Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Стверджує, що, не зважаючи на постачання теплової енергії в період з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року, відповідачі не здійснюють її оплату, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів 5\~895,75 грн заборгованості за постачання теплової енергії та судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не зявились у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с.Парасковіївка, вул.Первомайська, 1/4, на підставі спадкового договору від 22 лютого 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 424, (а.с.10, 11), та на її імя у Державного підприємства «Артемсіль», що надає послуги з постачання теплової енергії (а.с.12, 13), відкритий особовий рахунок №6456. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року по особовому рахунку №6456 існує заборгованість в розмірі 5\~895,75 грн (а.с.6), що також підтверджується актом звіряння заборгованості від 14 серпня 2017 року (а.с.9). Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач-споживач не здійснив оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved