Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON], третя особа: Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини зазначивши, що 15.10. 2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, а [INFO], відповідач народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження дитини, записано позивача. Позивачем вказано, що він не погоджується з записом його батьком у свідоцтві про народження дитини та з даного приводу звернувся до суду. Позивач до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, справу розглянути без його участі та не заперечував проти розгляду справи без представника третьої особи. Відповідач до суду надала заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі та заперечувала проти розгляду справи без представника третьої особи. З урахуванням зазначених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10. 2014 року, в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 2014 року, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 920. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від [INFO], виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записано, батько: [PERSON] та мати: [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 2095. Таким чином, згідно з ч.2 ст.122 Сімейного Кодексу України, батьком дитини було записано [PERSON]. Після народження дитини, сімейні стосунки між сторонами погіршилися та з березня 2015 року сторони припинили проживати однією сім`єю. Згоду на запис батьком дитини позивач надав, тому що вважав, що дитина походить від нього. Проте, в подальшому позивач, визначивши можливий час вагітності дружини дійшов висновку про те, що дитина не його, оскільки на початок вагітності відповідачки він проживав за іншою адресою та не був з нею знайомий, а познайомився тільки наприкінці лютого. Відповідно до викладених в позові обставин, відповідачка зізналася, що позивач не являється батьком дитини. Крім того, згідно з заявою від 09.04.2015 року, яку вона надала до суду, відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення неюповноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову. З урахуванням вищевикладених обставин,

Outcome: approved