Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , передачі дитини органам опіки та піклування в особі Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування, закріплення житла за малолітньою за адресою [ADDRESS] . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що дитина знаходиться з 13.12.2018 на обліку служби у справах дітей по Новобаварському району, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. За інформацією Центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, не забезпечує задоволення базових потреб дитини у повноцінному харчуванні та розвитку, за місцем проживання відсутні повноцінні умови, немає світла, газу, опалення.Під час спілкування з фахівцями Центра соціальних служб відповідач висловлювала свої наміри щодо відмови від дочки через неспроможність виконання батьківських обов`язків. Дитина була влаштована до Харківської загальноосвітньої школи № 14 з п`ятиденним цілодобовим перебуванням, але на вихідні дитину забирала до себе знайома матері [PERSON] , яка фактично опікується дитиною. Мати [PERSON] - [PERSON] у листопаді 2018 р. дала згоду на позбавлення її батьківських прав та встановлення опіки над дитиною. На даний час місце знаходження матері дитини невідомо, за місцем реєстрації вона не проживає. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позов не подала. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаража І.П. 21.11.2018 р., вона добровільно, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, повністю і безумовно відмовляється від своїх батьківських прав відносно дочки [PERSON] і просить суд розглядати справу без її присутності ( а.с. 10). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. [PERSON] є матір`ю малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2007 р. Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Відомості про батька дитини записані згідно з вимогами ч.1 ст. 135 СК України ( а.с. 7-8). Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з дочкою [PERSON] з липня 2014 року ( а.с. 17). Як випливає з листа Центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобаварського району м.Харкова, [PERSON] не виконує свої батьківських обов`язки, не забезпечує задоволення базових потреб в повноцінному харчуванні та розвитку дитини, в квартирі відсутні світло через заборгованість, газ, опалення, в кімнаті присутні стороні запахи, безлад, на контакт зі спеціалістами Центру [PERSON] йде неохоче.За сприянням Центру дівчину влаштовано на навчання до школи-інтернату 1-П ступенів № 14 з п`ятиденним цілодобовим перебуванням, але дитину із інтернату забирає до себе знайома відповідача [PERSON] , яка постійно доглядає за дитиною, піклується про неї, підтримує постійний зв`язок зі спеціалістами Центру. Мати дитини має намір відмовитися від доньки ( а.с. 11). Відповідно до інформації Комунального закладу «Харківська загальноосвітня школа-інтернат 1-П ступенів № 14 Харківської міської ради» від 10.01.2019 № 09 [PERSON] навчається в учбовому закладі з першого класу. Мати дитини [PERSON] не приділяє належної уваги у вихованні доньки, не відвідує батьківські збори та не реагує на виклики до школи, не має постійного місця проживання. Взаємини в сім`ї негативні, моральний клімат в родині незадовільний, між матір`ю та донькою відсутні теплі стосунки, взаєморозуміння, мати не є авторитетом для дитини та не має позитивного впливу на її виховання. Дитина приходила в брудному одязі, не мала шкільних приладь. Відвідати ученицю вдома не було можливості, бо за повідомленням сусідів, мати з дитиною за адресою реєстрації не проживає ( а.с. 15). За даними Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 2» Харківської міської ради від 24.01.2019 р. № 141/0/535-19/01-14, [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом фахівців поліклініки та потребує диспансерного нагляду кардіолога, гастроентеролога та ортопеда-травматолога. Анжеліка відвідувала поліклініку у супроводі матері або подруги матері та періодично проживає у останній в [ADDRESS] . Як вбачається з інформації поліклініки від 26.11.2019, [PERSON] потребує екстреного проведення хірургічного лікування ортопедичного захворювання нижніх кінцівок, мати дівчинки рекомендації щодо лікування не виконує, на телефонні дзвінки не відповідає.( а.с. 16). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що вона знайома з сім`єю [PERSON] з 2009 року, завжди допомагала відповідачу, доглядала за дитиною, яка періодично у неї проживала. Приблизно півтора роки тому неповнолітня постійно стала мешкати зі свідком, оскільки мати залишила дочку у [PERSON] восени 2018 р. і з того часу до дитини не приходить , місце її проживання невідомо, інколи свідок зустрічає відповідача, але вона завжди знаходиться в нетверезому стані і донькою ніколи не цікавиться. Фахівець Центру соціальних служб [PERSON] , допитана як свідок, стверджувала, що з 2017 р. [PERSON] перебувала на обліку, оскільки опинилась у складних життєвих обставинах, з нею проводилась профілактична робота і вона намагалася дотримуватися порад, але у 2018 році відмовилась від дитини та повідомила, що у неї не виходить виховувати доньку, стала агресивною, зловживала спиртними напоями, за поясненнями сусідів разом з дитиною ходила по ларькам. Суду надані акти оцінки потреб сім`ї від 18.06.2018 р., 05.12.2019 р., з яких вбачається, що в частині приватного будинку, де мешкала відповідач з дитиною, відсутнє енергопостачання, газ, неможливо готувати їжу, у кімнаті сморід, на столі пляшки з невідомою речовиною та різким запахом, відсутня побутова техніка, облаштоване місце для дитини, вибито вікно, санітарно-гігієнічних норм в оселі не дотримується ( а.с. 12-14). При відвідуванні відповідачки у 2019 р. дома нікого не було, за даними сусідів, вона повертається додому вночі, зловживає алкогольними напоями, порушує спокій мешканців, агресивно себе поводить. Згідно характеристики [PERSON] , наданої ПрАТ «Харківський машинобудівний завод « Плінфа», де працювала відповідач до 01.09.2016 р., вона порушувала трудову дисципліну, з`являлась на роботі в нетверезому стані, періодично не виходила на роботу без поважних причин, що стало підставою для її звільнення. Аналогічні відомості містяться в характеристиці відповідача з місця проживання, складеної дільничним офіцером Новобаварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 24.07.2019 р. Положення статті 171 Сімейного кодексу визначають, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , [INFO] пояснила, що кімната, де вона мешкала з матір`ю не пристосована для проживання, мати не готувала їжу, за нею не доглядала та майже не спілкувалася, систематично знаходилась в нетверезому стані та дуже агресивно себе з нею поводила, тому дівчина була залякана, дотепер її боїться та не бажає до неї повертатися. Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. [PERSON] запрошувалась на засідання комісії, але не з`явилась . За висновком Департаменту служб у справах дітей від 31.01.2019 № 109, виходячи з інтересів дитини, Департамент вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO]. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За приписами статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих суду доказів встановлено, що мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] ухилялась від виконання своїх обов`язків, не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, самоусунулась від виховання та утримання дочки, не спілкувалась з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, з 2018 року зовсім з нею не бачиться і не проявляє ніякого інтересу до її життя, розвитку, а тому позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради є доведеними, обгрунтованими і підлягають задоволенню. За вимогами ч.5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно п. 2 ч.1 ст. 248 Сімейного Кодексу України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Виходячи з приписів ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved