Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0321/3/15213 від 13.05.2008 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 50 000 дол. США, з кінцевим терміном повернення 12.05.2018 року включно та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 03.06.2014 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 55 363,19 дол. США, що по курсу НБУ станом на 03.06.2014 року еквівалентно 654 946 грн. 54 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з боржника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13 травня 2008 року між ВАТ «Екрсте Банк» (попереднє найменування АКБ «Престиж»), в подальшому назву якого змінено на ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0321/3/15213 (а.с. 5,6), за яким банк надав, а позичальник отримав кредит в сумі 50 000 дол. США та зобов'язався погасити кредит до 12.05.2018 року. Умовами кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 14,5% на рік. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 1048 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував умови, передбачені цим договором. На підтвердження цього надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0321/3/15213 від 13.05.2008 року (а.с. 14,15). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Станом на 03 червня 2014 року, згідно розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 014/0321/3/15213 від 13.05.2008 року, заборгованість відповідача за кредитними зобов'язаннями становить 55 363,19 дол. США, що по курсу НБУ станом на 03.06.2014 року еквівалентно 654 946 грн. 54 коп., з яких основний борг - 44 583,23 дол. США, відсотки 10 779,96 дол. США. Будь-яких доказів, які б спростовували проведену позивачем заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Згідно положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист порушеного права шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 610, 611, 612, 1054, 1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved