Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.09.2011 року [PERSON] згідно якого отримав кредитну картку «Універсальна». 25.04.2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну карту на карту «Універсальна GOLD» та відкрито картковий рахунок, згідно якого він отримав кредит у розмірі 3900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення за зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.04.2017 року має заборгованість 13280,66 грн.., яка складається: 2869,88 грн.- тіло кредиту, 2098,68 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 7203,50 грн - нараховано пені, а також штрафи - 500,00 грн - фіксована частина, 608,60 грн. - штраф процентна складова. Просить стягнути заборгованість за кредитом разом з витратами по справі, просить розглянути справу без участі представника. Відповідач позов визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, про що написав відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.Відповідно до ч. 3 ст. 550 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що сума пені 7203,50 грн. за несвоєчасність виконання грошового зобов»язання значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом 4968,56 грн., суд вважає за можливе в силу ч. 3 ст. 550 ЦК України зменшити розмір пені до суми тіла кредиту та відсотків. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в силу ч. 3 ст. 550, ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, ст. 60 ЦПК України підлягають задоволенню частково із стягненням заборгованості з відповідача на користь позивача. Судові витрати належить стягнути пропорційно задоволеним вимогам відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial