Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 230. Від сумісного проживання мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Даний шлюб виявився невдалим, сімейні стосунки не склались через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. По цій причині у них часто виникали сварки та конфлікти. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і не може бути збережена. Тому звертається до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просив суд розглянути справу у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду заяву у відповідності до якої просила суд розглянути справу у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення вимог позовної заяви. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Сологуб». Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 230. Від сумісного проживання мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Сторони хоч і проживають разом, але з січня 2019 року подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються, не ведуть спільного бюджету. Подальше збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відповідачку надалі іменувати прізвищем «Сологуб». Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved