Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02 липня 2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 20 937,08 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, то така станом на 18 квітня 2016 року склала 25 021,51 грн., з яких: 19 284,63 грн. заборгованість за кредитом; 1 078,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 542,76 грн. заборгованість за пенею та комісією; 3 115,25 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Тому позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак при подачі позовної заяви заявив клопотання, у якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але в судове засідання не зявилася, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 02 липня 2015 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, за умовами якого позивач надав останній кредит на споживчі цілі у сумі 20 937,08 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості на строк 36 місяців з 02 липня 2015 року по 31 липня 2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушила зобовязання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за таким станом на 18 квітня 2016 року склала 25 021,51 грн., з яких: 19 284,63 грн. заборгованість за кредитом; 1 078,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 542,76 грн. заборгованість за пенею та комісією; 3 115,25 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 1.1.2.5-1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевищення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплати винагороди банку. У відповідності до п. 2.1.1.7.6. даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved