Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGL00000249, за умовами якого відповідач зобовязався надати позивачу грошові кошти в сумі 35\~000,00 доларів США зі сплатою 1,0 % в місяць, що складає 12,00% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 02 вересня 2037 року повернення; розмір щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором складає 378,51 доларів США. У лютому 2012 року позивача представником відповідача було усно повідомлено про зміну відсоткової ставки з 12% річних на 24 % річних. Листів чи пропозицій щодо зміни процентної ставки банк позивачеві не направляв. Крім того, банк з лютого 2012 року почав нараховувати позивачу щомісяця штрафні санкції пеню. Дії відповідача щодо односторонньої зміни процентної ставки з 12 % до 24 % позивач вважає протиправними, та просить суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок сплачених позивачем відсотків за користування кредитом за ставкою 12% річних з 01 січня 2012 року, зарахувати сплачені на рівні 24% річних грошові кошти в рахунок погашення кредиту, зобовязати надати позивачу документи із підтвердженням перерахунку сплачених відсотків за користування кредитом з 01 січня 2012 року за ставкою 12% річних та підтвердження зарахування сплачених на рівні 24 % річних грошових коштів в рахунок погашення кредиту. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засідання позов не визнав, надав до суду документи, відповідно до яких процентна ставка 12% за договором № MKMOGL00000249 від 03 вересня 2007 року станом на 24 червня 2016 року не змінювалася, просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1\~ст.\~\~509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGL00000249, за умовами якого відповідач зобовязався надати позивачу грошові кошти в сумі 35\~000,00 доларів США зі сплатою 1,0 % в місяць, що складає 12,00% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 02 вересня 2037 року повернення; розмір щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором складає 378,51 доларів США. Згідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються Законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами ( договорами) між клієнтом та банком. Пунктом «Г» ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомній споживачу, у письмовій формі, тип відсоткової ставки. Таке саме правило встановлено Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою Нацбанку України № 168 від 10 травня 2007 року. Згідно пояснень позивача у позовній заяві та представника позивача у судових засіданнях з січня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 12% річних на 24% річних. Дані зміни позивачу було повідомлено усно працівником банку при здійсненні нею чергового щомісячного платежу за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 652 ЦК України\~у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інакше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Згідно п. 4\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки с недійсною. Укладений кредитний договір містить п.\~2.3.1, де зазначено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів у разі зміни конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % порівняно з курсом долара США до гривні, установленим НБУ на момент укладення договору, а також у разі зміни облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди с усіх істотних умов договору, ч. 2. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. ст.\~536,\~1054 ЦК України\~істотною умовою кредитного договору, щодо якої сторони повинні дійти згоди в належній формі, є визначення розміру процентної ставки. Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~є письмова форма. Наслідком недодержання письмової форми такого договору є його нікчемність (ч. 1 ст.\~218, ч. 2 ст.\~1055 ЦК України). Отже, в разі недосягнення сторонами кредитного договору згоди у письмовій формі щодо нового розміру відсоткової ставки, умова кредитного договору, що передбачає такий розмір, є нікчемною ( ч. 2 ст.\~215, ч. 1 ст.\~236 ЦК України). Судом встановлено, позивач як позичальник не тільки не отримував особисто повідомлення банку про підвищення відсоткової ставки по кредиту, а і не укладав із банком додаткового письмового договору про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» № 661-У1 від 12 грудня 2008 року, ч. З\~ст. 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності 9 січня 2009 року, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, умова передбачена п. 2.3.1. кредитного договору про право відповідача збільшувати розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною з 09 січня 2009 року і не створює для сторін цієї угоди ніяких юридичних наслідків, а тому відсоткова ставка за кредитним договором повинна залишатися без змін до повного виконання всіх умов обома сторонами договору. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів того, відповідачем було в односторонньому порядку змінено розмір процентної ставки за користування кредитом за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03 вересня 2007 року. Також відповідно до наданої представником позивача довідки від 24 червня 2016 року №\~0000000669878389 процентна ставка за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03 вересня 2007 року станом на 24 червня 2016 року не змінювалася, а саме залишилася 12,00% річних, як і було домовлено між сторонами (а.с.56). Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4\~ст. 60 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися\~\~на припущеннях. Представник відповідача заперечує факт підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами за кредитним договором № MKMOGL00000249 від 03 вересня 2007 року, про що було надано відповідну довідку №\~0000000669878389, а також виписку про погашення по кредиту від 2601636 від 23 червня 2016 року, з яких вбачається що банком не було в односторонньому порядку збільшено процентної ставки, а тому в даному випадку права позивача не були порушені. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсною односторонню зміну процентної ставки та зобовязання вчинення певних дій слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed