Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 21 вересня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що 21 числа вересня місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 434. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з січня 2015 року між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про час та місце слухання справи опубліковане на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що 21 числа вересня місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 434. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2015 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved