Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вище вказаним позовом. Посилається на те, що 03.08.2019 р. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Fiat Fiorino Qudo» № [NUMBER] допустив зіткнення з його автомобілем ВАЗ 21154 № [NUMBER] внаслідок чого автомобіль було істотно пошкоджено. Постановою Тячівського районного суду від 05.09.2019 р. [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 85/08/2019 р. від 12.08.2019 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ-21154», н/з [NUMBER] , що належить [PERSON] , зазнав механічні пошкодження та матеріального збитки на суму 49568.51 грв. За проведення авто-товарознавчої експертизи ним було сплачено 2300 грв. Представник позивача просить стягнути з відповідача шкоду завдану протиправними діями відповідача, витрати пов`язані з визначенням вартості матеріальних збитків,за надання правової допомоги та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він не заперечує тих обставин, що допустив порушення ПДР в результаті чого сталася ДТП у якій було пошкоджено автомобіль позивача, однак вважає, що сума шкоди дуже велика. І він і дружина є інвалідами і таких грошей у них немає. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2019 р., [PERSON] , керуючи автомобілем «Fiat Fiorino Qudo», н/з [NUMBER] , біля будинку № 149 , по вулиці Європейській, у смт. Тересва, під час виконання маневру повороту ліворуч не забезпечив безпеки дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21154», н/з [NUMBER] , який належить [PERSON] , та рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку в наслідок чого, автомобіль «ВАЗ-21154» на праві особистої власності отримав значні механічні пошкодження. Постановою Тячівського районного суду від 05.09.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Згідно звіту № 85/08/2019 від 12.08.2019 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля «ВАЗ-21154», н/з [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 03.08.2019 року становить 49568.51 грв. Відповідно до ст. 22 ч. 1, ч. 2 п. 1, ч. 3 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ч. 1 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1188 ч. 1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного Суду України, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N 6 від 27.03.1992 р. зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були правомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України обставини, встановлені постановою у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягають повторному встановленню при розгляді справи між тими самим сторонами. Також не підлягає доказуванню вина особи, яка вже встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідач, як особа, яка своїми протиправними діями завдала шкоди позивачу, зобов`язаний відшкодувати завдану ним шкоду у повному розмірі, якщо не доведе, що шкоду завдано не з його вини. У даному випадку судовим рішенням (постановою про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.124 КУпАП) встановлено вину відповідача в ДТП і, відповідно, заподіяння шкоди майну позивача внаслідок неправомірних (винних) дій. Таким чином, відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності у даному випадку нема. В зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди завданої протиправними діями у сумі 49568.51 грв. та вартості проведеної оцінки завданої шкоди позивачу в результаті ДТП у сумі 2300 грв., сплаченої ним згідно квитанції прибуткового касового ордера № 85/08/20196. Відповідно до ст. 133 ч.ч. 1 та 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . Згідно ст. 3 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 9 ч. 1 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Станом на час звернення до суду ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру становила не менше 768,4 грв., однак позивачем було сплачено 548.69 грв. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача 548.69 грв. сплачені останнім під час звернення до суду та 219.71 грв. на користь спеціального фонду Державного бюджету України, що разом складає 768.4 грв. До позовної заяви позивачем додано квитанцію прибуткового касового ордера № 11/19 від 06.08.2019 р. на суму 3000 грв. за надання адвокатом професійної правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 06.08.2019 р. Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З врахуванням наведеного, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грв. За таких обставин,

Outcome: approved