Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки, загальною площею 3,0905га. Свої вимоги мотивує наступним. 28.03.2002р. померла баба позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, на належну їй земельну ділянку (пай), що складається з чотирьох земельних ділянок площею 0,1517га, 1,0357га, 1,5748га та 0,3284га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради. За життя баба заповіла йому даний земельний пай, про що 17.04.2000р. уклала заповіт. У визначений законом шестимісячний строк після смерті баби позивач не мав змоги прийняти спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку було видано на імя баби задовго після її смерті через десять місяців. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради та відповідач [PERSON] в судове засідання не прибули, подали заяви, в яких зазначили, що позов визнають та просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ №259085, встановлено, що 28.03.2002 року померла [PERSON]. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №043686 від 29.01.2003 р. встановлено, що [PERSON] належали земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Сокальського району сільської ради Сокальського району, загальною площею 3,0905га (0,1517га, 1,0357га, 1,5748га, 0,3284га). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Разом з цим, згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В свою чергу відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач має право на спадкування земельної ділянки після баби. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved