Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.11.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, кульмінаційним моментом став факт подружньої зради, шлюбні відносини припинені з кінця червня 2018 року. Просить розірвати шлюб. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 09 вересня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Маржанська) [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 550. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідач в судове засідання не зявився, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, враховуючи бажання відповідача відновити дошлюбне прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1\~ст. 113 СК України,\~відповідно до\~якої особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище,\~суд вважає\~за можливе відновити позивачу\~дошлюбне \~прізвище «Маржанська».\~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved