відрив дитини від звиклих для неї умов проживання, побуту та навчання тягне для останньої певну моральну травму. Що стосується розпорядження про визначення місця проживання дитини, то таке, в частині визначення місця проживання дитини з матір'ю на час її присутності, також не відповідає інтересам малолітньої дочки сторін, оскільки в такому випадку воно зумовлює постійні зміни побутових умов, соціальних зв'язків, порушення порядку освітньої програми тощо, що також може мати негативний вплив на розвиток дитини. В той же час, суд погоджується з розпорядження в тій частині, де місце проживання доньки сторін визначено з батьком. Судом встановлено, що позивач виявляє увагу до дочки та турботу про неї, має постійне місце праці та стабільний дохід, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем праці та його житлово-побутові умови дають йому змогу забезпечити належне виховання та утримання дитини. Задовольняючи позов, суд враховує і те, що малолітня дитина сторін постійно проживає з позивачем, який забезпечує її любов'ю та розуміння, а також, моральні та матеріальні потреби для повного та гармонійного розвитку, а відповідачка, в свою чергу, на території України перебуває короткий період часу протягом року. Крім того, визначення місця проживання разом з батьком ні в якому разі не є перешкодою для спілкування та побачення з дитиною. З огляду на зазначене, враховуючи також, вимоги принципів «Декларації прав дитини», суд приходить до висновку, що в інтересах малолітньої дитини, місце її проживання слід визначити разом з батьком.

Outcome: approved