Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить зобов`язати відповідача зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] , які відкриті в відповідача та належать [PERSON] , зареєстрованого за адресою - [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позову покликається на те, що на виконання постанови державного виконавця банком накладено арешт на кошти позивача, хоч у постанові зазначено боржника [PERSON] , а зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] . Отже, були відсутні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти позивача, оскільки боржником є інша особа. У зв`язку із цим, просить позов задовольнити. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що арешт коштів позивача здійснено на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження. Виконання банком арешту коштів позивача здійснено на підставі цієї постанови. Зняття арешту здійснюється державним виконавцем у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а також судом у порядку встановленому цим Законом. У зв`язку із наведеним просить у позові відмовити, адже такий пред`явлено не до належного відповідача. 05 березня 2021 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині ухвали. 23 березня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 14 травня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 23 липня 2021 року представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Проти задоволення позову заперечує. 01 вересня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахування поданих заяв, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 08 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. прийнято постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадження № 63984340 за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. № 53921 від 28 вересня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість у розмірі 39574,50 грн. Боржник [PERSON] ( [INFO] . Адреса - [ADDRESS] . РНОКПП [NUMBER] ). На виконання постанови приватного виконавця відповідачем здійснено арешт коштів на рахунках позивача. Дана обставини сторонами не оспорюється та приймається судом до уваги. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, зняття арешту з майна боржника здійснюється на підставі постанови державного (приватного) виконавця, судового рішення та з підстав передбачених цією статтею. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у постанові від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що у цій справі відповідачем має виступати юридична особа в інтересах якої приватним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника. Таким чином, оскільки позов подано не до тієї особи, враховуючи вимоги ст. 51 ЦПК щодо можливості заміни неналежного відповідача виключно за клопотанням позивача, який таке клопотання не заявив, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, що не перешкоджає йому звернутися з позовом до належного відповідача в подальшому. Такі висновки суду узгоджуються з висновками щодо застосування відповідних норм права наданих Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

Outcome: dismissed