Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом до відповідачів, вказуючи , що 26.05.2008 року між позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір кредиту № 256 (далі кредитний договір), згідно якого відповідачці [PERSON] було надано кредит у розмірі 12000, 00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 28 % річних. На забезпечення виконання зобовязань позичальником за цим кредитним договором, було укладено: Договір поруки № 405 від 26.05.08 р. між позивачем та [PERSON]; договір поруки № 406 від 26.05.08 р. між позивачем та [PERSON]; договір застави майна № 353 від 26.05.08 р. Відповідачка зобовязана була сплачувати кредит та відсотки за кредитом щомісяця до 25 числа місяця рівними частками по 500 грн., але за час користування кредитом відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання, не здійснює погашення чергових платежів по кредиту, тому заборгованість станом на 25.05.2010 року становить 11146,42 грн.: сума прострочення основного боргу 7417,56 грн., сума відсотків за кредитом 326,53 грн., сума пені 1464,59 грн., сума за обслуговування кредиту 80,00 грн., штраф 1857,74 грн. На неодноразові попередження позивача про необхідність погашення заборгованості відповідачі не реагували, тому позивач змушений був звернутися до суду. В судовому засіданні представник ВАТ «Державний ощадний банк України» позов підтримав та зменшив суму позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором заборгованість та судові витрати в сумі 7334,66 грн. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. 26.05.2008 року між позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі керуючого філії Первомайське відділення № 194 [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір кредиту № 256 (а.с. 4-6), згідно якого відповідачці [PERSON] було надано кредит у розмірі 12000, 00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 28 % річних. На забезпечення виконання зобовязань позичальником за цим кредитним договором, було укладено: Договір поруки № 405 від 26.05.08 р. між позивачем та [PERSON]А.( а.с.7-8); договір поруки № 406 від 26.05.08 р. між позивачем та [PERSON]О.(а.с. 9-10); договір застави майна № 353 від 26.05.08 р.(а.с. 11-13) Відповідачка зобовязана була сплачувати кредит та відсотки за кредитом щомісяця до 25 числа місяця рівними частками по 500 грн. (а.с.14)-15). Термін дії кредитного договору закінчився 25.05.2010 року, але за час користування кредитом відповідачка не виконувала взяті на себе зобовязання, не здійснювала погашення чергових платежів по кредиту, тому заборгованість станом на 25.05.2010 року становить 11146,42 грн., та в травні-червні 2010 року відповідачка частково погасила, тому заборгованість на даний момент становить: сума прострочення основного боргу 3809,36 грн., сума пені 1587,56 грн., сума за обслуговування кредиту 80,00 грн., штраф 1857,74 грн. Викладене свідчить, що права позивача були порушені, а тому підлягають захисту шляхом задоволення позову відповідно до ст. 526, 589, 610, 625, 1050 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved