Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 09.11.1991 року відділом запису актів громадянського стану м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 185. Позовні вимоги мотивовані тим, що за час спільного проживання сторони не змогли налагодити взаємостосунки. Сімейні життя проходило в суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, неможливості знайти порозуміння. У результаті чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. На даний час спільне проживання та ведення господарства припинено. Також вказано, що неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає, а також, що у зв`язку з не відомим місцем проживання відповідача відсутня можливість розірвати шлюб у досудовому порядку. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Просив суд у разі задоволення позовних вимог не стягувати сплачений ним судовий збір з відповідача на його користь. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у підготовчі засідання 16.07.2019 року та 13.08.2019 року, та у судове засідання 29.08.2019 року не з`явилася, причину неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслала, клопотань від її імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на вказане, судом 29.08.2019 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено,\~що 09.11.1991\~року відділом\~запису актів\~громадянського стану\~м.\~Ватутіне Звенигородського\~району Черкаської\~області зареєстровано\~шлюб між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Сторони припинили спільне проживання як подружжя та не бажають вживати заходів до примирення з метою збереження сім`ї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Сторони тривалий час проживають окремо, позивачу взагалі не відомо місце її проживання. Позивач категорично налаштований на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, відповідач у судове засідання не з`явилася, що суд оцінює як її незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, враховуючи позицію позивача, суд не стягує на його користь з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого ним за пред`явлення даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved