Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. мешканцями 2-го під'їзду по пр. Перемоги 72-Б було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під'їзді у співвідношенні 77% -за. Відповідальним за проектні, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами 15.08.2010р. було обрано [PERSON] Обов'язком мешканців кожної із 48 квартир 2-го під'їзду, згідно рішення загальних зборів від 15.08.2010 р., було прийняття фінансової участі в виконанні робіт по придбанню та вводу в експлуатацію лічильника тепла в межах їх дольової участі, яка для 3-кімнатної квартири № 80, площею опалення 62,8 кв.м склала 447,47 грн. і яку [PERSON] не виконала. Лічильник тепла на під'їзді був придбаний та змонтований за спільні кошти: спільних коштів мешканців в сумі 10300 грн., та частково за кошти відповідальної особи-позивача-позивача. Загальна вартість лічильника та монтажно-будівельних робіт склала 17053, 21 грн. Лічильник тепла був прийнятий до експлуатації 03.12.2010р і згідно листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016р. знаходиться на балансі всіх мешканців 2-го під'їзду. У травні 2014р., згідно з актом КП «ХТМ» №30991 від 08.05.2014р. лічильник тепла на 2-му під'їзді по [ADDRESS] був відключен у зв'язку з проведенням чергової Державної перевірки і йому, як відповідальному за лічильник, було вручено повідомлення про необхідність доведення перевірки до 02.12.2014р. На підставі рішення зборів від 25.07.2014р. і 100% опитування мешканців було прийнято рішення про обов'язкове проведення чергової Державної перевірки з дольовою участю кожної квартири в розмірі 41,00грн. Відповідальним за проведення перевірки, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами 25.07.2014р. було обрано Позивача. Згідно з документами доданими до позовної заяви, вартість робіт по проведенню чергової перевірки склала 1968,00грн. Власник кв.№80 [PERSON] була належним чином проінформована про витрати по перевірці лічильника, але коштів в розмірі 41,00 грн. не здала, як не здала кошти в розмірі 447,47 грн. на придбання і установку лічильника тепла. Оскільки загальними зборами мешканців, як 15.08.2010р. так і 25.07.2014р. було вирішено, що кожна квартира повинна прийняти участь в проведенні перевірки та вводу в експлуатацію лічильника тепла в межах її дольової участі, яка для двокімнатної квартири 80 загальною площею 62,8 кв.м. склала 41,00 грн., то мешканцям, які були в квартирі № 80, неодноразово нагадувалось про дольову участь в розмірі 41.00 грн., на проведення чергової Державної перевірки. Встановлення лічильника теплової енергії на 2-му під'їзді удосконалило систему теплопостачання тільки мешканцям 2-го під'їзду, а не всього будинку. Тільки мешканці 2-го під'їзду, користуючись лічильником тепла, сплачують за тепло до 25% менше, ніж мешканці інших під'їздів, і відокремити якусь квартиру від лічильника тепла технічно неможливо. Встановлення комерційного лічильника тепла і його реєстрація на кожному окремому під'їзді, як в кооперативному будинку, так і в інших випадках, можливо лише при отриманні технічних умов від КП «ХТМ», які надаються, згідно листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р, після отримання згоди власників квартир конкретного під'їзду, згідно умов КП «ХТМ», не менше, 51%. Позивач також зазначає, що [PERSON], згідно листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016р., доданого до справи, з 03.12.2010р. набула право часткової власності на спільне майно у вигляді лічильника тепла 2-го під'їзду рег.№30386 вартістю 17053,21грн., в якому її частка становить 447,47 грн. і яку вона і досі не сплатила, але користується лічильником без достатньої правової підстави, заощаджуючи кошти при сплаті за опалення. Неодноразові письмові та усні нагадування мешканцям кв.80 про сплату їх дольового боргу на встановлення лічильника тепла на під'їзді, а також на проведення чергової перевірки були марні. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. В судове засідання позивач не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, де просив суд розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. мешканцями 2-го під'їзду по пр. Перемоги 72-Б було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під'їзді у співвідношенні 77% - за. Зроблено попередній кошторис на виконання цих робіт 15.4 тис гривен. (4 000гривен - проект, 4000грн - роботи, 1000 грн. - допоміжні матеріалі, 6400грн - вартість лічильника). Відповідальним за проектні, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами 15.08.2010 р. було обрано [PERSON] Згідно з документами, доданими до справи, розрахункова вартість робіт становила 15500,00 грн. і складалась від фінансової участі кожної квартири 2-го під'їзду в залежності від площі опалення, згідно з даними КП «ХТМ», а саме 1-кімнатна квартира-200,00 грн., 2-кімнатна квартира-300,00 грн.,3-кімнатна квартира-400,00 грн., але фактична вартість склала 17053,21 грн. Згідно з документами, доданими до справи, на встановлення лічильника тепла було зібрано 10300,00грн, решту коштів, в сумі 6753,21 грн. [PERSON], як відповідальний за цю справу, згідно доручення загальних зборів, в різні часи сплатив зі своїх коштів, сподіваючись повернути їх після вводу лічильника тепла в експлуатацію за рахунок мешканців, які не сплатили своєчасно, оскільки загальними зборами було вирішено, що кожна квартира повинна прийняти участь в придбанні та вводі в експлуатацію лічильника тепла в межах її дольової участі. Дольова участь 3-кімнатної квартири 80 загальною площею 62,8 кв.м. становила 447,47 грн. У грудні 2014 року [PERSON] було надіслано досудове попередження про сплату ним частки коштів на встановлення лічильника тепла на пільгових умовах, а саме розрахункові 400 грн. до 20 грудня 2014 року, але Відповідач не скористалась цією нагодою і продовжує користуватися послугами лічильника тепла без достатніх правових підстав, адже відокремити від лічильника тепла на під'їзді в багатоповерхових будинках радянських часів мешканців, не згодних з цим, неможливо. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чинної відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання абовиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.ст. 525, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved