Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 квітня 2003 року було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.02.2003 року і до досягнення повноліття до 23.01.2015 року. Як стверджує позивач він регулярно сплачував суму аліментів, проте 17 серпня 2015 року він рухався на особистому автомобілі ВАЗ 21093 державний номер АХ 9904АР, та був зупинений працівниками поліції. В ході розмови працівники поліції повідомили, шо вказаний автомобіль перебуває в розшуку та повинен бути переміщений на штраф майданчик . У подальшому позивач звернувся за розрахунком заборгованості по аліментам, та йому надали відомості щодо заборгованості в сумі 54463 гривни 35 копійок. З вказаною заборгованістю позивач не погоджується та просить звільнити його від сплати заборгованості по сплаті аліментів. В судове засіданні позивач зявився, проте не зміг чітко сформулювати свої вимоги. Пояснив, що наданий ним розрахунок заборгованості, який він отримав від державного виконавця Немченко Д.О. напередодні судового засідання, він вважає майже справедливим, і тому зазначив, що сума заборгованості в межах тридцяти тисяч гривен - є правильною. Сплачувати він може її частинами на банківський рахунок відповідачки. В судових дебатах також зазначив, що готовий сплачувати, а потім просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання зявилася, заперечувала проти позовних вимог. Та вказала, що вона неодноразово намагалась мирним шляхом в поза судовому порядку вирішити питання погашення заборгованості по сплаті аліментів. Проте позивач відмовлявся від сплати аліментів, та всіляко конфліктує з нею, жодним чином не приймає участі в вихованні та утримання доньки. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтями\~10, 11, 60 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених\~ст. 61 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1\~ст. 64 ЦПК України\~письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови про стягнення аліментів від 14 квітня 2003 року з [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти на утримання доньки Анни [INFO]. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON], виданої державним виконавцем Д.О. Немченко сума заборгованості станом на січень 2015 року складає 32189 гривен 93 копійки. Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Жодних доказів, які б свідчили про тяжку хворобу позивача, чи обставини, які б були підставою для звільнення від сплати аліментів позивач не надав. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. При зясуванні майнового стану позивача встановлено, що він отримує хоча мінливий проте середній дохід, має родину та двох дітей 2012 та [INFO]. На запитання відповідачки повідомив, що готовий частинами по півтори дві тисячі щомісячно виплачувати заборгованість. У частині 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У позовній заяві позивач жодним чином не довів будь-які порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів та не довів тих обставин, що у подальшому його право буде порушено протиправними діями відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.197 СК України,

Outcome: approved