Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS], житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 5,1400 га, кадастровий номер 6520355100:04:001:0373, розташована на території Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 24.12.2021 року позивач є спадкоємцем вищевказаного нерухомого майна, а тому 03.03.2021 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки на все спадкове майно боржника, постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції №44445354 від 24.02.2015 року, накладений арешт. Посилаючись на те, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції були повернуті виконавчі документи стягувачу, проте арешт з майна не знятий, що вбачається з відповіді Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) наданої 25.02.2021 року, просив задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з майна [PERSON] , оскільки не має можливості належним чином здійснити своє право на спадкове майно. Ухвалою судді від 17.08.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 30.03.2021 року від представника Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначила, що виконавчі провадження №44445354 та №60029700, які перебували на виконання відносно боржника [PERSON] , були повернуті стягувачу 25.11.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та 21.11.2019 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що відповідно до приписів ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» не є підставою для скасування арешту накладеного 24.02.2015 року в межах виконавчого провадження №44445354. 27.04.2021 року від представника відповідача - Кредитної спілки «Центра фінансових послуг» надійшли заперечення на позовну заяву відповідно до яких зазначив, що про смерть боржника - [PERSON] , дізналися з моменту отримання ухвалу про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до нею матеріалів, серед яких було свідоцтво про смерть боржника, в зв`язку з чим Кредитна спілка «Центра фінансових послуг», скористалася своїм правом як кредитора та подало претензію до нотаріуса, який завів спадкову справу, включити вимоги до спадкової маси на підставі ч.3 ст.1281 ЦК України. Крім того, зазначив, що арешт на майно померлого був накладений Білозерським РВ ДВС, а тому Кредитна спілка «Центра фінансових послуг» не має повноважень вносити та виключати записи про арешт нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив зняти арешт накладений на все майно спадкодавця та розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача - Кредитної спілки «Центра фінансових послуг» в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача - Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.05.2020 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] , є рідним дядьком позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, матір`ю яких є [PERSON] , а також свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] відповідно до якого матір`ю позивача є [PERSON] . Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 24.02.2021 року серії НМК №532499, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. за №63, [PERSON] переходить право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 5,1400 га, кадастровий номер 6520355100:04:001:0373, розташована на території Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, з матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції №44445354 від 24.02.2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника - [PERSON] . Відповідно до відповіді Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що на виконанні відділу перебували наступні виконавчі провадження: - ВП№44445354 з виконання виконавчого листа №6-1234/12 виданого Печерським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь К/С «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 21619 грн. 65 коп., яке було відкрито 13.08.2014 року, та в подальшому повернуто стягувачу 25.11.2015 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». - ВП№60029700 з виконання виконавчого листа №6-1224/11 виданого 06.10.2011 року Печерським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь К/С «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 14318 грн.79 коп., яке відкрито 12.09.2019 року, та в подальшому повернуто стягувачу 21.11.2019 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачу також повідомлено про відсутність підстав для скасування арешту, який накладено на підставі вищевказаної постанови, з посиланням на приписи п.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» та роз`яснено право звернутись до суду про зняття арешту з майна. Згідно листа-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 03.03.2021 року, приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з накладенням арешту на все майно останнього. Згідно п.4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину, у разі накладення арешту судовими чи слідчими органами затримується до зняття арешту. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, в тому числі накладати арешт на майно. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, що передбачено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинної на момент виникнення правовідносин). Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно ч. 2, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки позивач, прийнявши спадщину, позбавлений можливості оформити свої спадкові права на нерухому майно, також не має можливості вільно розпоряджатися ним, зважаючи на викладені обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, є необхідність захисту прав позивача шляхом скасування такого арешту та виключити запис про арешт нерухомого майна з Єдиного реєстру обтяжень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved