Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. солідарно з обох відповідачів, мотивуючи тим, що 12 березня 2015 року відповідачів на підставі вироку суду визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. У звязку з вказаним злочином позивачу відповідачами було завдано матеріальної шкоди, яка ними відшкодована на досудовому слідстві та моральну шкоду, яку позивач оцінює в 25 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що через отримані травми голови та тіла позивач до цього часу перебуває в стресовому стані, переніс нервові потрясіння, страх. Після вказаних подій позивач по сьогоднішній день відчуває фізичній біль в спині та грудній клітині, погано спить ночами, змушений відробляти пропущені семінарські заняття. В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали з мотивів наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судові засідання не зявлялись, про дату, час та місце судових засідань повідомлялись належним чином, що підтверджується конвертами, що повернулись за закінченням терміну зберігання та повідомленнями про вручення поштового відправлення. Причини неявки відповідачі суду не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2015 року (а.с.6-8), який набрав законної сили 14 квітня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Як встановлено вироком суду, [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння разом з [PERSON] та [PERSON], ідучи по вул. Вовчинецькій біля заправки «Лукойл» побачили позивача, тоді відповідач [PERSON] діючи умисно, за попередньою змовою з відповідачем [PERSON], застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя, нанесли позивачу удари в область голови та тіла, від чого позивач отримав тілесні ушкодження, позивач впав та втратив свідомість, а відповідачі в цей час заволоділи його майном (а.с.6-8). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як розяснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.192 року «Про практику розгляду судами цивільних справ» за позовами про відшкодування шкоди Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. За змістом ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою яка заподіяла шкоду в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень вказаної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Право на компенсацію моральної шкоди передбачається ст. 23 ЦК, яка надає приблизний перелік проявів моральної шкоди. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 3 постанови від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачем до матеріалів справи долучено копії медичних документів, довідку з університету про кількість пропущених занять, якими він обґрунтовує моральні страждання. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 наведеної вище постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не обґрунтовано розміру моральної шкоди саме в розмірі 25 000 грн., тому суд,

Outcome: partial