Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2013 року між ним та відповідачем укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-08049-060213. Вказану угоду укладено шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] у національній валюті з наданням платіжної картки та ПІН-коду до картки та встановленням ліміту Кредитної лінії у розмірі 15000 гривень. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток відповідач зобов'язаний щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань у відповідача станом на 11.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 14576,05 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитом повернути відмовляється, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.02.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитну угоду на підставі заяви №003-08049-060213. Відповідно до умов даної угоди відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті з наданням платіжної картки та встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000 гривень. Згідно тарифів на обслуговування платіжних карток відповідач зобов'язався щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 11.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 14576,05 грн., що складається з тіла кредиту - 10676,88 грн., простроченого тіла кредиту - 953,90 грн., заборгованості за відсотками -748,74 грн., заборгованості за комісіями - 2196,53 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved