Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про повернення депозитного вкладу, стягнення відсотків та відшкодування моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що 05 грудня 2014 року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 73 укладений договір заява № 300131/142831/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору [PERSON] внесла, а банк прийняв на депозитний рахунок № 2630.4.140786.004 грошові кошти у сумі 1307,07 доларів США на строк з 05 грудня 2014 року по 05 травня 2015 року. П. 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов. 27 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до відповідача з письмовою заявою про відмову у продовженні строку дії договору та після закінчення дії якого повернення суми депозитного вкладу та відсотків. Однак, всупереч умовам договору банк не повернув позичу депозитний вклад та ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача суму на її користь грошові кошти в сумі 1419,40 доларів США, що складається з: 1307,07 доларів США сума депозитного вкладу, 80,35 доларів США відсотки за депозитом; 3,86 доларів США 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 28,12 доларів США інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 5000 грн. моральної шкоди. В судове засідання позивач не зявилась, проте подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року [PERSON] уклала з відповідачем договір заяву № 300131/142831/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті (а.с. 10 ). Відповідно до п. 1 Договору [PERSON] внесла, а банк прияв на депозитний рахунок № 2630.4.140786.004 грошові кошти у сумі 1307,07 доларів США на строк з 05 грудня 2014 року по 05 травня 2015 року (а.с. 10 ). П. 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов (а.с. 10). Також встановлено, що 27 квітня 2015 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу (а.с. 11). Проте відповіді на нього не отримала. Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову в частині стягнення суми депозиту з відповідача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 2 депозитного договору розмір процентної ставки становить 12 % річних. Тому, з відповідача підлягають стягненню відсотки за депозитом в розмірі - 80,35 долара США, виходячи з наступного розрахунку: 1307,07х12х187/365/100 = 80,35. Тобто в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 3,86 долара США, виходячи з наступного розрахунку: 1307,07 х 3% х 36 дні : 365 /100. Тобто в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 28,12 доларів США інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, на думку суду задоволенню не підлягають, оскільки основне зобовязання було забезпечено іноземною валютою і ніяких втрат не зазнало. Позовні вимоги в частині в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягає, оскільки позивач не надав доказів того, що відповідач порушив його права, не пояснив, у чому саме полягають його моральні страждання і переживання, не надав ніяких доказів, які саме дії відповідача і які саме страждання йому заподіяли, не надав ніяких доказів, щодо розміру моральної шкоди в сумі 5\~000 грн., з чого саме складається сума збитків у встановлених ним розмірах, з яких розумінь він виходить, визначаючи суму збитків. Отже, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача суму банківського вкладу 1307,07 долари США, суму відсотків за депозитом в розмірі 80,35 долари США, трьох процентів річних від простроченої суми 3,86 долара США. В задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», позивач звільнений від сплати судового збору по даній категорії справ, а тому судовий збір, відповідно до задоволеної частини позову та офіційного курсу гривні до долару США на день розгляду справи, в розмірі 312 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial