Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач за первинним позовом [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відібрання дитини і повернення її матері свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів, [PERSON], 20.02.2005р.н. та [PERSON], [INFO] Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області їх із відповідачем шлюб розірвано. Зазначає, що перебуваючи на шостому місяці вагітності вона після чергової сварки з відповідачем перейшла з малолітнім сином жити до своїх батьків в с. Цеблів Сокальського району. З цього часу відповідач фактично не виконував покладений на нього обов'язок щодо виховання, прийняття активної участі у житті дитини. 18.03.2016 року близько 17 години до будинку її батьків, де вона проживає із синами приїхав відповідач та без її згоди чи дозволу посадив сина [PERSON] в домашньому одязі в машину й повіз сина до будинку своїх батьків у с. Ульвівок Сокальського району та повернути сина відмовляється. Дозволу чи згоди на зміну місця проживання сина вона не давала, а відтак такі дії в розумінні положень ст. 162 СК України очевидним є факт самостійної зміни відповідачем без її згоди місця проживання малолітнього сина. Вважає, що проживання малолітнього сина з відповідачем є неприпустимим і очевидно суперечить інтересам малолітнього виходячи з того, що відповідач з часу їх одруження і по теперішній час не має постійного офіційного працевлаштування, а також не має постійного доходу, який би забезпечив належний рівень потреб малолітнього у харчуванні, одязі, витрат на навчання, культурний розвиток тощо. Відповідач більшу частину року перебуває на заробітках і нещодавно також висловлював думку, що знову поїде на заробітки в [PERSON]. За таких умов, незрозуміло з ким залишатиметься їх малолітній син, в той час коли відповідач буде за кордоном. Вид заробітку відповідача є мінливим та таким, що не може забезпечити належний та необхідний рівень матеріального забезпечення дитини. Окрім цього, на відповідача згідно рішень Сокальського районного суду від 09.09.2010року та 07.02.2011року покладено обов'язок по сплаті аліментів на утримання малолітніх синів. До часу фактичного відібрання сина, він навчався у Белзькій ЗШ І-Ш ступенів з вересня 2015 року де позитивно характеризувався. Однак, після 18.03.2016 року школу не відвідує, що очевидно негативно впливає на нього та відповідачем створено очевидно неналежні умови для виховання та навчання дитини. Також зазначає, що в провадженні Сокальського районного суду знаходиться справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення 7532,22 доларів США заборгованості за кредитним договором. На даний час про результати розгляду даної цивільної справи нічого не відомо. Позивач є офіційно працевлаштованою у ВП ВТУ ДП «Львіввугілля», отримує заробітну плату, має постійне місце проживання та місце реєстрації. Діти також зареєстровані за її адресою проживання та реєстрації. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за № 278 від 21.03.2016 року малолітні діти позивачки доглянуті, забезпечені, отримують належне виховання, відвідують постійно школу та дитячий садок. Самостійна зміна відповідачем місця проживання, без згоди матері, є протиправною, оскільки після розірвання шлюбу дитина залишалася проживати з матір'ю, спору щодо визначення місця проживання дитини не було. Дитина проживала з матір'ю в силу закону за місцем своєї реєстрації. Просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], 20.02.2005р.н. разом з матір'ю [PERSON] за адресою: Львівська обл., Сокальський район, с. Цеблів та відібрати малолітнього сина [PERSON], 20.02.2005р.н. від відповідача [PERSON] та повернути сина матері. В запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначив, що не згідний з вимогами позивачки, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать інтересам дитини. Зазначив, що має у власності будинок по вул. Городилівській, 10 в с. Ульвівок, Сокальського району, в якому на даний час проживає із сином [PERSON] та своїми батьками. В будинку хороші умови та дитина себе почуває комфортно, що стверджується актом обстеження сімї. Позивачка навпаки, у власності будинку не має, цей будинок належить її батькам, і в їхньому будинку проживає 10 чоловік, які не є членами сімї їх сина. Тому дитина себе комфортно почувати не буде. В даний час він працевлаштувався та працює в Приватному Науково Виробничому Підприємстві «Резон» відливальником фарфорових та фаянсових виробів, і у нього зручний робочий графік, який дозволяє піклуватись та доглядати за сином. До теперішнього часу він працював не офіційно, але завжди мав стабільний і достатній дохід, який в рази більший за заробітну плату позивачки. Посилання позивачки на наявність судового спору з приводу стягнення заборгованості є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки 12.02.2016 року усі зобовязання перед банком ним виконанні і в даний час жодних претензій банк не має, на що додав довідку із банку. Про хороший фінансовий стан свідчить і той факт, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Також, не відповідають дійсності і те, що син навчається неофіційно в школі. Згідно довідки та характеристики Ульвівського НВК «ЗШ І-ІІ ст. дитячий садок» син сторін [PERSON] навчається із 30.03.2016 року у 5-му класі. Стан здоровя у нього хороший і він може виховувати та утримувати сина. Стверджує, що їх син [PERSON] хоче проживати із ним та він жодним чином не чинить перешкод матері бачитись із дитиною, про те це воля сина жити із ним і тому вважає, що в 11 річному віці всі повинні прислухатись до бажання, думки дитини щодо її місця проживання. Зазначає, що син привик до Ульвівської НВК та має там друзів. Проживання з ним для нього стало комфортним та звичайним життєвим укладом, який в даний час не має необхідності порушувати та робити кардинальні зміни в житті дитини, чим наражати його на психологічний стрес та переживання. У своєму віці він і так багато пережив. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначив, що на даний час вони з позивачкою проживають окремо. Згоди щодо подальшого місця проживання сина між ними немає. Їх син [PERSON] в даний час проживає із ним в с. Ульвівок по вул. Городилівська, 10 у його власному будинку із його батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1959р.н.. Син навчається у пятому класі Ульвівського НВК «ЗШ І-ІІ ст. дитячий садок». Соціально - побутові умови проживання сина хороші, що стверджується актом обстеження сім»ї, звітом про проведену роботу органу опіки та піклування Сокальської РДА. Зазначає, що син бажає жити із ним, про що ствердив працівникам органу опіки та піклування. Він має можливість забезпечити сина матеріально повністю, виховує його в дусі поваги, любові та християнських засадах, дбаю про його фізичний та моральний розвиток. Їх син, [PERSON], не бажає проживати з матірю, оскільки в їхній родині погана атмосфера, син себе не відчуває комфортно, там відсутня атмосфера любові, взаємоповаги та дружби. Більше того, в будинку, де проживає [PERSON] [INFO] живе 10-11 осіб, а тому там не має достатнього місця для життя дитини. Тим більше, чоловік рідної сестри його колишньої дружини двічі судимий, і створює постійні сварки, дебоші, що погано впливає на сина і він постійно в страху. Відтак, проживання дитини разом з батьком відповідає його інтересам. Він має можливість забезпечити сину належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із дитиною і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб син через розлучення батьків не був позбавлений міркування піклування матері. Спиртними напоями позивач не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. Просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], 20.02.2005р.н. із батьком [PERSON], за адресою - Львівська область, Сокальський район, с. Ульвівок, вул. Городилівська, 10. Позивач за первинним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити, в обґрунтування зіслалися на доводи, як і ті, що зазначені у позовній заяві. Зустрічний позов не визнали, просять у задоволенні такого відмовити. Відповідач за первинним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні первинний позов не визнали, в обґрунтування заперечень надали пояснення аналогічні викладеним у письмовому запереченні. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просять задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сокальської райдержадміністрації в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Малолітній [PERSON] допитаний в судовому засіданні з участю спеціаліста Органу опіки та піклування Сокальської РДА [PERSON] показав, що є сином сторін. Зазначив, що проживає з батьком та навчається в пятому класі школи в с. Ульвівок. Вказав, що як проживав із матір»ю його успішність у школі була гіршою, а зараз коли став проживати із батьком, йому у навчанні допомагає бабця, в звязку з чим став отримувати кращі оцінки. Коли жив з мамою, вона після роботи йшла до подруг. Любить маму, однак хоче жити з батьком. Крім цього, коли жив із мамою, його заставляли працювати, рубати дрова. Не заперечує, щоб його відвідувала мама, однак проживати хоче із батьком. