Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач в особі уповноваженого представника 03.12.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість відповідно до Генеральної угоди від 30.03.2015 року до кредитного договору № б/н від 16.12.2010 р. у розмірі 11714,28 грн., з якої: 3928,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1975,79 грн. - заборгованість за відсотками; 5810,31 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 16.12.2010 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит, однак не виконав належним чином свого обов`язку з повернення кредиту, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. З метою створення сприятливих умов для погашення заборгованості за кредитом, що виникла, 30.03.2015 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. Однак своїх зобов`язань за вказаною угодою відповідач належним чином не виконував, у зв`язку із чим банк звернувся до суду про стягнення заборгованості. Представник позивача у судове засідання 31.03.2020 р. не з`явився, у позовній заяві прохав суд розгляд справи провести за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі у судове засідання 31.03.2020 р. не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 16.12.2010 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит, однак не виконав належним чином свого обов`язку з повернення кредиту, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. 30.03.2015 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якої банк списав позичальнику частину заборгованості, а іншу частину у сумі 5306,76 грн. реструктуризував на строк 36 місяців з 30.03.2015 по 31.03.2018 р. у вигляді надання строкового кредиту на суму 5306,76 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% щомісячно та покладенням на позичальника обов`язку здійснювати щомісячні платежі у сумі 192,53 грн. Строк останнього погашення заборгованості визначений Генеральною угодою - 31.03.2018 р. Згідно з розрахунком заборгованості вбачається неналежне виконання позичальником покладеного обов`язку щодо сплати щомісячних платежів починаючи з серпня 2015 року. З огляду на це, суд вважає законним та обґрунтованим стягнення з відповідача залишку суми заборгованості за кредитом у розмірі 3928,18 грн. Щодо стягнення відсотків суд виходить з наступного. Згідно з розрахунком заборгованості відсотки нараховано у розмірі 1975,79 грн. станом по 10.11.2019 рік, тоді як сторонами в Генеральній угоді сторони обумовили кінцевий строк погашення кредиту - 31.03.2018 року. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. № 444/9519/12 після спливу строку кредитування у Банка відсутнє право нараховувати проценти за кредитом. Станом на 31.03.2018 року загальний залишок заборгованості за відсотками становив, згідно з розрахунком заборгованості, - 1 333,31 грн. Стягнення саме такої суми відсотків суд вважає законним та обґрунтованим. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення відсотків, нарахованих поза межами строку кредитування (31.03.2018 року), задоволенню не підлягають. Щодо стягнення пені, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2.8 Генеральної угоди у разі порушення позичальником зобов`язань за вказаною угодою, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочки, які є невід`ємною частиною вказаної угоди. Згідно з розрахунком заборгованості розмір нарахованої пені станом на 10.11.2019 р. становить 5810,31 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням вищенаведених обґрунтувань суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, та стягнення заборгованості у загальному розмірі 11 071,80 грн., з яких: -3 928,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -1 333,31 грн. - заборгованість за відсотками; -5810,31 грн. - заборгованість за пенею. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1 815,64 грн. (розрахунок: (11 071,80 грн./11 714,28 грн.)х1921,00 грн./100%).

Outcome: partial