Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

- позивач звернувся в суд з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив стягнути з [PERSON] і [PERSON] борг в сумі 157040грн. та 10000грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що він надав в борг (позичив) відповідачам 07.07.2007р. 50000грн., 08.08.2007р.- 20000грн., 11.07.2008р. -87040 грн., що підтверджується письмовими розписками, написаними особисто відповідачкою [PERSON] та підтверджені підписом [PERSON] [PERSON] кожний борг брала лише на строк 1 рік і в термін, вказаний в розписках, повернути борг, не змогла, тому 05.07.2013р. вона написала розписку, що поверне борг, згідно розписок від 07.07.2007р., 08.08.2007р.,11.07.2008р. до 01.04.2014р. але пройшов 2014р. [PERSON] кошти не повернула і це змусило його звернутися до суду з позовом про примусове стягнення боргу. Також в судовому засіданні позивач пояснив, що він не знав [PERSON], тому вимагав на розписках підпис [PERSON], якого знає добре, оскільки працював з ним у пожежній частині. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що дійсно вона брала в позивача [PERSON] в борг кошти і писала розписки, що 07.07.2007р. взяла в борг 50000грн., 08.08.2007р. взяла в борг 20000грн., потім 05.07.2013р. написала розписку, що поверне всі борги згідно розписок до 01.04.2014р., але борги не повернула, тому що коштів немає. Сумнівається що розписку від 11.07.2008р. про отримання в борг 87040грн. писала саме вона і природу її появи не знає. Моральну шкоду не визнає. Стверджує, що дійсно [PERSON] грошей в позику у [PERSON] не брав і позиченими коштами не користувався, він ні поручителем, ні гарантом при позиці грошей не виступав, лише познайомив її з [PERSON] і відповідачем бути не може. Кошти в борг брала вона особисто і відповідати за борги буде сама. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що угод з [PERSON] про надання йому в борг будь-яких коштів не укладалось, при передачі позивачем коштів [PERSON] він присутнім не був, розписок про отримання грошей у [PERSON]В не писав, поручителем при укладенні угод між позивачем [PERSON] і [PERSON] не був та поручителем не виступав. Він лише познайомив [PERSON] з [PERSON], розписки написані [PERSON] підписав на прохання [PERSON], який був колегою по роботі. Ухвалою Шполянського районного суду від 13.02.2015р. [PERSON] виведено зі складу відповідачів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 157040 грн., який підтверджується розписками відповідачки, в частині стягнення моральної шкоди позов задоволенню не підлягає, оскільки вона не оговорена в розписках про отримання боргу і не сплачена судовим збором. Суд прийшов до такого висновку на тій підставі, що в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно її розписок отриvала від позивача в борг 07.07.2007р. -50000грн., 08.08.2007р. 20000грн., 11.07.2008р.- 87040 грн. В загальному відповідачка взяла у позивача в борг 157040грн. Сумніву в тому, що розписку від 11.07.2008р. на суму боргу 87040 грн. писала саме відповідачка [PERSON] немає, поскільки всі розписки написані нею ідентичні. Сумнів позивачки в тому,що вказану розписку писала саме вона є не що інше як намагання ухилитися від виконання зобов»язання і повернення боргу. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підтвердження договору позики грошових коштів відповідачка надавала письмові розписки від 07.07.2008р., 08.08.2007р., 11.07.2008р. Розписка [PERSON] від 05.07.2013р., стверджує, що кошти взяті в борг по вказаних розписках, будуть повернуті до 01 квітня 2014р., що відповідає вимогам закону. Позичальник, згідно чинного законодавства, зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому у строк встановлений договором розписками. Отже, відповідачка [PERSON] свої зобов»язання перед позивачем про повернення йому грошових коштів в сумі 157040грн., в обумовлений в розписці від 05.07.2013р. строк до 01.04.2014р. не виконала, кошти не повернула, тому грошові кошти в сумі 157040грн. підлягають стягненню примусово. В іншій частині позову відмовити. На підставі викладеного ст.ст.526,530, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial