Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що [PERSON] є наймачем житлової площі в кімнаті [ADDRESS], відповідач є також споживачем житлово-комунальних послуг в сфері утримання будинку гуртожитку та його прибудинкової території. Відповідач не розраховується за послуги на утримання будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим утворився борг з 01.07.2016 року по 31.11.2017 року який складає 4880,19 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за проживання в гуртожитку, утримання будинку гуртожитку та його прибудинкової території в сумі 5505,73 грн. витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Судом встановлено, що ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» є власником будівлі гуртожитку [ADDRESS], що підтверджується Довідкою від 27.12.2017 року №92/141. Відповідачу була надана кімната №89 у гуртожитку [ADDRESS] на підставі ордеру №132 від 25.09.2002 року. Відповідач не виконувала покладені на неї обов'язки зі сплати комунальних послуг, у зв'язку з чим у період з 01.07.2016 року по 31.11.2017 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 4 880,19 грн. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ст..68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних втрат складає 509,54 грн., сума 3% річних складає 116,00 грн., відповідно до розрахунку, який додано до позову. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов слід задовольнити в повному обсязі та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 5 505,73 грн., з яких: сума основного боргу - 4 880,19 грн.; 3% річних - 116,00 грн.; інфляційні втрати - 509,54 грн. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved