Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визначення місця проживання дитини із ним в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що з 01.03.2002 року по 14.12.2005 року позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу вони почали жити окремо. В шлюбі із відповідачем у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. За домовленістю із відповідачем [PERSON] залишилась проживати із мамою в м. Кременці по вул. Липова 12 і приїздить до позивача на канікули та вихідні дні. З 2009 року відповідач проживає окремо від своєї дочки [PERSON], не приймає участі у її вихованні, належним чином не піклується про неї, оскільки виїхала на тимчасові заробітки в Італію, а дочку залишила проживати із своїми батьками, які є бабусею та дідусем [PERSON]. Позивач не згідний щоб його дочка проживала із батьками відповідача, оскільки вони не можуть в повній мірі забезпечити виховання та розвиток її дочки, а також не згідний на виїзд дитини за кордон разом з її мамою та просить суд визначити місце проживання дочки [PERSON] із ним. Він проживає у м. Тернопіль у квартирі із сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. У цій квартирі також обладнана кімната для дочки, щоб [PERSON] могла мати здоровий сон, навчатися. Окрім того, позивач стверджує що має стабільний дохід і може створити у повному обсязі всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Його робочий день триває з 09.00 год. до 17.00 год., тому він має час відводити дитину до школи, займатися з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про неї. Таким чином позивач вважає, що проживання із ним його дочки відповідає її інтересам. Окрім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що він прописаний в Кременці, хоча проживає в Тернополі, іншої сім»ї не має, у цивільному шлюбі у нього є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з мамою у м. Горохів Волинської області. В 2014 році він дійсно розірвав дозвіл, даний дочці на виїзд за кордон до матері на літні канікули , і на даний час не дає дозволу на її виїзд за кордон в Італію, на постійне місце проживання разом із матірю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач залишив її із дочкою ще коли [PERSON] не було 1 року та переїхав жити до своїх батьків у м. Тернопіль. Аліменти, які вона отримувала від позивача приблизно в розмірі 200 грн. та її заробітна плата вчителя англійської мови у ЗОШ№ 1 м. Кременець, належним чином не забезпечували її проживання разом із дочкою, тому вона змушена була тимчасово виїхати в Італію на заробітки, залишивши дочку [PERSON] проживати разом із її батьками у м. Кременець. Позивач знав, що вона виїхала за кордон на роботу, проте не виявляв бажання забрати дочку до себе, особисто виховувати та утримувати її. За період роботи за кордоном вона провела капітальний ремонт належного їй будинку у м. Кременець, забезпечує дочку усім необхідним для її повноцінного розвитку, возила [PERSON] за кордон на відпочинок у 2010, 2012 та 2013 роках, де дочка мала можливість оздоровитись та відпочити в належних умовах. У 2014 році позивач розірвав даний їй дозвіл на виїзд дочки за кордон, хоча вона понесла певні витрати на організацію відїзду дитини на відпочинок. Дочка тяжко пережила таке відношення батька до неї, однак, боячись, що батько не дасть їй дозволу на літній відпочинок за кордоном, слухає батька та приходить до нього коли він забажає. Відповідач стверджує, що приїжджає додому в Кременець досить часто, щодня спілкується із дочкою по телефону та по скайпу, цікавиться її життям, здоровям, навчанням, робить з нею уроки, готує різні шкільні доповіді та конкурси, постійно надсилає кошти на утримання дочки, що підтверджується виписками з рахунку, відкритого на імя її матері - [PERSON]. Дочка [PERSON] навчається у 5-Б класі Кременецької ЗОШ № 1. У 2014-2015 роках позивач жодного разу не навідував дочку і школі. [PERSON] має постійне місце проживання, свою кімнату, коло друзів та знайомих, усталений звичний для неї ритм та спосіб життя, тому переїзд на постійне місце проживання до батька у м. Тернопіль може негативно вплинути на її психіку та душевний спокій, самопочуття. Представник відповідача заперечила проти позову, пояснила, що відповідач піклується про свою дочку, матеріально їй допомагає, постійно приїжджає у м. Кременець до дочки, що підтверджується відмітками у її паспорті. Позов є надуманим та безпідставним, окрім того, у позові не зазначена адреса постійного місця проживання позивача, куди саме має переїхати [PERSON] жити. Власниками квартири у м. Тернопіль є позивач, його батьки та його сестра, і у матеріалах справи відсутня їхня згода на проживання [PERSON] у цій квартирі. Просить у позові відмовити. [PERSON], який є дідусем [PERSON] , суду пояснив, що їхній колишній зять позивач по справі, прописаний в Кременець, а проживає в Тернополі. Його житлові умови йому невідомі. Просить у позові відмовити, так як його дочка, він із дружиною [PERSON] здійснюють належний догляд, виховання [PERSON] і не має необхідності змінювати встановлений спосіб життя дівчинки. [PERSON] визнав те, що забороняв [PERSON] спілкуватись із батьком по скайпу, тому що вважає, що компютер негативно впливає на здоровя дитини. [PERSON] він постійно каже, що до батька їхати їй необхідно, оскільки вона повинна його поважати і не ображати. [PERSON], яка є бабусею [PERSON], суду пояснила, що Маргатира часто на вихідні дні їздить до батька в Тернопіль в гості, також була в нього на зимових канікулах два тижні, але від батька [PERSON] приїхала хвора. [PERSON] пояснила, що після спілкування із батьком [PERSON] переживає душевні хвилювання через розлучення батьків, а тому й хворіє. [PERSON] вважає, що [PERSON] краще жити в Кременеці, тому що у неї налагодженні стабільні відносини у школі, вона має хороших друзів, ходить на гуртки, і їй комфортно у домі де вона народилась і прожила 10 років. Крім того, їй відомо, що позивач створив нову сім'ю, має маленьку дитину, в даний час з новоствореною сім»єю не проживає, а тому вважає, що позивач є несерйозний і проживання [PERSON] із батьком, його новою дружиною та їхньою дочкою може негативно вплинути на її психіку, оскільки [PERSON] дуже привязана до своєї матері, тому сумуватиме за «батьківським» будинком у Кременеці. Окрім того вважає, що батько дитини зловживає своїми батьківськими правами, оскільки спочатку дав дозвіл на виїзд дитини за кордон, а потім його сам і розірвав. При цьому, він не рахувався з дитиною, а без будь яких на те причин образив дочку і не зважав на її сильні душевні переживання. Просить у позові відмовити. Представник органу опіки і піклування [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок Кременецької РДА від 04.02.2015 року, пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини проводились обстеження умов проживання малолітньої [PERSON]. Під час бесіди із [PERSON] зясовано, що вона любить як матір так і батька, але все ж таки хотіла б жити з мамою і не бажає змінювати своє місце проживання, оскільки їй подобається школа, гуртки, друзі. З врахуванням її віку [PERSON] кругом супроводжує або дідусь або бабуся, а також мама, яка приїжджає на шкільні свята і у відпустку. Батько дитини не дає згоди на виїзд дитини за кордон. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що любить як маму так і тата, однак ображена на батька за те, що він в 2014 році порвав на її очах дозвіл про виїзд із мамою на відпочинок в Італію. Також не схвалює те, що батько подав позов до суду, оскільки знає її думку, щодо проживання з ним в м. Тернопіль. Знає, що в нього є інша сім'я з якою вона не знайома. До тата їздить в гості на вихідних та канікулах . Він постійно працює, не має часу на неї, погано готує їсти. В той час коли батько зайнятий роботою вона проводить час з його батьками-своїми дідусем та бабусею. Хотіла б жити з мамою в Італії якщо це можливо, та навчатись там, однак батько не дає дозволу на виїзд її за кордон навіть на відпочинок. [PERSON], яка є психологом, і була присутня при поясненнях дитини суду пояснила, що вона працює психологом-методистом районного відділу освіти Кременецької райдержадміністрації і давала свій висновок на комісію служби у справах дітей, де зазначила, що дитина більше схильна до мами, оскільки на малюнку намалювала лише маму і себе. Вважає, що потрібно рахуватись із думкою дитини, якій вже майже 11 років, а не шантажувати її дозволами про виїзд за кордон до мами на відпочинок. [PERSON] суду пояснив, що він є приватний психолог з вищою освітою та був присутній в судовому засіданні при допиті [PERSON]. Батько дівчинки звернувся до нього на консультацію і він йому порадив сприймати дочку такою як вона є і не намагатись силою та владним рішенням її змінити. Вважає, що думка дитини в даному випадку має значення і батько, проживаючи поряд з дитиною, спілкуючись з нею має можливість зробити усе, щоб дитина сама захотіла з ним проживати. Рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком поза її волею не буде виконуватись дитиною добровільно, а лише призведе до погіршення стосунків батька з дитиною. Свідок [PERSON], яка була вчителем початкових класів [PERSON], суду пояснила, що на 1 вересня кожного року до [PERSON] приходили лише бабуся, дідусь та мама. [PERSON] жодного разу не приходив в школу. При розмові про батька, [PERSON] завжди почувала себе дискомфортно та відчужено. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її дочка навчається в одному класі із [PERSON], проживають поряд і дружать. Їй відомо, що мама [PERSON] [PERSON] перебувавє за кордоном на заробітках, однак вона часто приїжджає в Кременець, оскільки діти щодня бігають одна до одної і вона завжди бачить маму [PERSON]. коли та приїжджає. Дідусь та бабуся [PERSON] піклуються про неї, постійно приходять на збори в школу, та на всі святкові заходи, беруть активну участь у шкільному житті внучки. [PERSON] доглянута, дуже добре навчається, красива і здорова дівчинка. [PERSON] суду пояснила, що вона є головою батьківського комітету класу, де навчається [PERSON]. Маму дитини вона знає дуже добре, оскільки вона бере активну участь у всіх заходах у школі. Постійно приходить на збори і зв»язується по телефону з нею та класним керівником. Допомагає готувати конкурси та виступи. До виїзду за кордон вона працювала вчителем школи, де навчається її дочка. Батьки, які проживають в [INFO] рідше цікавляться життям дитини, ніж мама [PERSON]. Батька дівчинки вона ніколи не бачила. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, думку малолітньої дитини [PERSON], пояснення свідків, спеціалістів психологів, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого судом висновку від 04.02.2015 року вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини Кременецької районної державної адміністрації вважає, що місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] слід визначити із матірю, [PERSON], за адресою по вул. Липова,12 у м. Кременець. [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод та сприяти спілкуванню [PERSON] з її батьком. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає вказаний висновок достатньо обґрунтованим і таким. що не суперечить інтересам дитини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.12.2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис від 14.12.2005 року № 223. Прізвище дружини [PERSON] змінено на «Шимко». Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2006 року право власності на квартиру, що знаходиться за адресою по вул. С. Будного,32/64 у м. Тернопіль зареєстрована по ? частині за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згода вказаних осіб на проживання [PERSON] з ними відсутня. Доказом того, що [PERSON] добре навчається та відвідує гуртки є диплом Кременецького районного центру дитячої творчості, яким нагороджено [PERSON] за активну участь в інтелектуальній грі «Спогади про літо», грамота «Що? де? коли?», похвальні листи від 05.06.2014 року, 30.05.2013 року, 25.05.2012 року за високі досягнення [PERSON] у навчанні. Згідно довідки Кременецького районного центру творчості № 64/1-10 від 12.12.2014 року [PERSON] відвідує гуртки «Спортивний танець», «Ерудит». Згідно довідки Кременецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 1 [PERSON] дійсно навчається в Кременецькій ЗОШ № 1 з 2010 року по даний час. За цей період вихованням учениці займалась мама, дідусь, бабуся. З батьком, [PERSON] класний керівник не знайома, він ніколи не цікавився дитиною і жодного разу не відвідував школу в 2014-2015 рр.. Згідно характеристики учениці [INFO], батьки розведені, мама живе за кордоном, у тата інша сім'я. Мама, бабуся та дідусь цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім'ї, надають допомогу класному керівнику, регулярно відвідують школу. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Відповідно до ст. 163 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена матір'ю лише у виняткових ситуації, тобто перевага надається матері. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Судом не встановлено фактів, а позивачем не представлено суду доказів того, що зміна місця проживання дитини та визначення місця проживання дитини з батьком в м. Тернопіль за вказаних обставин та при відсутності згоди дитини є доцільною. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed