Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) у якості позичальника, був укладений Кредитний договір № Л53413201693В від 23.02.2012 року (надалі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, строком повернення до 23.02.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% (двадцять пять відсотків) річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п. 2.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26253000784884 у Відділенні «Каштанове» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п.п. З.З., 3.4., 3.5. Кредитного договору, Позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 28 числа кожного місяця. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Проте, Відповідач не виконує свої зобовязання. Таким чином, загальна сума, що підлягає до сплати позичальником [PERSON] по Кредитному договору № R53413201693B від 23.02.2012 року, становить 81674 (вісімдесят одна тисяча шістсот сімдесят чотири) гривні, 19 копійок. У звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, однак представник позивача [PERSON] направила на адресу суду клопотання у якому просить слухати справу без участі уповноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ВТБ Банк належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством ВТБ Банк (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) кредитного договору № R53413201693В від 23.02.2012 року (надалі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, строком повернення до 23.02.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% (двадцять пять відсотків) річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п. 2.1. Кредитного договору). /а.с. 4-7/. Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26253000784884 у Відділенні «Каштанове» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п.п. З.З., 3.4., 3.5. Кредитного договору, Позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 28 числа кожного місяця. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязав порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. А від так, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦКУ зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідачка порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором № R53413201693В від 23.02.2012 року, у зв'язку з чим, станом на 25.07.2014 року загальна сума заборгованості відповідача становить 81\~674,19 грн.. Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобовязань за Кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди і неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. З розрахунку суми заборгованості за кредитним договором R53413201693В від 23.02.2012 року вбачається, що загальна сума яка підлягає до сплати позичальником [PERSON] за Кредитним договором R53413201693В від 23.02.2012 року, станом на 25.07.2014 рік становить становить 81 674 (вісімдесят одна тисяча шістсот сімдесят чотири) гривні, 19 копійок, та складається з: 1) 74 361,54 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 2) 3 399, 10 гри. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів та комісії; 3) 2 440, 55 грн. - сума пені, нарахованої у звязку із несвоєчасною сплатою кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу; 4) 1 473, 00 грн. - сума пені, нарахованої у звязку із несвоєчасною сплатою процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Згідно із ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в такій же сумі, в строк та в порядку встановленому договором, якщо позикодавець не повернув суму позики, то відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний нести відповідальність за порушення зобовязання за прострочення платежу та сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення, незалежно від сплати процентів, а якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, а також позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення № 16330 від 22.12.2014 року вбачається, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 816,75 грн.. А від так, з відповідача користь позивача слід стягнути 816,75 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ПАТ ВТБ Банк є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ ВТБ Банк.

Outcome: approved