Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 25.03.2014 року він надав у позику відповідачу [PERSON] 12500,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору передбачено повернення коштів у строки: 05.04.2014 року - 5000,00 грн., 05.05.2014 року - 2500,00 грн., 05.06.2014 року - 2500,00 грн., 05.07.2014 року - 2500,00 грн. Позивач зауважує, що у зазначений строк грошові кошти повернуто не було. Оскільки за положеннями договору визначено, що в разі порушення його умов позичальник зобов»язаний повернути 20 000,00 грн., позивач просить стягнути вказану суму з відповідача, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов не визнав та зазначив, що укладення вказаної розписки стало наслідком виникнення боргових зобов»язань кінно-спортивного клубу «Домбай» перед позивачем. Останнім здійснено постачання продукції до клубу на суму 25000,00 грн. Оскільки у клубу не має коштів на покриття витрат, ним, а також іншим учасником клубу - [PERSON], взято на себе зобов»язання відповідно до розписок. [PERSON] вже здійснила повернення грошових коштів в сумі 8000,00 грн. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 25.03.2014 року між сторонами виникли зобов»язання, засновані на позикових. Так, відповідач [PERSON] зобов»язався повернути грошові кошти, отримані від [PERSON], в сумі 12500,00 грн. за наступним графіком: до 05.04.2014 року - 5000,00 грн., до 05.05.2014 року - 2500,00 грн., до 05.06.2014 року - 2500,00 грн., до 05.07.2014 року - 2500,00 грн. Умовами договору визначено, що в разі прострочення виконання, позичальник зобов»язаний повернути 20 000,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. У відповідності до ч. 2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. В матеріалах справи наявний оригінал розписки, наданий відповідачем. В судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно, під час написання розписки він був зобов»язаний повернути грошові кошти. Суд звертає увагу, що будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що зобов»язання боржника є виконаними або перейшли до іншої особи, не надано. Згідно зі ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача 20 000,00 грн. суми позики. Суд не приймає за основу посилання відповідача про те, що грошові кошти ним не отримувались. Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки суду не надано доказів на підтвердження досягнутих домовленостей між сторонами під час укладення договору позики про можливість відшкодування моральної шкоди в разі порушень його умов.

Outcome: partial