Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 004-08501-131010 від 13 жовтня 2010 року в розмірі 1587 грн. 53 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 004-08501-131010 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки та встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку на суму 1500 гривень Згідно п. 2.3 за користування кредитом Відповідач сплачує Кредитору проценти виходя зі ставки 0,01 % на рік. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 004-08501-131010 від 13 жовтня 2010 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 18.06.2015 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 004-08501-131010 від 13 жовтня 2010 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитом в розмірі 1587грн. 53 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 681 грн. 53 коп., прострочене тіло кредиту-313 грн.13 коп., заборгованість за відсотками 592 грн. 87 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 004-08501-131010 від 13 жовтня 2010 року відповідачем суду не представлено. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ «Дельта Банк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору № 004-08501-131010 від 13 жовтня 2010 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив,а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від його сплати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved