Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, вимоги якої уточнив 21.12.2017 року, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Свої вимоги обґрунтовували тим, що по вул. Королівка, 10, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] (тітка) на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. 28.03.2016 року [PERSON] (тітка) померла. Ще за життя вона посвідчила на його імя та імя сестри [PERSON] заповіт, яким заповіла йому інший житловий будинок розташований по вул. Незалежності в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, а все інше належне їй на день смерті майно своїй сестрій [PERSON] Проте, [PERSON] в нотаріальному порядку відмовилась від спадщини за заповітом та від обовязкової частки у спадщині на його користь. Позивач прийняв спадщину за заповітом та бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє імя, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на домоволодіння, розташоване по вул. Королівка, 10, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області. У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Королівка, 10, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду направив письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду направила письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просила справу розглянути у її відсутності. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Королівка, 10, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 7). Вищевказаному домоволодінню, рішенням сесії Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 39/03-16, затверджено нумерацію будинку та назву вулиці, а саме: вул. Королівка, 10, с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1195 від 06.10.2017 року (а.с. 63). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.03.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у 1961 році (а.с. 11-13). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Королівка, 10, с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області. 28.03.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] (позивач) та імя [PERSON] (відповідач) заповіт, яким заповіла [PERSON] житловий будинок розташований по вул. Незалежності, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, а все інше належне їй на день смерті майно своїй сестрі [PERSON] (відповідач), що підтверджується копією заповіту від 22.08.2005 року (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (відповідач) в нотаріальному порядку відмовилась від обовязкової частки у спадщині та від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується копією заяви від 14.04.2016 року (а.с. 61). Згідно ч. 1 ст. ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] подавши у шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією заяви від 05.07.2016 року (а.с. 51). Згідно довідки Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 186/02-11 від 13.06.2017 року [PERSON] на день смерті проживала одна [INFO] (а.с. 7). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 280/2016 від 05.07.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 50-65), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який бажав прийняти та прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає, що також підтверджується письмовою заявою [PERSON] (відповідач) про визнання позову (а.с. 67). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Королівка, 10 в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по вул. Королівка, 10, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, які залишилась після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 247/02-31 від 31.03.2017 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що [PERSON] являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи (копія посвідчення серії Б № 076037, а.с. 5) та є звільненим від сплати судового збору, то судовий збір слід покласти на рахунок держави. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268, 1275 ЦК України,

Outcome: approved