Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач в судове засідання не з?явилась, повідомлена про дату, час і місце судового засідання, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В позовній заяві вказала, що свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 грудня 1998 року, зареєстрованим в реєстрі під № 4/6294 підтверджено її право власності на 8/11 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Разом із тим вказала, що відповідач зареєстрований у належній їй частині будинку, разом із тим не проживає з 2014 року, у зв?язку із чим просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування 8/11 часток жилого приміщення за адресою [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, надав заяву про безумовне визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією доведено, що свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 грудня 1998 року, зареєстрованим в реєстрі під № 4/6294 підтверджено право власності позивача на 8/11 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Зміна назви вулиці на Дмитрівська підтверджена розпорядженням Ізмаїльського міського голови за № 57р від 19 лютого 2016 року. Разом із тим даними домової книги визначено про реєстрацію відповідача у належній позивачеві частці будинку. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Відсутність заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог з урахуванням вказаних обставин є підставою для задоволення позовних вимог у порядку, передбаченому ст. 71-72 ЖК України. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved