Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення інфляційних втрат та річних процентів за порушення виконання грошового зобов'язання. В ході розгляду справи позивачем уточнювались позовні вимоги, та остаточно позивач просив стягнути відповідача суму коштів в розмірі 54038,28 грн. нанесених збитків шляхом порушення зобовязань, 50000 грн. моральної шкоди та 2175 грн. судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що протягом тривалого часу відповідач не виконував рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21.09.2010 у справі № 2-715-2010, а також рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2010 у справі № 2-982-2010, та вирок від 16.09.2010р. по справі № 1-122/2010 внаслідок чого йому було заподіяно як матеріальних, так і моральних збитків, відбулось знецінення коштів протягом усього часу ухилення від повернення відповідачами коштів. Період, за який позивачем заявлені вимоги, визначений з 01.08.2013р. по 31.03.2017р. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю та просили його задовольнити в межах заявлених позовних вимог. Відповідач та її представник з поданим позовом не погодились, заперечували щодо його задоволення з підстав його необґрунтованості, вказували на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, також подали заяви і просили застосувати до заявлених позовних вимог позовну давність, у звязку з чим просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 21.09.2010 у справі № 2-715-2010 задоволено позовну заяву КС «Ліга - Жашків» до [PERSON] та вирішено стягнути з [PERSON] на користь КС «Ліга - Жашків» 53814,79 грн. заборгованості за договором позики, з яких 43000грн. основна сума позики, 10817,79грн. процентів, нарахованих за користування позикою, а також 538,15 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 15.11.2010 у справі № 2-982-2010 задоволено позовну заяву КС «Ліга - Жашків» до [PERSON] та вирішено стягнути з [PERSON] на користь КС «Ліга - Жашків» 2756,72 грн. заборгованості по відсотках нарахованих за користування позичкою, 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ. Вироком від 16.09.2010р. по кримінальній справі № 1-122/2010, яким [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та стягнуто з останньої на користь КС «Ліга - Жашків» 7053,93грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди. З метою виконання вказаних рішень судів, позивачем було предявлено на виконання до органів державної виконавчої служби виконавчі документи на стягнення боргу відповідачки. Виконання проводилось відділом ДВС Жашківського РУЮ. В ході виконання проводилось утримання боргу, в тому числі і з пенсії боржника, у звязку з чим протягом відповідного періоду зменшувалася сума загальної заборгованості перед позивачем згідно рішень судів. Так, згідно довідки відділу ДВС № 370 від 16.08.2017р. вбачається, що утримання боргу здійснювалось в період з 01.01.2012 по 01.05.2017 на загальну суму 37349,47 грн. та заборгованість по виконавчому листу № 2-715 від 04.10.2010р. станом на 01.05.2017р. відсутня. Доказів наявності на виконанні інших зобовязань відповідача перед позивачем, які б були підтверджені державною виконавчою службою, та знаходились в межах трьох річного строку, суду не надані. За результатами оцінки та дослідження всіх доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, законодавством встановлено презумпцію оплатності договору позики, тобто позика є відсотковою, якщо інше не встановлено договором або не визначено законодавством. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. При прийнятті рішення суд може покладатись лише на ті докази що були надані сторонами в ході розгляду справи та є допустимими. Згідно довідки відділу ДВС № 370 від 16.08.2017р. вбачається, що утримання боргу здійснювалось в період з 01.01.2012 по 01.05.2017 на загальну суму 37349,47 грн. Інформації щодо ходу виконання решти суми заборгованості як виконання її в цілому суду не надано, хоч і позивачу доручалось надати таку суду. Суд же в свою чергу позбавлений права самостійно збирати докази на підтвердження тих чи інших обставин а повинен лише аналізувати надані сторонами докази, тому розрахунок можливо провести виходячи із суми заборгованості в розмірі 37349,47грн., яку слід вважати позикою. Позика не є безвідсотковою в розумінні ч. 2 ст. 1048 ЦК України. Сторонами визначено розмір відсотків за користування позикою на рівні 60 відсотків річних. Отже, суд погоджується із вимогами позивача щодо стягнення відсотків за користування позикою в розмірі 60 відсотків річних, що становить 5 відсотків місячних чи 0,1644 відсотка денних, оскільки такі вимоги ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства. Проте, суд не погоджується з порядком нарахування зазначених відсотків, а отже й остаточною сумою розрахованою позивачем. Так, в наведених розрахунках починаючи з січня 2012р. позивач використовує як базу нарахування відсотків 64396,25 грн., що є неправомірним, з огляду на надані суду докази, оскільки відсотки нараховувати слід на суму 37349,47 грн., яка з врахування оплат станом на 01.08.2013р. становила 27985,60 грн. Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування позикою суд брав до уваги необхідність використання як бази нарахування таких відсотків суму позики 37349,47 грн., яка з врахування оплат станом на 01.08.2013р. становила 27985,60 грн. з подальшим її зменшенням за рахунок проведених в той або інший період оплат на користь позивача, а також кількість прострочених місяців за користування позикою. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення інфляційних втрат, то відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи з норм чинного цивільного законодавства, вбачається, що винесення рішення суду про стягнення боргу, в тому числі й за договором позики, не є підставою для припинення зобовязання, а отже й не звільняє боржника та/або боржників від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат є обґрунтованими, проте суд не в повному обсязі погоджується з порядком нарахування позивачем таких інфляційних втрат та розрахунком загальної суми. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею цього Кодексу. Разом з цим, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які мають бути стягнуті на користь позивача судом було взято до уваги, що відповідачами було заявлено про застосування позовної давності (в матеріалах справи містяться як окремі письмові заяви, так і посилання на необхідність застосування позовної давності в поясненнях даних відповідачем та його представником в ході судового розгляду. Так, статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, позивач звернувся до суду з позовною заявою 21.07.2016р. Згідно останнього доповнення до уточнень позовної заяви від 17.05.2017р. позивач просить стягнути суми, розрахунок з яких проведено з 01.08.2013р., що не виходить за межі строку позовної давності. Повне погашення заборгованості за інформацією ДВС відбулось лише станом на 01.05.2017р. Суд звертає увагу на ту обставину, що згідно ст. 1048 ЦК України відсотки нараховуються і повинні сплачуватись щомісячно (тобто зі спливом кожного місяця у позивача виникала можливість предявляти вимоги відповідачам щодо сплати таких відсотків); вимоги щодо стягнення інфляційних втрат могли предявлятись позивачем в наступному місяці після публікації відомостей про щомісячний індекс інфляції, виходячи із того, що згідно ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях; а отже могли предявлятись позивачем за будь-який період прострочення, в будь-який час з моменту порушення грошового зобовязання відповідачем. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що до стягнення підлягають виключно лише нарахування здійснені за період з 01.08.2013р. по 01.05.2017р. (дату погашення заборгованості згідно відомостей наданих Жашківським відділом ДВС). Отже, до стягнення підлягають кошти в сумі 43157,22грн., а саме: сума інфляційних втрат 11659,43грн. та відсотків 31497,79грн. Розрахунок проводився із суми 27985,60 грн. (заборгованість станом на 01.08.2013р.) з вираховуванням наступних періодичних оплат. Індекси інфляції, або індекси споживчих цін в Україні в період з 01.08.2013р. по 01.05.2017р. отримані з відкритих загальнодоступних інформаційних джерел Інфляційні втрати: 2013р. Серпень індекс інфляції 99,3% Вересень - індекс інфляції 100% Жовтень - індекс інфляції 100,4% від 27985,6 =111,94 грн. Листопад - індекс інфляції 100,2% від 27985,6 =55,97 грн. Грудень - індекс інфляції 100,5% від 27985,6 =139,93 грн. 2014р. Січень - індекс інфляції 100,2% від 26193,94(оплата 1791,66) =52,39 грн. Лютий - індекс інфляції 100,6% від 26193,94 =52,39 грн. Березень - індекс інфляції 102,2% від 26193,94 =576,27 грн. Квітень - індекс інфляції 103,3% від 26193,94 =864,40 грн. Травень - індекс інфляції 103,8% від 21400,80 (оплата 4793,14) =813,23 грн. Червень - індекс інфляції 101,0 від 21400,80 =214,01 грн. Липень - індекс інфляції 100,4 від 21400,80 =85,60 грн. Серпень - індекс інфляції 100,8% від 20173,98(оплата 1226,82) =161,39 грн. Вересень - індекс інфляції 102,9% від 18940,26(оплата 1233,72) =549,27 грн. Жовтень - індекс інфляції 102,4% від 18940,26 =454,57 грн. Листопад - індекс інфляції 101,9% від 18940,26 =359,86 грн. Грудень - індекс інфляції 103,0% від 18940,26 =568,21 грн. 2015р. Січень - індекс інфляції 103,1% від 17691,17(оплата 1249,09) =548,43 грн. Лютий - індекс інфляції 105,3% від 15796,55(оплата 1894,62) =837,22 грн. Березень - індекс інфляції 110,8% від 15165,01(оплата 631,54) =1637,82 грн. Квітень - індекс інфляції 114,0% від 14533,47(оплата 631,54) =2034,69 грн. Травень - індекс інфляції 102,2% від 13901,93(оплата 631,54) =305,84 грн. Червень - індекс інфляції 100,4% від 13270,39(оплата 631,54) =53,08 грн. Липень - індекс інфляції 99,0% Серпень - індекс інфляції 99,2% Вересень - індекс інфляції 102,3% від 11375,77(оплата 1894,62 за 3 місяці) =261,64 грн. Жовтень - індекс інфляції 98,7% Листопад - індекс інфляції 102,0% від 10115,69(оплата 1260,08 за 2 місяці) =202,31 грн. Грудень - індекс інфляції 100,7% від 9484,15(оплата 631,54) =66,39 грн. 2016р. Січень - індекс інфляції 100,9% від 8852,61(оплата 631,54) =79,67 грн. Лютий - індекс інфляції 99,6% Березень - індекс інфляції 101,0% від 7589,53(оплата 1263,08) =75,90 грн. Квітень - індекс інфляції 103,5% від 6957,99(оплата 631,54) =243,53 грн. Травень - індекс інфляції 100,1% від 6326,45(оплата 631,54) =6,33 грн. Червень - індекс інфляції 99,8% Липень - індекс інфляції 99,9% Серпень - індекс інфляції 99,7% Вересень - індекс інфляції 101,8% від 3800,29(оплата 2526,16 за 4 місяці) =68,41 грн. Жовтень - індекс інфляції 102,8% від 3168,75(оплата 631,54) =88,73 грн. Листопад - індекс інфляції 101,8% від 2537,21(оплата 631,54) =45,67 грн. Грудень - індекс інфляції 100,9% від 1905,67(оплата 631,54) =17,15 грн. 2017р. Січень - індекс інфляції 101,1% від 1280,42(оплата 625,25) =14,08 грн. Лютий - індекс інфляції 101% від 1280,42 =12,80 грн. Березень - індекс інфляції 101,8% від 17,35(оплата 1263,07) =0,31 грн. Всього інфляційних втрат 11659,42 грн. За аналогічні періоди та враховуючи вказані періодичні оплати розрахований борг по 5% місячних від початкової суми 27985,60 грн. починаючи із серпня 2013р., оскільки провести розрахунок по щоденній ставці 0,1644% не є можливим по причині відсутності інформації щодо дати надходження коштів на погашення заборгованості згідно довідки відділу ДВС № 370 від 16.08.2017р. 2013р. Серпень (27985,6 / 100%) х 5% =1399,28 грн., і далі за наведеною формулою: Вересень - 27985,6 =1399,28 грн., Жовтень - 27985,6 =1399,28 грн., Листопад - 27985,6 =1399,28 грн., Грудень - 27985,6 =1399,28 грн., 2014р. Січень - 26193,94 =1309,70 грн., Лютий - 26193,94 =1309,70 грн., Березень - 26193,94 =1309,70 грн., Квітень - 26193,94 = 1309,70 грн., Травень - 21400,80 = 1070,04 грн., Червень - 21400,80 = 1070,04 грн., Липень - 21400,80 = 1070,04 грн., Серпень - 20173,98 = 1008,70 грн., Вересень - 18940,26 = 947 грн., Жовтень - 18940,26 = 947 грн., Листопад - 18940,26 = 947 грн., Грудень - 18940,26 = 947 грн., 2015р. Січень - 17691,17. = 884,56 грн., Лютий - 15796,55 = 789,83 грн., Березень - 15165,01 = 758,25 грн., Квітень - 14533,47 = 726,67 грн., Травень - 13901,93 = 695,10 грн., Червень - 13270,39 = 663,52 грн., Липень - 13270,39 = 663,52 грн., Серпень - 12638,85 = 631,94 грн., Вересень - 11375,77 = 568,79 грн., Жовтень - 10744,23 = 537,21 грн., Листопад - 10115,69 = 505,78 грн., Грудень - 9484,15 = 474,21 грн., 2016р. Січень - 8852,61 = 442,63 грн., Лютий - 8221,07 = 411,05 грн., Березень - 7589,53 = 379,48 грн., Квітень - 6957,99 = 347,90 грн., Травень - 6326,45 = 316,32 грн., Червень - 5694,91 = 284,75 грн., Липень - 5063,37 = 253,17 грн., Серпень - 4431,83 = 222,59 грн., Вересень - 3800,29 = 190,01 грн., Жовтень - 3168,75 = 158,44 грн., Листопад - 2537,21 = 126,86 грн., Грудень - 1905,67 = 95,28 грн., 2017р. Січень - 1280,42 = 64,02 грн., Лютий - 1280,42 = 64,02 грн., Березень -17,35 = 0,87 грн., Загальна сума відсотків становить 31497,79 грн. Що стосується решти позовних вимог, суд відмовляє позивачу в їх задоволенні з підстав їх необґрунтованості. Стосовно відмови у стягненні моральної шкоди в сумі 50000 грн. суд мотивує тим, що відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відносно заявлених вимог моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду доказів виходу членів із спілки та того, що саме дії чи бездіяльність відповідачки призвели до таких наслідків та чи взагалі існували такі негативні наслідки. Крім того, суд врахував те, що між сторонами існували договірні правовідносини, які не містили умов відшкодування моральної шкоди, а тому, на думку суду, позивач позбавлений права вимагати відшкодування таких збитків. За таких обставин, підстав для задоволення заявлених позовних вимог в цій частині суд не встановив. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 902,19 грн., що становить 41,48% від заявленої до стягнення суми, із розрахунку положень Закону України «Про судовий збір» на момент подачі позову.

Outcome: approved