Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регрессу в сумі 3213.90 грн. Позовні вимоги мотивуються, тим, що при настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. 02 серпня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до якого, первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування у Додатку за №1 до цього договору, в тому числі, право відшкодування за Полісом за №АІ5224427 від 03 серпня 2015 року. У судове засідання позивач фізична особа - підприємець [PERSON] та представник позивача (адвокат) Самойленко Петро Миколайович не з`явилися, про день та час судового розгляду справи їх повідомлено. Позивачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] подано до суду клопотання про проведення судового розгляду справи по суті у відсутність позивача та представника позивача, так як не можуть прибути до суду через поважні причини. Позивач фізична особа - підприємець [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути судові витрати у справі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. У письмовому повідомленні Устинівського РС УДМС України в Кіровоградській області від 12 серпня 2019 року та Устинівської селищної ради Кіровоградської області за №602 від 20 серпня 2019 року зазначено, що [PERSON] зареєстрований жителем за адресою: [ADDRESS] . Судом поштову кореспонденцію [PERSON] направлено за зазначеною в позовній заяві адресою: [ADDRESS] . Рекомендовану поштову кореспонденцію повернуто суду із зазначенням: адресат за даною адресою не проживає. Відповідно до ч.ч.11,12 ст.128, п.15.8 «Розділу ХІІ Перехідні Положення» ЦПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, інформацію щодо судового розгляду цивільної справи за позовом фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регрессу в сумі 3213.90 грн. оприлюднено на офіційній сторінці веб-порталу Устинівського районного суду Кіровоградської області. Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 цього Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У ст.1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про страхування», страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. 03 серпня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АІ5224427. У справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України встановлено, що 14 березня 2016 року о 20 год. 20 хв. [PERSON] , керував транспортним засобом «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер: [NUMBER] , по вул. Шевченка в с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, створив небезпеку водію автомобіля «Реnauit», державний реєстраційний номер: [NUMBER] та допустив з ним зіткнення, що привело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.13.3 ПДР. 14 березня 2016 року о 20 год. 20 хв. [PERSON] , в стані алкогольного сп`яніння ( перевірка проводилась алкотестером «Драгер»№ 6810) , керував транспортним засобом «ВАЗ-21013» державний реєстраційний номер: [NUMBER] , по вул. Шевченка в с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області, чим порушив п.2.9 ПДР. Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2016 року [PERSON] , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців, за ст.130 КпАП України адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, із застосуванням ст.36 цього Кодексу, остаточно призначити [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частинами 1.2 ст.1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно матеріалів справи, внаслідок протиправних дій [PERSON] у вигляді порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом транспортному засобу «Реnauit», державний реєстраційний номер: [NUMBER] , власник [PERSON] , причинено механічні пошкодження, . Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі страхового акту за №ОЦ/173/000/16/0080 від 26 травня 2016 року страховику власника автомобіля «Реnauit», державний реєстраційний номер: [NUMBER] , Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» виплачено страхове відшкодування у розмірі 3213.90 грн. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Підпунктами «а, ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Пунктом 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, і до дня звернення позивача до суду з позовом не надав страховику письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Судовим рішенням водія транспортного засобу [PERSON] визнано винним у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення. На підставі ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно - страхова компанія» в порядку регресу відповідно до Полісу страхове відшкодування в сумі 3213.90 грн. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. 02 серпня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір за №02/08/2019 про відступлення права вимоги відповідно до якого, первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування у Додатку за №1 до цього договору, в тому числі, право відшкодування за Полісом за №АІ5224427 від 03 серпня 2015 року. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1084 ЦК України визначено, що якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Таким чином, відповідно до договору за №02/08/2019 про відступлення права вимоги фізична особа - підприємець [PERSON] , як новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування у Додатку за №1 до цього договору, в тому числі, право відшкодування за Полісом за №АІ5224427 від 03 серпня 2015 року. При встановлених обставинах, позовні вимоги фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регрессу в сумі 3213.90 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Таким чином, заявафізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування розміру судового збору та витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved