Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «ІСТОК» заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2401 від 27.12.2019 у розмірі 41740,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.12.2019 між Кредитною Спілкою «ІСТОК» та відповідачем укладено Кредитний договір ДКХ-2401, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 20000 грн та зобов`язався його повернути в повному обсязі та у терміни, встановлені Кредитним договором з терміном дії договору 12 календарних місяців, до 24.12.2020, зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 0,001% річних. Плата за надання кредиту становить 32,33 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання, передбачені умовами Договору. У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту згідно з графіком, 28.08.2020 відповідачу надіслано лист-попередження про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по кредитному Договору, однак у добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена. Крім того, позавач зазначає, що умовами договору встановлено, що у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором, повернення суми боргу відбувається з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 41740,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 9466,58 грн, заборгованості за платою в розмірі 17845,10 грн, заборгованості по відсотках в сумі 0,19 грн, а також 100% річних згідно ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору в розмірі 9428,13 грн та штрафи в розмір 5000,00 грн. 03.12.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 42-43). 12.01.2021 ухвалою суду відкладено судове засідання, у зв`язку з першою неявкою відповідача (а.с. 52). Ухвалою суду від 10.03.2021 відкладено судове засідання у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачеві повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача Альохін О. О., що діє на підставі довіреності, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника КС «ІСТОК» та проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 46). Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.12.2020 до Кредитної спілки «ІСТОК» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки (а.с. 11). Відповідно до копії витягу з протоколу № 21 Спостережної Ради від 20.07.2004 на засіданні правління Кредитної спілки (протокол № 103 від 09.10.2006) на підставі рішення Спостережної Ради КС про делегування правлінню повноважень заяву [PERSON] на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом відповідача в члени Кредитної спілки «ІСТОК» (а.с. 12, 13). 27.12.2019 [PERSON] сплатив вступний внесок на суму 5 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером N 295 від 27.12.2019, та членський внесок 5 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером N 296 від 27.12.2019 (а.с. 14). 27.12.2019 відповідач подав до Кредитної спілки «ІСТОК» заявку на отримання кредиту (а.с. 15) та 27.12.2019 кредитний комітет Кредитної спілки «ІСТОК» прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки [PERSON] (а.с. 16). Кредитна спілка «ІСТОК» на дату надання кредиту була зареєстрована як юридична особа та фінансова установа, що підтверджується витягом з ЄДР та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, а також отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 21-26, 27, 28, 29). 27.12.2019 Кредитна спілка «ІСТОК» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № ДКХ-2401 (а.с. 17-18, 19, 20). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору позичальник - [PERSON] , отримав кредит у сумі 20000 грн і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців до 24 грудня 2020 року. Вказані грошові кошти [PERSON] отримав на підставі видаткового касового ордеру від 27.12.2019 (а.с. 30). Згідно з п. 3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 32,33 грн щоденно. За змістом п. 2.6. Кредитного договору нарахування плати починається з дня фактичного отримання Позичальником грошових коштів та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п. 4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком платежів в повному обсязі шляхом внесення готівки в касу або на зазначений у договорі рахунок. Так, у порушення п.п. 4.1., 4.3. Договору [PERSON] припинив здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків, тобто зобов`язання з його боку не виконано. Останній платіж відповідачем було зроблено 09.06.2020, що підтверджується бухгалтерською довідкою розрахунку боргу за договором споживчого кредиту № ДКХ-2401 від 27.12.2019 (а.с. 31). Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору досудовий порядок врегулювання спору, визначений п. 6.2.2. Договору, - є обов`язковим для сторін. Пунктом 6.2.2. Кредитного договору передбачено, що у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; Кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», набуває право: вимагати від Позичальника дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Кредитора, Позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату, Кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога Кредитора втрачає чинність. 28 липня 2020 р. між сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору про споживчій кредит № ДКХ-2401 від 27.12.2019, відповідно до якого внесено зміни до кредитного договору та викладено п. 2.5. Кредитного договору в наступній редакції: «2.5. Плата за надання кредиту становить 129,31 грн щоденно (далі по тексту - плата).». У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору 28.08.2020 відповідачу [PERSON] на адресу його реєстрації направлено вимогу (вих. № 415) щодо погашення заборгованості по Кредитному договору (а.с. 32, 33), проте вказане звернення було залишено без відповіді, борг відповідачем не погашено. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору «Відповідальність сторін за порушення умов Договору. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором: у разі порушення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором, можуть настати правові наслідки, встановлені Договором або законом, зокрема: п. 4.7.3. Повернення Позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК» (формула наведена у договорі). Разом з тим, відповідно до пункту 4.7. кредитного договору «Відповідальність сторін за порушення умов Договору»,- пунктом 4.7.2. кредитного договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із наданих суду доказів, свої зобов`язання за договором Кредитна спілка «ІСТОК» перед відповідачем виконала. Разом з тим у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору загальна заборгованість останнього за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2401 від 27.12.2019 становить 41740,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту = 9466,58 грн; заборгованість за платою = 17845,10 грн; заборгованість по відсотках = 0,19 грн; 100 % відсотки річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 9428,13 грн; штраф = 5000,00 грн, що підтверджується наданим Кредитною спілкою «ІСТОК» розрахунком заборгованості (а.с. 34). Виходячи з викладеного, враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Кредитної спілки «ІСТОК» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до квитанції № 805 від 01.12.2020 на суму 2102,00 грн (а.с. 10). На підставі викладеного та

Outcome: approved