Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди у зв′язку з ДТП, просив про стягнення з відповідача на його користь різницю вартості ремонту транспортного засобу в розмірі 15 404.72 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 02.03.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «Форд» д.н. [NUMBER]. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд» д/н [NUMBER] була застрахована у ПАТ СК «Універсальна», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушив ПДР і ДТП сталася з його вини, то мав місце страховий випадок. 03.03.2015 року страхувальник звернувся до позивача з заявою про страхове відшкодування, яке повідомило про те, що страхове відшкодування буде виплачене в розмірі 65 404.72 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок СТО для проведення ремонтних робіт транспортного засобу, що отримав під час ДТП пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Інго-Україна» на підставі полісу [NUMBER], страхова компанія надала страховий ліміт своєму страхувальнику - відповідачу по справі, що становив 50 000 грн. Різниця між завданою відповідачем шкодою і шкодою, яка була відшкодована страховою компанією відповідача становить 15 404.72 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як було встановлено при розгляді справи, 02.03.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «Форд» д.н. [NUMBER]. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд» д/н [NUMBER] була застрахована у ПАТ СК «Універсальна», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушив ПДР і ДТП сталася з його вини, то мав місце страховий випадок. 03.03.2015 року страхувальник звернувся до позивача з заявою про страхове відшкодування, яке повідомило про те, що страхове відшкодування буде виплачене в розмірі 65 404.72 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок СТО для проведення ремонтних робіт транспортного засобу, що отримав під час ДТП пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Інго-Україна» на підставі полісу [NUMBER], страхова компанія надала страховий ліміт своєму страхувальнику - відповідачу по справі, що становив 50 000 грн. Різниця між завданою відповідачем шкодою і шкодою, яка була відшкодована страховою компанією відповідача становить 15 404.72 грн., Відповідачеві була направлена претензія про компенсацію ремонту транспортного засобу у розмірі 15 404.72 грн., проте така претензія залишилася поза увагою відповідача, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. За правилами ч. 1 ст. 1166 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наразі, приймаючи до уваги те, що позивачем було сплачено за ремонт транспортного засобу 65 404.72 грн., невідшкодованою відповідачем залишилася сума у розмірі 15 404.72 грн., що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту, пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу та страховою виплатою, а також залишилися невідшкодованими позивачу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених до відповідача вимог про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків підлягають задоволенню, оскільки є доведеними представником позивача в судовому засіданні в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved