Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, то така станом на 31 липня 2015 року склала 3 397,80 грн., з яких: 300 грн. заборгованість за кредитом; 899,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 560 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 137,99 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково, а саме заборгованість по кредиту та процентам за його користування, відносно пені просив застосувати строк позовної давності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 09 серпня 2012 року був укладений договір № б/н, за умовами якого позивач надав останньому кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 6-8). Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за таким згідно розрахунку заборгованості станом на 31 липня 2015 року склала 3 397,80 грн., з яких: 300 грн. заборгованість за кредитом; 899,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 560 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 137,99 грн. штраф (процентна складова) (а. с. 5). Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 1.1.2.5-1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевищення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплати винагороди банку. У відповідності до п. 2.1.1.7.6. даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а. с. 9-32). Разом з цим, зі структури розрахунку, поданого банком, також видно, що дві передостанні колонки в розрахунку передбачені для визначення руху коштів (заборгованості) одночасно з комісії та пені, у розрахунку не зазначено, заборгованість за яким саме видом комісії з передбачених Памяткою клієнта визначалася, накопичувальним підсумком ці платежі обраховувалися щоразу однією сумою без розподілу її за видами платежів, фактичний борг був визначений за комісією теж без конкретизації, за якою саме. За таких умов, попри недоведеність боржником [PERSON] відсутності його вини в порушенні зобовязання, кредитор в повній мірі не виконав свого обовязку щодо належного доведення розміру боргу, не надав належного розрахунку, який би підтверджував позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії. Розрахунок щодо елементів боргу не враховує зміни через наведені вище причини бази нарахування у динаміці, відповідні доводи позивача ґрунтуються на недопустимих в доказуванні припущеннях. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial