Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) був укладений кредитний договір № С77.179.70079 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в розмірі 8796,00 грн. зі сплатою 18,00 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів, строком дії договору 12 місяців. Позивач свої зобов'язання виконав, проте відповідач, всупереч умовам договору своє зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 31307,66 грн., яка складається з: простроченого боргу - 6196,93 грн., прострочених процентів - 4577,05 грн., пені - 20373,68 грн., віндикаційних витрат - 160,00 грн. Станом на 08.01.2014 року відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, порушивши строки повернення кредиту, а також сплати відсотків, чим створила заборгованість. Враховуючи наведене, позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, де просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 37, 46/. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № С77.179.70079, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 8796,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього договору та додатком №1 від 09.11.2011 року до даного договору, який становить його невід'ємну частину. Банк надає кредит строком на 12 місяців, датою видачі кредиту є дата видачі коштів у готівковій формі через касу банку /а.с. 10,16/. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 8796,00 грн. Згідно графіку повернення кредиту, що укладений сторонами у вигляді додатку №1 до договору, відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту щомісячно до 9 дня/ числа у розмірі, встановленому цим графіком /а.с.11/. В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 08.01.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 31307,66 грн., яка складається з: простроченого боргу - 6196,93 грн., прострочених процентів - 4577,05 грн., пені за період з 08.01.2013 року по 08.01.2014 року - 20373,68 грн., віндикаційних витрат - 160,00 грн./а.с.3/. Останній платіж відповідачем було здійснено 19.03.2014 року. Погашення кредиту здійснюється в порядку, передбаченому п. 2.1. договору. Відповідно до п. 5.10. договору у разі невиконання позичальником умов цього договору або відсутності коштів у позичальника, банк має право вимагати відшкодування збитків шляхом проведення примусового стягнення, пред'явити позов (заяву про видачу судового наказу) до позичальника, а також віднести на рахунки прострочення заборгованості всі суми заборгованості позичальника. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, уі разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 08.01.2014 року, тобто на момент здійснення розрахунку і на час розгляду справи відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, відповідно, порушивши строки повернення кредиту, а також сплати відсотків, чим створила заборгованість, яка підлягає стягненню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved