Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти у розмірі 11 398,97 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25.10.2019 року [PERSON] о 12 год. 05 хв., керуючи автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , у м. Києві по вул. Малевича, 75/77, під час повороту праворуч не зайняв відповідного крайнього положення, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач зазначає, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту № 15976 про оцінку колісного транспортного засобу від 18.12.2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки складає 11 301,91 грн. Також вказує, що понесено витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 950,00 грн. Оскільки завдана шкода потерпілій особі особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відшкодована не була, власник пошкодженого транспортного засобу з метою отримання відшкодування збитків звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5361069 з терміном дії від 21.05.2019 року до 20.05.2020 року. Позивач вказує, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16 березня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 10 448,97 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була отримана відповідачем 10.11.2020 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 25.10.2019 року о 12 год. 05 хв., керуючи автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , у м. Києві по вул. Малевича, 75/77, під час повороту праворуч не зайняв відповідного крайнього положення, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2019 року у справі № 752/23278/19. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач зазначає, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відомостями з Централізованої бази даних МТСБУ. Відповідно до Звіту № 15976 від 18.12.2019 року про оцінку колісного транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] , складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 11 301,91 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 29 січня 2020 року [PERSON] , як власник автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 16.03.2020 року згідно наказу № 3102 від 16.03.2020 року здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 10 448,97 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1476244 від 16.03.2020 року. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.10.2019 року, про відшкодування суми сплачених коштів, пов`язаних з виплатою власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] регламентної виплати в розмірі 10 448,97 грн. Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За заявленими вимогами позивач також просить стягнути з відповідача у відшкодування понесених додаткових витрат на оплату послуг аварійного комісара кошти у розмірі 950 грн. На підтвердження позовних вимог у цій частині позивачем надано копії рахунку № 3395 ТОВ «Експертно Асистуюча компанія «Фаворит» загальною вартістю 950 грн. щодо виїзду, огляду експертом для визначення матеріального збитку КТЗ Рено, н.з. [NUMBER] , Акту виконаних робіт підписаного замовником МТСБУ та виконавцем ТОВ «Експертно Асистуюча компанія «Фаворит» на суму 950 грн. та платіжного доручення № 989522 від 06.02.2020 року про перерахування коштів ТОВ «ЕАК «Фаворит» згідно рахунку № 3395 від 14.01.2020 року в сумі 950 грн. За нормою ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути сплачені останнім кошти в сумі 950 грн. для оплати оцінки вартості пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи. Листами від 03.12.2019 року № 3.1-05/39948, від 17.03.2020 року № 3.1-02/8895 та від 11.09.2020 року МТСБУ повідомляло [PERSON] про необхідність відшкодування шкоди у розмірі 11 398,97 грн., проте вказана вимога відповідачем залишилася поза увагою. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачені останнім регламентна виплата у розмірі 10 448,97 грн. та 950 грн. послуги аварійного комісара, що складає загальну суму 11 398 грн. 97 коп. Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України також з [PERSON] на користь МТСБУ слід стягнути сплачений судовий збір в дохід держави у розмірі 2 102 грн. В частині позовних вимоги про стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги суд прийшов таких висновків. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За приписами пункту 1 частини 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 2 298,50 грн. З матеріалів справи убачається, що представник позивача МТСБУ адвокат Бондар В.Б. діє на підставі довіреності від 20.12.2019 року № 4.1-01/82, виданої на виконання Договору про надання послуг у сфері права № 4.1/16-05-09/17 від 16.05.2017 року укладеного між МТСБУ та адвокатом Бондаром В.Б. 28.08.2020 року між МТСБУ та адвокатом Бондаром В.Б. укладено Додаткову угоду № 48 до Договору про надання послуг в сфері права № 4.1/16-05-09/17 від 16.05.2017 року. Відповідно до положень п. 1 додаткової угоди, замовник в електронному вигляді передає завдання на представлення його інтересів, а виконавець приймає такі завдання, серед іншого по справі про стягнення завданої шкоди з [PERSON] у розмірі 11 398,97 грн. Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що оплата послуг виконавця, в розмірах, вказаних в п. 5.1 Договору, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок Виконавця відповідно до п. 5.3. Договору. Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на правову допомогу у розмірі 2 298,50 грн., суд звертає увагу на те, що МТСБУ не надано жодних доказів на підтвердження розміру визначеного між позивачем та адвокатом гонорару на оплату правової допомоги, у тому числі договору про надання послуг у сфері права, на який йдеться посилання у довіреності представника та укладеній додатковій угоді, відсутні акт виконаних робіт, фінансові документи щодо оплати послуг пов`язаних з правовою допомогою. Враховуючи зазначене заявлені вимоги в частині відшкодування вират на правничу допомогу задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю.

Outcome: partial