Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 26255051214701 від 07.06.2016 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 07.06.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 26255051214701. Відповідно до п. 6.12.1 кредити у вигляді Овердрафту/кредитної лінії надаються на підставі Заяви про надання кредиту, яка міститься у комплексному договорі про надання банківських послуг. Своєю розпискою відповідач підтвердив отримання ним кредитної карти терміном до 30.06.2017 р. Відповідно до п. 6.12.8 УДБО кредит вважається використаним з дати відображення на Рахунку суми операції, яка була здійснена (повністю або частково) з рахунку кредиту. Як вбачається з Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 26255051214701 від 07.06.20106 р. станом на 03.06.2020 р. відповідач почав користуватися кредитною лінією з 23.02.2018 р., сума отриманого кредиту становила 120 370,68 грн. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти відповідачу в сумі 120 370,68 грн. Проте, відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.06.2020 р. має заборгованість в розмірі 173191,29 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 81 742,85 грн.; суми заборгованості за відсотками - 89 748,44 грн.; суми не сплачених комісій - 1 700,00 грн. Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 07.06.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 26255051214701. Відповідно до п. 6.12.1 кредити у вигляді Овердрафту/кредитної лінії надаються на підставі Заяви про надання кредиту, яка міститься у комплексному договорі про надання банківських послуг. Своєю розпискою відповідач підтвердив отримання ним кредитної карти терміном до 30.06.2017 р. Відповідно до п. 6.12.8 УДБО кредит вважається використаним з дати відображення на Рахунку суми операції, яка була здійснена (повністю або частково) з рахунку кредиту. Як вбачається з Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 26255051214701 від 07.06.20106 р. станом на 03.06.2020 р. відповідач почав користуватися кредитною лінією з 23.02.2018 р., сума отриманого кредиту становила 120370,68 грн. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти відповідачу в сумі 120370,68 грн., однак з позовної заяви вбачається, що відповідачем не виконуються зобов`язання, відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.06.2020р. наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 173191,29 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 81 742,85 грн.; суми заборгованості за відсотками - 89 748,44 грн.; суми не сплачених комісій - 1 700,00 грн. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами ЦК України щодо зобов`язань. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідач порушив вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи, - відсутні. Розмір заборгованості за надані послуги відповідачем у відповідності до вимогст. 77 ЦПК України не спростований, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 3 117 грн. 23 коп.

Outcome: approved