Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 01.08.2011 року він придбав у [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Продавець [PERSON] знялася з реєстрації з вказаної квартири, проте у квартирі залишився зареєстрованим її син [PERSON], який обіцяв знятися з реєстрації через два-три місці після укладення договору купівлі-продажу, мотивуючи необхідністю часу для оформлення документів. Однак, з того часу відповідач так і не знявся з реєстрації, на телефонні дзвінки ні він, ні його мати [PERSON] не відповідають, місцезнаходження останнього позивачу не відомо. Водночас на адресу позивача надходять повідомлення з ДАІ про порушення [PERSON] про порушення правил дорожнього руху, а також з ПриватБанку про примусове стягнення заборгованості. За всі комунальні та інші послуги позивач сплачує один, при цьому у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідача. Відсутність відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами відсутності за місцем реєстрації, які підписані сусідами, які також можуть підтвердити відсутність [PERSON] за місцем реєстрації. А тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 30 в буд № 4 по вул. Сріблястій в м. Ужгород та примусово зняти його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду в газеті «Новини Закарпаття» №№ 69-70 (4534-4535) від 25 червня 2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи реєстраційної служби виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2011 року, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за № 6706, [PERSON] та [PERSON] передали (продали), а [PERSON] прийняв у власність (купив) квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на зазначену квартиру також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 10199643 від 01.08. 2011 року. та витягом про державну реєстрацію прав № 31004196 від 17.08.2011 року. Відповідач [PERSON], який зареєстрований у зазначеній квартирі, не проживає у такій з 2011 року, про що свідчать акти перевірки дотримання паспортного режиму від 12.10.2015 року, 01.12.2015 року, наявні в матеріалах справи. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно знятися з реєстрації у квартирі [ADDRESS] не бажає, хоча обіцяв це зробити, в квартирі не з»являється, на телефонні дзвінки позивача не відповідає, його місце знаходження позивачу не відоме. Водночас, реєстрація у квартирі відповідача [PERSON] не дозволяє позивачу [PERSON] розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд, обмежує законні права позивача, останній вимушений оплачувати комунальні послуги за особу, яка в квартирі не проживає з 2011 року, на адресу позивача надходять різного роду повідомлення для відповідача про порушення останнім правил дорожнього руху, примусове стягнення з нього заборгованості. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але з 2011 року не проживає у [INFO], суд приходить до переконання, що останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною вище адресою та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Outcome: approved