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі за їх сукупністю, суд приходить до наступних висновків. Дослідженим свідоцтвом про народження серії І-СГ №000298, встановлено, що батьками [PERSON], 20.02.2005р.н. є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Сокальського районного суду від 13.08.2012р. в справі №1321/2263/2012, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Із копії виконавчого листа, виданого 14.10.2010р. Сокальським районним судом, встановлено, що згідно рішення від 09.09.2010р. вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2005р.н. в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку до повноліття дитини. Згідно побутової характеристики [PERSON], наданої 21.03.2016р. Жужелянською сільською радою, та характеристики із місця праці ВП «Вантажно-транспорте управління» ДП «Львіввугілля» від 21.03.2016р., встановлено, що остання позитивно характеризується як за місцем проживання так і праці. Відповідно до довідки про склад сім»ї [PERSON] від 21.03.2016р., встановлено, що вона проживає в [INFO] і має наступний склад сім»ї: батьки - [PERSON] та [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON] від 21.03.2016р., встановлено, що вона із двома неповнолітніми дітьми проживає в будинку батьків. Розлучена, отримує аліменти від колишнього чоловіка на утримання дітей. 18.03.2016р. [PERSON] забрав сина [PERSON] і відмовляється повернути матері. [PERSON] працює оператором ЕОМ ВП «Вантажно-транспорте управління» ДП «Львіввугілля». Діти доглянуті, забезпечені, отримують належне виховання, відвідують школу та дитсадок. Відповідно до розпорядження Сокальської РДА №162 від 19.04.2016р., визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], 20.02.2005р.н., з матір»ю [PERSON]. Згідно приписів ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, дослідженою характеристикою [PERSON], наданою 30.03.2016р. Жужелянською сільською радою, встановлено, що останній позитивно характеризується за місцем проживання. Відповідно до довідки №1 від 11.05.2016р., встановлено, що [PERSON] працює на приватному науково-виробничому підприємстві «Резон» на посаді відливальника фарфорових та фаянс них виробів. Згідно довідки про склад сім»ї [PERSON], встановлено, що він проживає в [INFO]. Його склад сім»ї батьки [PERSON] та [PERSON], та син [PERSON], який проживає в будинку без реєстрації. Із довідок Сокальської ЦРЛ від 30.03.2016р., встановлено, що [PERSON] ні на психіатричному обліку ні обліку у лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2016р., встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в с. Ульвівок по вул. Городилівська, 10 Сокальського району. Згідно акту обстеження сім»ї [PERSON] в с. Ульвівок по вул. Городилівська, 10 Сокальського району, від 29.03.2016р., встановлено, що житлово-побутові умови проживання в будинку задовільні, створені умови для проживання та навчання дитини. Із довідки ВДВС Сокальського РУЮ від 23.03.2016р., встановлено, що [PERSON] заборгованості із сплати аліментів немає. Крім цього, із довідки ПАТ КБ «Притватбанк» від 01.04.2016р., встановлено, що станом на 01.04.2016р. [PERSON] заборгованості перед банком немає. Згідно довідки Ульвівської НВК «ЗШ І-ІІ ст. дитячий садок» від 2.06.2016р., встановлено, що [PERSON] дійсно навчається у шостому класі даного навчального закладу. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В ході розгляду справи встановлено, що син сторін [PERSON], 2005р.н. проживає разом із батьком, висловлює прихильність до батька та надалі бажає проживати разом із ним. Враховуючи обставини справи та волю сина сторін, який досяг дванадцятирічного віку, суд приходить до висновку, що у задоволенні первинного позову [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина, відібрання малолітнього сина від відповідача та повернення його матері слід відмовити. Такого висновку суд дійшов встановивши усі обставини справи, а саме відношення кожного із батьків до дитини, самої дитини до батьків, встановивши реальні умови які створені кожним із батьків для належного виховання, навчання та утримання дитини, їх матеріальне становище та стан здоров»я, а також особисту прихильність дитини до батька та бажання проживати саме із ним. В свою чергу, суд прийшов до висновку, про необхідність задоволення зустрічної позовної заяви, а саме визначення місця проживання малолітнього сина сторін разом із батьком так як це відповідатиме інтересам дитини та її волі.

Outcome: approved