Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,18\~га. на підставі державного акта. 31 грудня 2015 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,18\~га., належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечують [PERSON] в позові про визнання права власності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1812\~га. на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акта серії ЯД №236832 від 27 березня 2008 року, підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102632772016 від 28 серпня 2016 року. 31 грудня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД\~№197886 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №462 від 03 серпня 2016 року, з [PERSON] на час смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.3). [PERSON], не бажає приймати спадщину після смерті чоловіка [PERSON], не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, підтверджується заявою від 03 серпня 2016 року (а.с.9). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №236832 від 27 березня 2008 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 від 02 вересня 2016 року. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №620/01-16 від 09 вересня 2016 року. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved