Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вона проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] У зазначеній квартирі зареєстровані вона, [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідач у справі є її колишнім чоловіком і він зареєстрований у зазначеній квартирі з 11.03.1997 року. Починаючи з літа 2003 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, особистих речей в приміщенні квартири немає, квартплату не сплачує, кореспонденцію не отримує. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у відсутність його представника. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення та просив суд позовні вимоги задовольнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в пресі про виклик до суду. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] починаючи з 11.03.1997 року. Відсутність відповідача за місцем реєстрації стверджується матеріалами справи, а саме актами затвердженими генеральним директором ТОВ «Житловик-плюс» від 23.03.2010 року, 16.09.2009 року, 28.12.2009 року та двома актами надісланими до суду в судове засідання 24.10.2016 року. Таким чином, суд обґрунтовано дійшов категоричного висновку, що відповідач більше шести місяців без поважних причин відсутній в приміщенні квартири [ADDRESS] та не цікавиться вказаним жилим приміщенням. Будь-яких відомостей про те, що [PERSON] вчинялися перешкоди у користуванні приміщенням вказаної квартири суду надано не було, а тому суд вважає доведеною обставину добровільного залишення приміщення зазначеної квартири відповідачем. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved