Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 04 липня 1992 року, з посиланням на те, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що було причиною постійних сварок із образами, що призвело до втрати почуттів взаємоповаги один до одного, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу не можливе. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Згідно заяви від 15 лютого 2019 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за відсутності, примирення не можливе, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений згідно ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, який не повідомив суду іншої адреси, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву. Також інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області веб-порталу судової влади України. Також суд враховує, що відповідно до розписки від 27 липня 2018 року відповідач [PERSON] сповіщений про дату, час і місце підготовчого засідання, на яке він не з'явився без повідомлення причин. За таких обставин відповідач, який сповіщений про розгляд справи, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, останній не подав відзиву чи заперечення, позивач відповідно до поданої заяви не заперечує проти заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1992 року, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до поданої заяви позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач, який сповіщений про час і місце розгляду справи, заперечень проти цього не надав, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Позивачем сплачено при подачі позову 704 грн. 80 коп. судового збору, що є підставою для стягнення даної суми судового збору згідно ст.141 ЦПК України на її користь із відповідача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Outcome: approved