Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав заяву № б/н від 14.07.2011 року, згідно якої отримав кредит в сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено, що відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилам надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 10.10.2018 року має заборгованість в сумі 47 178,48 грн., із них: тіло кредиту - 16 638,08 грн., нараховані відсотків за користування кредитом - 14 164,42 грн., нарахована пені - 13 653,20 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 2 222,78 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, в позовній заяві визначена можливість розгляду справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому просить застосувати до даних правовідносин позовну давність та зазначив, що нарахування пені та штрафу є незаконним. Умови є складовою частиною кредитного договору, але вони не містять підпису відповідача. Представником позивача надано відповідь на відзив, в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначаючи про правомірність нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. ст. 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 14.07.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, у Анкеті-Заяві відсутні дані, що позичальник отримав Втяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що містить основні умови обслуговування та кредитування, даний Витяг не містить підпису відповідача та жодної дати, що не дає можливість зробити висновок, що дані умови та правила в зазначеній редакції існували на момент укладення відповідачем анкети-заяви. У Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» загалом відсутня інформація про те, яку саме карту просив оформити позичальник. У матеріалах справи відсутні дані про те, що позивачем був відкритий картковий рахунок відповідачу та видана йому відповідна картка і її отримання відповідачем, а також копія цієї картки. До Анкети-Заяви позивач додав Довідку тарифи по картці «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», проте, зазначена довідка не є підтвердження укладеного з відповідачем договору без номера та його умов, оскільки у довідці зазначено тип картки «Віза класік», а згідно Анкети-Заяви загалом не визначено яка карта видавалася. Посилання в позовній заяві на п.2.1.1.12.6 Витягу із Умов і правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, в підтвердження розміру відсотків за користування кредитом, не може бути взято до уваги, оскільки в цьому пункті відсутній розмір відсотків за користування кредитом і є лише посилання на установлені Банком тарифи, а позивач не надав суду доказів у підтвердження отримання відповідачем пам'ятки, яка містить тарифи. Саме тому, наведений розрахунок позивачем за договором б/н від 14.07.2011 року, який за доводами позивача було укладено з відповідачем шляхом надання кредитної картки на підставі Анкети-Заяви з кредитним лімітом 3 000,00 грн. жодним чином не підтверджуються матеріалами справи, оскільки в Анкеті-Заяві відповідач загалом не вказував бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, як і не вказував тип платіжної картки. Зі змісту Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», долученої до позовної заяви встановлено, що вона не підписана позичальником, а зазначена в ній базова відсоткова ставка в місяць становить 3,0 %. У відповідності до Умов кредитування та використання картки, долучених до позовної заяви та на яких відсутній підпис відповідача, значиться, що мінімальну суму платежу повинна становити сума, яка відповідає 7 % позики, але не менше 50 грн. На підставі чого є неправомірним нарахування відсотків за прострочені платежі, як вбачається з копії виписки з карти, відповідач щомісячно здійснювала платежі у різних розмірах та в строк до 25 числа. В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повідомлення клієнта про зміну тарифів. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.07.2011 року вбачається, що банком нараховувались проценти на поточну заборгованість за процентними ставками 36, 30, 34,8, 43,2 % річних, та за аналогічними процентними ставками нараховувались проценти на прострочену заборгованість. З відповідача по картці/рахунку також вбачається, що банком окремо нараховувались проценти за «відсотки за використання кредитного ліміту» та проценти «відсотки за прострочений кредит». Окрім того, позивачем не застосовано вимоги діючого законодавства щодо строку нарахування пені та штрафних санкцій. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору б/н від 14.07.2011 року. Згідно позовних вимог та довідки заборгованість відповідача станом на 10.10.2018 року становить 47 178,48 грн., із них: тіло кредиту - 16 638,08 грн., нараховані відсотків за користування кредитом - 14 164,42 грн., нарахована пені - 13 653,20 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 2 222,78 грн. (процентна складова). У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк»,

Outcome: partial