Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач ДУ\~«Казанківська виправна\~колонія (№\~93)»\~звернулася до\~Долинського районного\~суду Кіровоградської\~області з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому (позові) просила: - стягнути з [PERSON] на користь ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» кошти у сумі 1360,36 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач проходив службу у ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» з 28.06.2019 та наказом № 329/ос-20 від 28.08.2020 його було звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п. 7 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 03.09.2020. Відповідач з 18.01.2020 по 16.02.2020 використав свою відпустку за 2020 рік, який повністю не відпрацював, тому з його грошового забезпечення за вересень утримано 1175,43 грн., у жовтні з вересневої премії та нічних, які нараховуються місяцем пізніше утримано 209,94 грн. Залишок заборгованості за надмірно використану чергову відпустку складає 1360,36 грн. Відповідач використав свою відпустку за 2020 рік не відпрацювавши повністю календарний рік та на день його звільнення суми нарахованого йому грошового забезпечення не було достатньо для покриття заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки, тому, на думку позивача, з відповідача необхідно стягнути 1360,36 грн. за надмірно використану чергову відпустку. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 23.09.2021 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач звернувся до суду з клопотанням, зареєстрованим у суді 26.10.2021 за вх. № 2207/21, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, - у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлені такі обставини. [PERSON] проходив службу у ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)». Наказом № 329/ос-20 від 28.08.2020 [PERSON] було звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п. 7 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 03.09.2020. [PERSON] з 18.01.2020 по 16.02.2020 використав свою відпустку за 2020 рік, що підтверджується наказом ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» від 15.01.2020 № 4/ОС/ВП-20 «Про особовий склад» та відповідачем не заперечується. Відповідно до розрахунку ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» від 27.08.2021 № 93/12-3504 залишок заборгованості [PERSON] за надмірно використану чергову відпустку складає 1360,36 грн., що також відповідачем не заперечується. Поряд з цим, судом відзначається, що відповідно до умов п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. З огляду на викладене суд констатує, що позивачем не доведено, що добровільно нараховані та виплачені ним [PERSON] грошові кошти у розмірі 1360,36 грн., як заробітна плата за час відпустки за 2020 рік, наданої з 18.01.2020 по 16.02.2020, - виплачені останньому у наслідок рахункової помилки з боку ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)», як і не доведено, що зазначені кошти отримані [PERSON] у наслідок недобросовісності останнього, а тому ці кошти у силу положень п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню. На підставі\~зазначеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимога\~позивача про\~стягнення з\~відповідача грошових\~коштів у\~розмірі 1360,36\~грн.\~за надмірно\~використану відпустку\~не ґрунтується\~на вимогах\~чинного законодавства,\~оскільки наявність\~правових підстави\~для їх\~повернення (стягнення)\~позивачем не\~доведено,\~тому така\~вимога не\~є обґрунтованою\~та доведеною, а тому задоволенню не підлягає. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення судових витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. та у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що зазначені судові витрати слід вважати фактично понесеними позивачем.

Outcome: dismissed