Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON]\~ про звернення стягнення на предмет застави транспортні засоби-сідловий тягач марки DAF модель 85, шасі (кузов, рама, коляска) номер XLRTE85XC0E481471, 2000 року випуску, колір-білий, реєстраційний номер [NUMBER] та напівприпіч бортовий марки TRAILOR модель SYY3CX, шасі (кузов, рама, коляска) номер VFNSYY3CXVAL14516, 1997 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER]. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 08 липня 2008 року між ПАТ [PERSON] Ворота та [PERSON] укладено Договір № 02/399 Ф про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15,7% річних у період з 08.07.2008 року по 25.07.2012 року, 20,7% у період після 25.07.2012 року, зі сплатою 0,33% від суми кредиту комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, із кінцевим строком повернення 25.07.2012 року. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 21 566 грн. 61 коп, яка підлягає погашенню за рахунок предмета застави. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду подав заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги\~ та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого договором застави, умовами якого передбачено право заставодержателя задовольнити забезпечену вимогу в один із передбачених договором способів шляхом звернення стягнення на предмет застави Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 08 липня 2008 року між ПАТ [PERSON] Ворота та [PERSON] укладено Договір № 02/399 Ф про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15,7% річних у період з 08.07.2008 року по 25.07.2012 року. Відповідно до п.2.3 Умов Договору за користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит ( з урахуванням додаткових угод до Договору), проценти сплачуються Позичальником за ставкою на 5 процентних пунктів вищою ніж та, яка визначена у п.1.1. Договору. Відповідно до п. 3.2.5 Умов договору позичальник зобовязується сплачувати [PERSON] щомісячно не пізніше 25 числа починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було надано кредит, комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості позичальника в розмірі 0,33% від суми кредиту, визначеної в п.1.1 Договору, без ПДВ,а також одночасно з остаточним поверненням кредиту (а.с.7-9). Додатковими угодами №1 від 01.09.2011 року та №2 від 15.07.2012 року було внесено зміни до кредитного договору, зокрема з 01.09.2011 року зменшено відсоткову ставку з 15,7% до 14,5% річних, встановлено щомісячну комісію у фіксованій сумі 330 гривень. Згідно розрахунку у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором № 02/399 Ф від 08.07.2008 року, розмір якої станом на 18.08.2015 року становить 21 566 грн. 61 коп.,яка складається із заборгованості за кредитом 0 грн. 00 коп., по відсотках 0 грн. 00 коп., по комісії - 3 960 грн. 26. коп. пеня 17 606 грн. 61 коп. (розрахована за період з 18.08.2012 року по 17.08.2015 року). Виконання зобовязань [PERSON] перед банком забезпечено заставою транспортних засобів-сідловий тягач марки DAF модель 85, шасі (кузов, рама, коляска) номер XLRTE85XC0E481471, 2000 року випуску, колір-білий, реєстраційний номер [NUMBER] та напівприпіч бортовий марки TRAILOR модель SYY3CX, шасі (кузов, рама, коляска) номер VFNSYY3CXVAL14516, 1997 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується договіром застави від 08.07.2008 року (15-16). У звязку із простроченням [PERSON] у відповідності до п.2.1.2 договору застави, банк набув права звернути стягнення на предмет застави.(а.с.15). Постановою Правління Національного банку України №781 від 04.12.2014 року запроваджено процедуру ліквідації АТ [PERSON] Ворота За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно\~статті 548 ЦК України\~виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 564 ЦК України\~встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до\~ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до\~ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяжувач має\~\~право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження\~\~ третій\~\~особі. Обтяжувачі вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального\~\~обтяження укладається\~\~обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на\~\~відповідне рухоме\~\~ майно. Згідно\~ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги ,якщо інше не встановлено договором. Згідно\~ст. 572 ЦК України, в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно ч. 2\~ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~ Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» та п 2.1.2 договору застави транспортного засобу. Враховуючи вищенаведене та положення\~ ст. 20 Закону України «Про заставу» позивач набув права звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.3.2 Договору застави від 08.07.2008 року звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися будь-якими засобами- Заставодержателем самостійно з самостійним встановленням ціни,використанням аукціону,торговельної біржі та ін. на власний розсуд. Відповідно дост. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбаченихст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно наданих квитанцій відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Договором № 02/399 Ф від 08.07.2008 року було сплачено 5067 гривень 00 коп. ( квитанція від 01.03.2016 року на суму 2567 грн. та квитанція від 30.03.2016 року на суму 2500 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави підлягають до часткового задоволення в межах наявної заборгованості відповідача на час постановлення рішення в сумі 16499 грн. 61 коп ( сума заборгованості - 21 566 грн. 61 коп. - погашена сума заборгованості 5067 грн. 00 коп.) Відповідно до ч.2\~ст.16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно п.3 ч.2\~ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Таким чином в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Суд вважає, що відсутні правові підстави для передачі предмету застави у володіння, автомобіль необхідно передати в управління банку на період до його реалізації. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивача було звільнено від його сплати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 550-552, 589, 590, п. 3 ч. 2 ст. 592, 610-112, 625, 629, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: partial