Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про втрату права на користування жилим приміщенням. Позов мотивував тим, що він є власником житлового будинку на вул. Просвіти 10 в с. Угорники, Івано-Франківської міської ради. Відповідачі не є родичами [PERSON], зареєстровані у будинку, однак з грудня 2008 року не проживають. Оскільки протягом тривалого часу відповідачі не проживають за вище згаданим адресом, від грудня 2008 року, а тому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловою площею в будинку на вул. Просвіти 10 в с. Угорники, Івано-Франківської міської ради. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, за змістом якої просить розгляд справи провести без його участі. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON], такими що втратили право користування житловим приміщенням. Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на житло нерухоме майно, позивачу дійсно належить на праві власності будинок № 10 на вулиці Просвіти в с. Угорники, Івано-Франківської міської ради (а.с.8). Відповідачі зареєстровані у житловому приміщенні за вказаною вище адресою з 16.12.2008 р., що підтверджується довідкою виданою Угорницькою сільською радою (а.с.3) та актом обстеження проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідачів перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи, що будинок № 10 на вулиці Просвіти в с. Угорники, Івано-Франківської міської ради належить позивачу на праві власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідачі не проживають [INFO] на вулиці Просвіти в с. Угорники, Івано-Франківської міської ради, не несуть витрати по утриманню житла, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved