Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач в позові вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2013 року відповідач [PERSON] 10.01.2013 року отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.09.2017 року має заборгованість в сумі 23399 грн. 47 коп., яка складається з наступного: - 11242,20 грн. - заборгованість за кредитом; - 10466,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1090,45 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги заявлені позивачем підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження. Позов визнає частково, а саме в частині заборгованості по тілу кредиту, процентам за користування кредитом та частково за пенею. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовільнити частково з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2013 року відповідач [PERSON] 10.01.2013 року отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.09.2017 року має заборгованість в сумі 23399 грн. 47 коп., яка складається з наступного: - 11242,20 грн. - заборгованість за кредитом; - 10466,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1090,45 грн. - штраф (процентна складова). Статею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно умов ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до чинного законодавства пеня є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При вирішенні питання про зменшення неустойки суд повинен об'єктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобов'язання; причини неналежного зобов'язання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідачка відповідно до укладеного нею кредитного договору зобов'язалася сплачувати неустойку у вигляді пені у відповідному розмірі, однак через скрутне матеріальне становище втратила можливість сплатити пеню. При вирішенні даного питання, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь банку, заборгованість по кредиту в сумі 11242,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10466,82 грн., а всього стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості в розмірі 21709,02 грн. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн., який позивач сплатив відповідно до платіжного доручення № PROM8B6MNB від 18.09.2017 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial