Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу). Мотивує свої вимоги тим, що 17 січня 2013 року о 09 годині 40 хвилин на вулиці Лівобережній у Будьоннівському районі міста Донецька сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Дана дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1806 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 6029-10 від 06.04.2012 року автомобіль [NUMBER] був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» Відповідно до полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3420343 вбачається, що цивільно - правова відповідальність [PERSON], власника транспортного засобу «ВАЗ» р.н. [NUMBER] застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Інкомстрах». Ліміт відповідальності 50000 гривень. Франшиза 1000 гривень. Як вказує позивач, виконуючи умови договору добровільного страхування наземного транспорту № 6029-10 від 06.04.2012 року, ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» на підставі рахунку - фактури № СФ-0000002 від 23 січня 2013 року виплатив 5385 гривень 22 копійки вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]. Враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «СК» Інкомстрах» в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 гривень, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ПАТ «СК«Інкомстрах» 5385 гривень 22 копійки та з відповідача [PERSON] суму фактичних витрат у розмірі 350 гривень, а також вирішити питання про судові витрати. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання та місцезнаходження відповідачів, зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки не повідомляли. Відповідач ПАТ «СК«Інкомстрах» надіслало до суду письмові заперечення з яких вбачається, що позов визнається частково у розмірі 4385 гривень 22 копійки. При ухваленні рішення, просив суд врахувати, що згідно полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3420343, франшиза становить 1000 гривень, а тому зазначена сума повинна бути відшкодована [PERSON] Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона(страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Представником відповідача ПАТ «СК«Інкомстрах» не надано суду доказів, які б могли свідчити про неправомірність пред'явлення позивачем вимоги про стягнення з ПАТ «СК«Інкомстрах» суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за полісом про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3420343, за вирахуванням суми франшизи, а тому суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» в межах доведеного, а саме суми - 4385 гривень 22 копійки. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рахунку - фактури № 89 від 30 січня 2013 року позивачем оплачено вартість послуг авто - товарознавчого дослідження, яка становить 350 гривень. Суд, з врахуванням конкретних обставин справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми фактичних витрат у розмірі 350 гривень, які пред'явлені до стягнення. В той же час, суд вважає, що 1000 гривень франшизи не підлягають стягненню з [PERSON], оскільки такі вимоги позивачем до останнього не пред'являлися, а тому, суд з врахуванням правил ч. 1 ст. 11 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в межах заявлених позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» до конкретних відповідачів з врахуванням доведеності, що відповідно позбавлає суд можливості вирішення питання про стягнення саме з [PERSON] суми франшизи у розмірі 1000 гривень(оскільки такі вимоги пред'явлені до ПАТ «СК«Інкомстрах»). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову частково. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст.ст. 84, 88 ЦПК України. Стягнути на користь позивача з ПАТ «СК«Інкомстрах» судовий збір у розмірі 175 гривні 04 копійки сплачених при подачі позову до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Стягнути на користь позивача з [PERSON] судовий збір у розмірі 13 гривень 97 копійок сплачених при подачі позову до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у розмірі 39 гривень 99 копійок позивачу не відшкодовується, оскільки в частині стягнення 1000 гривень, позов задоволено не було.

Outcome: approved