Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 1353,50 грн. за кредитним договором № 001-08010-150507 від 15.05.2007 року, посилаючись на те, що [PERSON], уклавши з Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») кредитний договір та отримавши грошові кошти в розмірі 972,00 грн. на придбання певного майна систематично порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 1353 грн. 50 коп., яку банк просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23, 27). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 15.05.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-08010-150507, відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 972,00 грн. з кінцевим терміном повернення 14.11.2008 року. Умовами п. 2.3. договору передбачено обов'язок відповідачки сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних. Пунктом 3.1. договору передбачено обов'язок позичальника сплачувати платежі в строки, визначені цим договором (а.с.3, 4) Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості боржника [PERSON] За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 10.03.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 001-08010-150507 від 15.05.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитом в розмірі 1353 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 871 грн. 55 коп., заборгованість за відсотками - 78 грн. 27 коп., заборгованість за комісіями - 403 грн. 68 коп.(а.с. 10, 11). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved