Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», третя особа Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір та договори іпотеки. У зв'язку із належним виконанням умов кредитного договору, він припинив свою дію. Однак, відповідачем лише частково вжито відповідних заходів щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна та Державного реєстру іпотек відповідних записів про накладення відповідних заборон та обтяжень предметів іпотеки за договором від 20.09.2007 року, зокрема житловий будинок та земельну ділянку. Просить суд визнати договір іпотеки від 08.02.2007 року укладений між АТ «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (боржник), [PERSON] (іпотекодавець-майновий поручитель) з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №21/В від 06.02.2007 року, предметом іпотеки за яким визначено - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1338 га, яка розташована в селі Миклашів, Пустомитівського району Львівської області - припиненим. Визнати договір іпотеки від 20.09.2007 року укладений між АТ «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (боржник), [PERSON] (іпотекодавець-майновий поручитель) з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №21/В від 06.02.2007 року, предметом іпотеки за яким визначено житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,0310 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] - припиненим. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 08.02.2007 року про накладення заборони на відчуження земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1338 га, яка розташована в селі Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області внесений на підставі договору іпотеки від 08.02.2007 року. Виключити з Державного реєстру іпотек запис №4469339 від 08.02.2007 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1338 га, яка розташована в селі Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області, внесений на підставі договору іпотеки від 08.02.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник ПАТ «Брокбізнесбанк» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. 20.02.2015 року та 25.02.2015 року надав письмові пояснення, зокрема про те, що діючим законодавством України визначено процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав за заявниць ким принципом. За відсутності звернення у встановленому законом порядку до відповідної реєстраційної служби за місцезнаходженням нерухомого майна державний реєстратор не вправі переглядати документи та/або приймати будь-яке рішення щодо реєстрації. Державна реєстрація припинення обтяжень нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору. Згідно положень Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ від 27.10.2011 року №1141, такої дії як виключення записів з реєстрів не передбачено. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2007 року між АТ «Брокбізнесбанк», як кредитодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №21/В, згідно з яким АТ «Брокбізнесбанк» надав відповідачеві кредит в сумі 3 000 доларів США терміном до 05.02.2010 року для споживчих потреб, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних (а.с.5-6). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між АТ «Брокбізнесбанк» як іпотекодержателем, [PERSON] як боржником та [PERSON] як іпотекодавцем, майновим поручителем 08.02.2007 року укладено договір іпотеки (а.с.10-15), посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Соколюк Н.В., за реєстраційним номером 2/109, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1338 га, яка розташована в селі Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між АТ «Брокбізнесбанк» як іпотекодержателем, [PERSON] як боржником та [PERSON] як іпотекодавцем, майновим поручителем 20.09.2007 року укладено договір іпотеки (а.с.16-22), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Марко Л.В., за реєстраційним номером 4969, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки АТ «Брокбізнесбанк», виданої [PERSON] (а.с.35), станом на 03.04.2014 року заборгованості по кредиту згідно кредитного договору №21/В від 06 лютого 2007 року, укладеного між [PERSON] та Банком немає. Вказаний договір припинив свою дію у зв'язку із його повним погашенням. У відповідності до вимог ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. У судовому засіданні встановлено, що боржником належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором №21/В від 06.02.2007 року із погашення кредитних коштів та сплати пов'язаних з кредитом платежів відповідно до умов, передбачених кредитними договорами, яке прийняте кредитором у зв'язку із чим настали такі юридичні наслідки як припинення правовідносин іпотеки (визнання іпотеки такою, що припинилася). Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання. Таким чином з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Відповідно до частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави. Разом з тим, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Враховуючи ту обставину, що позивач звернувся в суд з позовними вимогами, серед інших, про визнання договорів іпотеки припиненими, що не передбачено чинним законодавством, суд вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 04 лютого 2015 р. у справі № 6-243цс. Позовні вимоги в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про накладення заборон на відчуження суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Частиною 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора, у випадках передбачених цим законом. Процедуру проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 року №868. Зміст зазначених правових норм свідчить про те, що процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відбувається за заявницьким принципом. В супереч вимогам чинного законодавства позивачем не надано суду доказів наявності у нього перешкод щодо виключення майна з реєстру заборон. Крім того, такі дії, як виключення записів з реєстрів не передбачено чинним законодавством (Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ №686 від 17.10.2013 року, Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed