Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач, до початку розгляду справи по суті, подавши заяву, відповідно до положень ст.31 ЦПК України, якою змінив предмет та підставі позовних вимог, просить суд визнати за ним право власності на телевізор чорного кольору LG29FS4RNX, виключити телевізор з акту опису та арешту майна від 24 березня 2015 року у ВП № 33306824 та зняти з нього арешт. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 березня 2015 року державними виконавцями ВДВС Василівського РУЮ при здійсненні виконавчих дій у межах виконавчого провадження №33306824 про стягнення заборгованості в сумі 40643 грн. з [PERSON], під час опису та арешту майна було складено акт, в якому був зазначений вказаний телевізор, який належить позивачу та який він купив на власні кошти і надав у тимчасове користування бабусі, яка проживає за адресою, де було складено зазначений акт. Позивач повідомляв державних виконавців про те, що телевізор належить йому, але не міг зразу надати підтверджуючі документи, бо вони знаходилися на час складення акту опису та арешту майна за його місцем проживання - у [ADDRESS]. Позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] з позовні вимоги визнала повністю. Представник відповідача - ДП «Василівське лісове господарство» у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника господарства та про визнання позовних вимог. Представник третьої особи - ВДВС Василівського РУЮ Чепурна І.В. також проти вимог позивача не заперечувала та заявила про їх визнання. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст.60 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, ст. 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З матеріалів справи вбачається, що при проведенні виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №1/802/170/2012 виданого судом 03 липня 2012 року, у виконавчому провадженні № 33306824 про стягнення з [PERSON], яка є відповідачем у справі, на користь ДП «Василівське лісниче господарство» суми боргу, 23 березня 2015 року було складено акт опису та арешту майна за місцем проживання боржника [PERSON], яка проживає у [ADDRESS]. В акті був зазначений лише телевізор чорного кольору LG29FS4RNX (а.с.13-15). Позивач по справі за цією адресою не зареєстрований та не проживає, що підтверджено його паспортом (а.с.3). У позивача наявні та надані суду чек на купівлю вказаного телевізора та керівництво по його експлуатації (а.с.6-11). Таким чином, оскільки позовні вимоги визнані відповідачами та не оспорюються третьою особою, у позивача наявні докази про купівлю ним телевізора, визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позов підлягає задоволенню, а арешт, що накладений державним виконавцем, має бути знятий, оскільки його наявність порушує права позивача, який не є боржником у виконавчому провадженні. На підставі викладеного,

Outcome: approved