Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Вусо», ЄДРПОУ 31650052, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], суму 1631 грн. 57 коп. та з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Україна», ЄДРПОУ 30636550, суму 1980 грн. 23 коп. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що 07.11.2012 року на по просп. Маяковського в м. Києві, з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль з номерним знаком [NUMBER] під керуванням відповідача зіткнувся з застрахованим позивачем автомобілем з номерним знаком [NUMBER]. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER] був пошкоджений, чим [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, при цьому, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля внаслідок вказаної ДТП становила 3611 грн. 80 коп., яка була сплачена позивачем за ремонт цього автомобіля на виконання умов договору страхування від 22.03.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON] При цьому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] (як водія вказаного наземного транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER]) була застрахована ПАТ «Страхова Компанія «Україна» згідно з полісом АВ/9820639 (з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого 50000 грн. та франшизою 1000 грн.). Представник позивача просив позов задовольнити з наведених підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, а також всі інші матеріали справи, зокрема, копії: вказаного договору страхування від 22.03.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON], з додатками, зокрема щодо страхового випадку; постанови суду першої інстанції щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.9); платіжних доручень; свідоцтва про реєстрацію автомобіля з номерним знаком [NUMBER]; витягу щодо страхового полісу; розрахунку вартості відновлювального ремонту від 07 грудня 2012 року з додатками (а.с.20-30), суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 07.11.2012 року на по просп. Маяковського в м. Києві, з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль з номерним знаком [NUMBER] під керуванням відповідача зіткнувся з застрахованим позивачем автомобілем з номерним знаком [NUMBER]. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком [NUMBER] був пошкоджений, чим [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, при цьому, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля внаслідок вказаної ДТП становила 2980 грн. 23 коп. (з врахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля відповідно до розрахунку вартості відновлювального ремонту від 07 грудня 2012 року з додатками (а.с.20-30). При цьому, позивачем була сплачена сума 3611 грн. 80 коп. за ремонт цього автомобіля без вирахування фізичного зносу його складових частин - на виконання умов договору страхування від 22.03.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON] Крім того, цивільно-правова відповідальність [PERSON] (як водія вказаного наземного транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER]) була застрахована ПАТ «Страхова Компанія «Україна» згідно з полісом АВ/9820639 (з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого 50000 грн. та франшизою 1000 грн.). Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Вусо», ЄДРПОУ 31650052, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], суму 1000 грн. та з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Україна», ЄДРПОУ 30636550, суму 1980 грн. 23 коп. Суд вважає, що в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, оскільки позивачем не доведено, що особа, яка одержала страхове відшкодування (в частині відшкодування матеріальних збитків), мала право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у більшому розмірі, ніж вартість відновлення вказаного автомобіля з номерним знаком [NUMBER] у розмірі 2980 грн. 23 коп. - саме з врахуванням фізичного зносу цього автомобіля 2008 року випуску (з пробігом 106514 км а.с.21). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. належить розподілити таким чином: стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Вусо», ЄДРПОУ 31650052, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], суму 67 грн. 45 коп. та з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Україна», ЄДРПОУ 30636550, суму 133 грн. 56 коп.; решту судового збору зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved