Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач в травні 2021 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №002-10154-100613 від 10.06.2013року у розмірі 32215,09 грн., яка складається: 20019,11 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6500,24 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1778,68 грн. - 3% річних; 3917,06 грн. - інфляційні. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №002-10154-100613. Згідно умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у сумі 24994,50 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти не пізніше 09.06.2015 року. Разом з тим, 27.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №409/К, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує і станом на 14.05.2021 року має заборгованість в загальному розмірі 32215,09 грн., позивач просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, підтверджується через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2021 року, від 17.06.2021 року в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №002-10154-100613. Згідно умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у сумі 24994,50 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти не пізніше 09.06.2015 року. Разом з тим, 27.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №409/К, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна», що підтверджується копією договору факторингу №409/К від 27.04.2018 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ «Дельта Банк» свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Однак, після отримання кредитних коштів відповідач не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відтак, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання за Договором станом на 14.05.2021 року сума заборгованості з боку відповідача становила 32215,09 грн., яка складається: 20019,11 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6500,24 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1778,68 грн. - 3% річних; 3917,06 грн. - інфляційні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Враховуючи викладене, у відповідності до ст.ст.264, 525-527, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved