Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [INFO] про визнання незаконним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] , яке оформлено протоколом засідання об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020року №13 про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] , зобов`язання Івано-Франківський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України\~ поновити [PERSON] на обліку потребуючих поліпшення житлових умов; стягнення судового збору. Позов обґрунтований тим, що відповідно до листа [INFO] від 23 червня 2020 року № 2/238, його було проінформовано, що відповідно до протоколу об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020 року №13 його було знято з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у зв`язку з відчуженням 23.02.2016 року квартири житловою площею 33,7 кв. м., яка належала йому на праві приватної власності. Дане рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права вважає порушеними та такими, що підлягають судовому захисту. Зазначає, що відповідно до протоколу № 41 засідання житлової комісії в/ч 71486 від 26.01.1993 року його батька (військовослужбовця [PERSON] ) було поставлено на облік потребуючого поліпшення житлових умов. Згідно протоколу № 13 засідання об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 26.04.2010 року, датою постановки на квартирний облік вважається 09.03.1993 року. [PERSON] помер [INFO] . Враховуючи те, що в разі смерті особи, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла. її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку. Таким чином, за ним, як членом сім`ї померлого військовослужбовця збереглось право на одержання житла в тому самому порядку, яке було у його батька. Йому на праві власності належала квартира [ADDRESS] , житловою площею 33,7 кв.м, яка була відчужена 23.02.2016 року. Іншого житла у власності він не має, та не мав. [PERSON] 09.03.1993 року було поставлено на квартирний облік. Дане рішення (протокол) недійсним не визнавалося, та оскаржене не було. Також відсутні докази щодо того, що вказаний протокол є результатом протиправних дій службових осіб. В позовній заяві позивач вказує, що ним дійсно було відчужено 23.02.2016 року квартиру житловою площею 33,7 кв. м. Проте , таке відчуження відбулося хронологічно після того, як в нього виникло та було реалізовано (вичерпало свою дію) право на взяття на облік потребуючого поліпшення житлових умов. Таким чином, продаж квартири житловою площею 33,7 кв. м., яка належала йому не може вважатись штучним погіршенням житлових умов у розумінні положень ст. 35 ЖК УРСР. Крім того, відчуження квартири відбулося 23.02.2016 р., а зняття з обліку,- квітень 2020 р, тобто більше 4-х років після відчуження квартири він продовжував перебувати на квартирному обліку. Враховуючи наведене, просив визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] , яке оформлено протоколом засідання об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020 року №13 про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] ; зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України поновити [PERSON] на обліку потребуючих поліпшення житлових умов; стягнути з Івано-Франківського обласного військового на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору. 28.09.2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Як вбачається з наданого відзиву [INFO] даний позов не визнає та вважає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до інформаційної довідки №204220150 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єднаній житловій комісії Івано-Франківського ОВК стало відомо, що 12.10.2015 року позивач набув на праві приватної власності двокімнатну квартиру загальною площею 66.6 кв.м., житловою площею 33.7 кв.м., за адресою [ADDRESS] . Таким чином, покращивши свої житлові умови шляхом набуття 12.10.2015\~ року у приватну власність двокімнатну квартиру (загальною площею 66.6 кв.м., житловою площею 33.7 кв.м.), та на підставі норм законодавства, протоколом засідання об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського ОВК № 13 від 31.03.2020 та наказом військового комісара [INFO] №165 від 09.04.2020 позивач був знятий з\~ обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Всупереч доводам позивача в своїй позовній заяві слід зауважити, що посилання на положення ст. 35 Житлового Кодексу УРСР в протоколі засідання об`єднаної житлова комісії Івано-Франківського ОВК № 13 від 31.03.2020 мають роз`яснювальний характер. Тобто позивача, окрім рішення про зняття його з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, було проінформовано, що у відповідності до ст. 35 Житлового Кодексу УРСР він не може бути взятий повторно на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту відчуження жилого приміщення. Безпосередніми нормативними підставами для прийняття рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського ОВК щодо зняття позивача з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, оформленого протоколом № 13 від 31.03.2020, є ст. 40 Житлового Кодексу УРСР, п. 30 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081, п. 7 розділу II та п. 21 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року, № 380. Також зазначає, що відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року №380, військовослужбовці та члени їх сімей, а також представники громадських організацій на підставі мотивованого клопотання, за рішенням голови житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) мають право бути присутніми на засіданнях цих житлових комісій. Робота житлових комісій військової частини (об`єднаної житлової комісії) проводиться на засадах гласності, демократичності та прозорості. Склад житлових комісій, графік та результати їх роботи розміщуються для інформування у загальнодоступному місці у військових частинах. Оскільки клопотання від позивача про бажання бути присутнім на засіданні об`єднаної житлової комісії не надходило, то відповідно таке клопотання і не було задоволене, а тому порушень прав та інтересів позивача не було. Таким чином об`єднаною житловою комісією Івано-Франківського ОВК було прийняте рішення оформлене протоколом засідання № 13 від 31.03.2020, яке відповідає вимогам чинного законодавства, є законним і обґрунтованим. На підставі вищевикладеного, просив в задоволенні позовних вимог позивача до Івано-Франківського обласного військового комісаріату відмовити. 13.10.2020 року представником позивача [PERSON] адвокатом Злепко Н.І. подано відповідь на відзив. Так, відзив на позовну заяву вважають необґрунтованим, а інформацію викладену в ньому такою, що суперечить письмовим доказам у даній справі. В зв`язку з вищенаведеним, зазначає наступне. Предметом спору в даній справі є правовідносини пов`язані зі зняттям з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] , які виражені в рішенні об`єднаної житлової комісії [INFO] та оформлені протоколом засідання об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020 року №13. У вищезазначеному протоколі зазначено: «Зняти з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] (сина померлого військовослужбовця [PERSON] ) у зв`язку з штучним погіршенням ним своїх житлових умов». Також в оспорюваному протоколі відповідач зсилається на ст. 35 Житлового кодексу України, як на підставу прийняття даного рішення.\~ На підставі протоколу засідання об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020 року №13, військовим комісаром [INFO] 09.04.2020 р. було видано наказ № 165 від 09.04.2020 р., в якому також вказано причиною зняття Позивача з квартирного обліку штучне погіршення ним своїх житлових умов, а підставою, в тому числі, ст. 35 Житлового кодексу України. Також відповідач у відзиві жодним чином не коментує свою 5-ти річну бездіяльність, адже право власності на квартиру було оформлено в січні 2015 року, а зняття з обліку (реакція відповідача на даний юридичний факт) відбулося в березні 2020 року, тобто більш ніж через 5 років. З цього слідує, що на протязі п`яти років відповідач вважав відсутніми підстави для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов Позивача, а по закінченні цього строку змінив свою позицію на протилежну, що без сумніву є порушенням принципу правової визначеності, який являє собою сукупність вимог до діяльності державних органів та суб`єктів владних повноважень і має на меті забезпечення стабільного правового становища індивіда, якості та точності закону і його застосування. Виходячи з вищенаведеного, просили відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення та задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів наведених у відзиві, просив у задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається із копії Витягу із протоколу № 13 засідання об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 26 квітня 2010 року, датою постановки на квартирний облік військовослужбовця [PERSON] вважається 09.03.1993р. (з дати реєстрації в даному населеному пункті військовослужбовців запасу). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.09.2017 року виданого Івано-Франківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] помер [INFO] . 31.03.2020 року Об`єднаною житловою комісією Івано-Франківського обласного військового комісаріату у складі, затвердженому наказом військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату, розглянуто повідомлення Івано-Франківської КЕЧ району щодо результатів перевірки облікової справи померлого військовослужбовця [PERSON] , члени сім`ї якого перебувають на квартирному обліку в при Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті. Вирішено зняти з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] (сина померлого військовослужбовця [PERSON] ) у зв`язку із штучним погіршенням ним своїх житлових умов. Згідно копії Витягу з наказу військового комісара [INFO] №165 від 09.04.2020 року Про оголошення рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] відповідно до протоколу № 13 від 31.03.2020 року, наказано зняти з обліку потребуючих поліпшення житлових умов [PERSON] (сина померлого військовослужбовця [PERSON] ). Підстава: статті 35,40 Житлового кодексу України, ст.30 Постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року (зі змінами), стаття 7 розділу ІІ, стаття 21 розділу IV Інструкції, затвердженої наказом МО України № 380 від 31.07.2018 року. Як вбачається із інформаційної довідки №204220150 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що суб`єкта, [PERSON] 12.10.2015 року набув у приватну власність двохкімнатну квартиру загальною площею 66,6 кв.м., житлова площа 33.7 кв., що за адресою: [ADDRESS] , та 23.02.2016 року право власності припинено.\~ Згідно копії листа [INFO] №2/238 від 23.06.2020 року, [PERSON] проінформовано про те, що відповідно до протоколу об`єднаної житлової комісії [INFO] від 31.03.2020 року №13 за результатами розгляду документів облікової житлової справи у зв`язку з штучним погіршенням вами житлових умов його знято з обліку потребуючих поліпшення житлових умов на підставі статей 35, 40 Житлового кодексу України, статті 30 Постанови Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року (зі змінами), статті 7 розділу II, статті 21 розділу VІ Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року. Також, повідомлено, що відповідно до статті 35 Житлового кодексу України громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого приміщення, не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України\~ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок). Підстави для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за винятком випадків одержання житла з державного житлового фонду або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, визначено частиною другою статті 40 ЖК Української РСР. До таких підстав відноситься: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Аналогічні за своїм змістом підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців закріплено пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081), - військовослужбовці знімаються з обліку у разі поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла. Статтею 35 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування,відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. При цьому згідно абзацу другого пункту 1.3 Інструкції № 737, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року, забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби. Аналогічні положення містяться в п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Радою Міністрів УРСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 № 470. Суд звертає увагу, що законодавець наголошує не лише на погіршенні житлових умов, але і на штучність характеру такого погіршення. Тобто, маються на увазі свідомі, умисні дії, спеціально спрямовані на створення в обхід закону, права на одержання житла в будинках державного і громадського житлового фонду. Без доведення штучного характеру погіршення житлових умов правила ч. 1 ст. 35 ЖК УРСР не можуть бути підставою для зняття з квартирного обліку. В даній справі, позивач дійсно 12.10.2015 року набув у приватну власність двохкімнатну квартиру загальною площею 66,6 кв.м., житлова площа 33.7 кв., що за адресою: [ADDRESS] , та 23.02.2016 року його право власності припинено. Суд приходить до висновку, що відчуження права приватної власності на квартиру може вважатись штучним погіршенням житлових умов у розумінні положень ст. 35 ЖК УРСР, а інших даних матеріали цивільної справи не містять. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають. На підставі наведеного, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 34, 35, 37, 40, 43 Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081,

Outcome: dismissed