Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з колишнього військовослужбовця, мотивуючи тим, що відповідно до розпорядження начальника управління особового складу заступника начальника штабу Командування Повітряних сил Збройних Сил України від 21.06.2015 №350/104/4/15/76-Т, солдат [PERSON] прибув із військової частини [NUMBER] для подальшого проходження строкової військової служби у військову частину [NUMBER] (м. Нікополь). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 27.06.2015 №129 відповідача зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду такелажник відділення зберігання та обслуговування технічної батареї. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 05.04.2016 №75 відповідач прийнятий зі строкової служби на військову службу за контрактом та зарахований на всі види забезпечення, як військовослужбовець контрактної служби. 02.04.2019 наказом командира військової частини [NUMBER] №10-рс відповідача звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 04.04.2019 №81 відповідача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, і направлено для зарахування на військовий облік до Могилів-Подільського ОМВК Вінницької області. Під час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] , відповідач отримав інвентарне майно, яке підлягає обов`язковому здаванню на речовий склад органу, підрозділу, закладу. Відповідач порушуючи вимоги нормативно-правових актів, інвентарне майно, яке було йому видане на час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] , до речового складу військової частини не здав, чим завдав матеріальної шкоди державі. Відповідач має заборгованість по речовому інвентарному майну перед військовою частиною [NUMBER] в розмірі 38875,96 грн., а саме за неповернуте майно: бронежилет «Корсар МЗс-1-4» з аптечкою, шолом кевларовий, чохол до шолома кевларового, плащ-намет солдатський, фляга алюмінієва, чохол до фляги алюмінієвої, казанок алюмінієвий, мішок речовий. Відповідач повідомлявся про заборгованість перед військовою частиною, проте, станом на теперішній час отримане інвентарне майно до військової частини не повернув та матеріальні збитки не відшкодував. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 38875,96 грн., та понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просили їх задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 27.06.2015 №129, відповідач - солдат [PERSON] , який прибув із військової частини [NUMBER] м. Полтава для подальшого проходження строкової військової служби відповідно до розпорядження начальника управління особового складу заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 21.06.2015 №350/104/4/15/76-Т, зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і призначений на посаду такелажника відділення зберігання та обслуговування технічної батареї, ВОС-03493А, шпк «солдат» (а.с.6). Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 05.04.2016 №75 відповідач солдат контрактної служби [PERSON] , який прийнятий у добровільному порядку на військову службу за контрактом з 05.04.2016 на три роки, призначений на посаду такелажника відділення зберігання та обслуговування технічної батареї, ВОС-03493А, та зарахований з 05.04.2016 на всі види забезпечення, як військовослужбовець контрактної служби. Підстава: наказ командира військової частини [NUMBER] від 05.04.2016 №9-рс (а.с.7). Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 04.04.2019 №81 відповідача - солдата [PERSON] , такелажника відділення зберігання та обслуговування технічної батареї військової частини [NUMBER] , звільненого наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 02.04.2016 №10-рс з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, і направлено для зарахування на військовий облік до Могилів-Подільського ОМВК Вінницької області (а.с.8-9). Під час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] , відповідач отримав інвентарне майно, а саме: бронежилет «Корсар МЗс-1-4» з аптечкою, шолом кевларовий, чохол до шолома кевларового, плащ-намет солдатський, фляга алюмінієва, чохол до фляги алюмінієвої, казанок алюмінієвий, мішок речовий, що підтверджується накладною №321/295 від 25.04.2016, та роздавальною (здавальною) відомістю №920/794 від 26.12.2017 (а.с.10,11). Згідно п.4 розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016, інвентарне майно - це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо. Згідно п.57 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017, перед вибуттям з військової частини до нового місця служби (звільненням з військової служби) військовослужбовці строкової служби здають під підпис: у відомості закріплення зброї за особовим складом - зброю, яка за ними обліковується; у роздавальній (здавальній) відомості - інше військове майно. Військовослужбовці, які проходять службу за контрактом, зброю та інвентарне майно, яке за ними обліковується, здають на склади військової частини за накладною на видавання (здавання) (за накладними (форма № З-3)) або за роздавальними (здавальними) відомостями, які виписуються у відповідній службі забезпечення військової частини. Як встановлено судом, відповідач порушуючи вимоги інструкцій, інвентарне майно, яке було йому видане на час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] , після звільнення в запас до речового складу військової частини не здав, чим завдав матеріальної шкоди державі, в особі військової частини [NUMBER] в розмірі 38875,96 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком №2 від 23.07.2019, та випискою з Книги грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] (а.с.12,13). Відповідач [PERSON] повідомлявся командиром військової частини [NUMBER] про зобов`язання повернути видане йому інвентарне майно, або сплатити матеріальні збитки спричинені таким неповерненням в добровільному порядку, про що свідчить лист на його адресу (а.с.14-16,17,18). Проте до цього часу відповідачем інвентарне майно не повернуто та матеріальні збитки не відшкодовано . Стаття 22\~ЦК України передбачає,\~що особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 1166 ЦК України,\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа,\~яка завдала\~шкоди,\~звільняється від\~її відшкодування,\~якщо вона\~доведе,\~що шкоди\~завдано не\~з її\~вини. Шкода,\~завдана каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок непереборної\~сили,\~відшкодовується у\~випадках,\~встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 38875,96 грн. Крім того на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, суд стягує з позивача на користь відповідача понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання позову до суду в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved