Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 3 жовтня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 11,6519 га, кадастровий номер 3522884600:02:000:2003, земельна ділянка площею 11,6519, 3522884600:02:000:0293 та земельна ділянка площею 11,6511, кадастровий номер 3522884600:02:000:2002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Петрівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яке належало їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії КР № 037496, серії 1-КР № 020253 та серії КР № 037497. Спадкоємцями першої черги є позивач та його брат [PERSON]. При зверненні позивача до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно [PERSON], але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів. У звязку з тим, що державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на ? частину земельних ділянок площею 11,6519 га, кадастровий номер 3522884600:02:000:2003, земельна ділянка площею 11,6519, 3522884600:02:000:0293 та земельна ділянка площею 11,6511, кадастровий номер 3522884600:02:000:2002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, газету „Народне слово № 36 від 07.09.2017 року. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних міркувань. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], яка померла 03 жовтня 2015 року; копію свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого матір»ю позивача зазначено [PERSON]; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 15.02.2017 року виданої [PERSON]; витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.03.2017 року, довідки з відділу держгеокадастру у Компаніївському районі Кіровоградської області від 13.02.2017 року та 14.02.2017 року, згідно яких [PERSON] видавалися державні акти на право власності на землю серії КР № 037496, серії 1-КР № 020253 та серії КР № 037497 на земельні ділянки, вартість земельних ділянок, становить 233\~570,00 грн, 233\~570,00 грн. та 102\~466,40 грн., копії витягів зі спадкового реєстру від 23.03.2017, згідно яких [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та є спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України(а.с. 9-23, 25-26) Обявою в газеті «Степовий край» від 29.04.2017 року підтверджується, що загублені Державні акти на право власності за землю серії КР № 037496, серії 1-КР № 020253 та серії КР № 037497, видані 29.01.2002 року та 29.10.2007 року є недійсними. (а.с.24). Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у\~ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно\~ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування»\~- у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 1299 ЦК, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Позивачу було відмовлено приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 15.02.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1\~ст.1298 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивач, здійснив дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно (земельну ділянку для сільськогосподарського призначення) після смерті [PERSON], тому його позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, відносяться за його рахунок.

Outcome: approved