Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики коштів у сумі 137 760 грн., що еквівалентно 17 355 доларів США, строком до 25.11.2010 року, про що [PERSON] написав розписку від 18.11.2010 року. На забезпечення виконання основного зобов'язання між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 18.11.2010 року за яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань позичальника, що виникли з договору позики. Поручитель забезпечує виконання зобов'язання за основним договором в розмірі 200 грн. Проте відповідачі не виконали належним чином зобов'язання за кредитним договором та договором поруки у зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 137 560 грн., стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 200 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2010 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 137,760 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.2) на строк до 25.11.2010 року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, між позивачем, як кредитором, та відповідачем [PERSON], як поручителем, 18.11.2010 року укладено договір поруки (а.с.3), за яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань [PERSON], що виникли з договору позики від 18.12.2010 року. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов'язання за основним договором в розмірі 200 гривень. Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В укладеному договорі поруки не визначено строку його припинення, тому судом застосовується норма про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки судом встановлено, що позивач звернувся до поручителя з пропущенням вказаного шестимісячного строку, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 200 гривень слід відмовити. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 137 560 гривень слід задовольнити, оскільки відповідачами належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: partial