Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 1,4 га, кадастровий номер 6823389000:06:003:0118, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, укладеного між ТОВ «Агро-Дністер» та ним 11 травня 2014 року. Позов мотивує тим, що є власником зазначеної земельної ділянки. 26 березня 2020 року перебуваючи на прийомі у адвоката із інформації Держаного земельного кадастру про право власності на речові права та земельну ділянку дізнався, що 03 червня 2016 року за №14850478 приватним нотаріусом Кізюн Т.А. Красилівського районного нотаріального округу зареєстроване речове право, яке виникло на підставі договору оренди землі б\\н від 11 травня 2014 року, що був укладений між ним та ТОВ «Агро-Дністер». У відповідача, позивач отримав другий екземпляр договору оренди земельної ділянки №б/н, з якого вбачається, що 11 травня 2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Дністер» був укладений договір оренди землі, згідно із яким позивач передав ТОВ «Агро-Дністер» в строкове платне користування належну йому земельну ділянку, загальною площею 1,4 га, яка розташована на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6823389000:06:003:0118. Договір укладений на 10 років. Вважає, що вказаний договір не відповідає внутрішній волі позивача, оскільки він його не підписував, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ТОВ «Агро-Дністер» оригінал договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 6823389000:06:003:0118) від 11 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер». Ухвалою суду від 17 червня 2020 року клопотання представника позивача задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. 12 листопада 2020 року суд поновив провадження у справі. 08 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято заяву представника позивача - адвоката Наталюка Н.М. про зміну предмета позову по цивільній справі, в якій він просить усунути перешкоди [PERSON] у володінні і користуванні земельною ділянкою площею 1,4 га, яка розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823389000:06:003:0118, шляхом витребування вказаної земельної ділянки у ТОВ «Агро-Дністер». Скасувати запис про проведену приватним нотаріусом Кізюк Тетяною Андріївною 03 червня 2016 року державну реєстрацію договору оренди від 11 травня 2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер» щодо оренди земельної ділянки площею 1,4 га, яка розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823389000:06:003:0118. 28 січня 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримали. Відповідач ТОВ «Агро-Дністер», правом на подання відзиву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання відповідач представника не направив та не повідомив про причини неявки. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:06:003:0118, загальною площею 1,4 га, яка розташована на території колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.7). 11 травня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно із умовами якого [PERSON] передав ТОВ «Агро-Дністер» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 6823389000:06:003:0118, загальною площею 1,4 га, яка розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Право оренди зареєстроване 03 червня 2016 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 26 березня 2020 року та копією договору від 11 травня 2014 року (а.с.8-13). 08 червня 2014 року вказана земельна ділянка передана [PERSON] -ТОВ «Агро-Дністер», про що складено акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с.15). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилався на те, що він не підписував спірний договір та він не відповідає вимогам пунктів 1-4 статті 203 ЦК України. Відповідно до висновку експерта №2279/20-26, №2481/20-26 від 10 листопада 2020 року підпис від імені [PERSON] у розділі «підписи сторін» в графі «орендодавець» договору оренди землі 11 травня 2014 року (кадастровий номер 6823389000:06:003:0118) укладеному між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер» виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якогось підпису [PERSON] (а.с.52-57). Надаючи правову оцінку таким доводам позивача суд зазначає наступне. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Відповідно до висновку експерта №2279/20-26, №2481/20-26 від 10 листопада 2020 року підпис від імені [PERSON] у розділі «підписи сторін» в графі «орендодавець» договору оренди землі 11 травня 2014 року (кадастровий номер 6823389000:06:003:0118) укладеному між [PERSON] та ТОВ «Агро-Дністер» виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якогось підпису [PERSON] . У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаюсь на те, що даний договір не підписував, а умови не погоджував, в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, змінив предмет позову, просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом витребування її з тих же підстав, що не підписував договір оренди землі та не погоджував його умов. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 11 травня 2014 року є неукладеним, оскільки не підписаний позивачем, а тому земельна ділянка, розміром 1,4 га, що належать позивачу, знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, оскільки позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:06:003:0118, загальною площею 1,4 га, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном. За наведених обставин порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом витребування її у відповідача. Витрати, понесені позивачем на залучення експерта в розмірі 3922 гривень 56 коп. та судовий збір в розмірі 840 гривень 80 коп., відповідно до ч.ч.3-7 ст.139, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved