Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача стягнення 6389,38 грн заподіяної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідач є споживачем електричної енергії. Він порушив правила користування електроенергією, оскільки 2 грудня 2016 року при проведенні представниками позивача контрольного огляду засобів обліку електроенергії було виявлено спрацювання індикатора впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля М 9546312 ПАТ ХОЕ, встановленого на кожусі лічильника №000115849, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу в розмірі 6 389, 38 грн. Просить стягнути вказану суму з відповідача. Відповідач позов не визнав та пояснив, що у грудні 2016 року від працівників Теофіпольського РЕМ йому стало відомо, що засіб обліку №000115849 Модуль 1.2102М 2013 був зупинений шляхом впливу постійного магнітного поля на розрахунковий механізм, про що він не знав. Оскільки він не порушував правила користування електроенергією, то вважає позов безпідставним. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що відповідач є споживачем електричної енергії на підставі договору укладеного між сторонами від 06.02.2001 року. 11 квітня 2016 року працівником Теофіпольського РЕМ [PERSON] на його будинку встановлено засіб обліку електричної енергії №000115849 Модуль 1.2102М 2013 року випуску. Після цього 24.04.2016, 29.05.2016, 28.06.2016, 27.07.2016, 25.08.2016, 26.09.2016, 30.11.2016 року працівниками Теофіпольського РЕМ проводився періодичний контроль і ніяких пошкоджень виявлено не було. Однак, у грудні 2016 року відповідачу працівники РЕМ повідомили, що засіб обліку пошкоджений. Вважає, що розрахунок збитків необхідно було провести з 30.11.2016 року, тобто з дня останнього контрольного огляду засобу обліку. На підставі викладеного, просить у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачає, що споживач енергії зобовязаний використовувати енергію лише на підставі договору з енергопостачальником, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії на підставі договору на користування електричною енергією від 06.02.2001 року. Згідно п.24 вказаного договору «договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни чи зупинити його дію». П.18.2 Договору передбачено, що споживач несе відповідальність, у тому числі за порушення Правил користування електричною енергією. Згідно акту про порушення №Б001237 від 02.12.2016 року (далі Акт) відповідач порушив п.42 ПКЕЕн, а саме втручання в роботу розрахункового засобу обліку електроенергії лічильник №000115849 типу Модуль 1.2102М покази 023894, шляхом впливу на лічильник сильного магнітного поля про що свідчить спрацювання індикатора впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля М 9546312 ПАТ ХОЕ, встановленого на кожусі лічильника №000115849. Акт про порушення було складено в присутності [PERSON], сина відповідача, який від підпису в акті та від отримання примірника Акту відмовився про що зроблено відповідну позначку. 12 грудня 2016 року відповідач отримав Акт про порушення з доданими документами та повідомлення про дату, час та місце розгляду Акту, що підтверджується відміткою про отримання поштового відправлення особисто [PERSON] у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке є у матеріалах справи. Згідно протоколу засідання Комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 05.01.2017 року та розрахунку по Акту про порушення, відповідач внаслідок порушення правил користування електроенергією заподіяв шкоду позивачу в розмірі 6 389, 38 грн. Позивачем 09.03.2017 та 04.05.2017 відповідачу надіслано претензії про сплату вартості не облікованих Квт*год у сумі 6389,38 грн., однак, станом на 17 жовтня 2017 року заподіяна позивачу шкода не відшкодована. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 2427 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі Правил) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затвердженою постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006 року. Відповідно до пункту 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Згідно з пунктом 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. П.3.3 Методики передбачено, що розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії за кількістю днів. Якщо споживач учинив дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до п.3.7 Методики у разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕН, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 3.1 Методики, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обовязок відшкодувати шкоду (збитки) слід повязувати з невиконанням або неналежним виконанням договірних зобовязань між споживачем та енергопостачальником, оскільки шкода, завдана порушенням договірних зобовязань, може відшкодовуватися за зазначеними нормами позадоговірних відносин тільки у випадках, прямо передбачених законом. Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що шкоду необхідно нараховувати з 30.11.2016 року, оскільки в зазначені відповідачі дати здійснювався контроль показників лічильника нештатним працівником Теофіпольського РЕМ, що підтверджується графіком проведення контрольного зняття показників за 2016 рік. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6389,38 грн. Відповідно до ст 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору ( постанова №10 від 17.10.2014 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах). Оскільки відповідач є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою МСЕ від 20.05.2009 року, суд на підставі ст 5 ЗУ «Про судовий збір» вважає необхідним компенсувати сплачений позивачем судовий збір за рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved