Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого Чемеровецьким районним судом Хмельницької області 22 січня 2020 року № 687/1405/19 в користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки на 1/6 частку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що оскільки він офіційно не працевлаштований, то державний виконавець нараховує суму аліментів для стягнення, виходячи з середньомісячної статистичної заробітної плати по Борщівському району і з травня 2020 року така сума складає 1843,25 грн., а середній заробіток по району, відповідно, 7373 грн. Він працює по найму в жителів села Збручанське або ближніх сіл і оплата праці відрядна, мінлива, в більшості випадків продуктами, і нерегулярна. Крім того, 03 квітня 2012 року уклав шлюб із [PERSON] і від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Також разом з ним проживає непрацездатна мати [PERSON] , 1960 року народження, неповнолітня падчерка [PERSON] , 2007 року народження, та на утриманні перебуває 19-тирічна падчерка [PERSON] , студентка 3-го курсу Тернопільського педінституту. Батько дітей від сплати аліментів та добровільної допомоги ухиляється. Позивач також зазначив, що він не ухиляється від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] та не відмовляється від надання допомоги на його утримання. Однак, за вищенаведених обставин сума аліментів, яка нараховується державним виконавцем за судовим наказом є непосильною для нього та його сім`ї, оскільки таких коштів не має і не може мати через відсутність постійного місця роботи та через витрати, які несе сім`я на утримання трьох дітей. Наявність обов`язку сплачувати таку непосильну для позивача суму аліментів, порушує його право і не забезпечує захисту права дитини на її гармонійний розвиток. Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 січня 2021 року цивільну справу №687/1057/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів передано на розгляд Борщівському районному суду Тернопільської області за територіальною підсудністю за місцем проживання відповідачки. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської областівід 27 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони з 08 січня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 вересня 2010 року у цивільній справі №2-623/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 03 лютого 2009 року (а.с.7). 22 січня 2020 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ у цивільній справі № 687/1405/19, за яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року до повноліття дитини (а.с.8). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 теж зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач, окрім іншого, посилається на те, що 03 квітня 2012 року уклав шлюб із [PERSON] і від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . На підтвердження наведеного позивачем надано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.10), згідно якого позивач 03 квітня 2012 року зареєстрував шлюб з [PERSON] та свідоцтво про народження серія [NUMBER] , відповідно до якого у шлюбі позивача та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.11). Крім того, позивач у позовній заяві посилається на те, що він не працює, його доходи є нерегулярними та такими, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі. Також разом з ним проживає непрацездатна мати [PERSON] , 1960 року народження, неповнолітня падчерка [PERSON] , 2007 року народження, та на утриманні перебуває 19-тирічна падчерка [PERSON] , студентка 3-го курсу Тернопільського педінституту. Так, з наданих позивачем на підтвердження наведеного довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 23 листопада 2020 року №415 (а.с.12) та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 23 листопада 2020 року №414 (а.с.13), встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . При обстеженні встановлено, що [PERSON] проживає в житловому будинку загальною площею 104.2 кв.м, який належить його матері [PERSON] , яка є пенсіонеркою за віком. Склад сім`ї наступний: Дружина [PERSON] , [INFO] , працює в Збручанському НКВ, кухарем; дочка [PERSON] , [INFO] , учениця 3-го класу; падчерка [PERSON] , [INFO] , учениця 8 класу; мама [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка. [PERSON] на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON] , з якою проживають спільно 9 років. На утриманні знаходиться дочка [PERSON] та дочки дружини від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , 2001 року народження, яка є студенткою 3 курсу Тернопільського педінституту ім.Гнатюка. Сім`я багатодітна, має пільги на тверде паливо та електроенергію. На утриманні в господарстві є птиця. За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню за судовим наказом виданим Чемеровецьким районним судом Хмельницької області 22 січня 2020 року у цивільній справі № 687/1405/19 за позивачем [PERSON] станом на 20 листопада 2020 року числиться заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3791,90 грн. Станом на грудень 2020 року щомісячний розмір аліментів, який підлягав до стягнення з відповідача становив 1843,25 грн. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування. Суд вважає, що наведені позивачем підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі. Посилання позивача на те, що разом з ним проживає непрацездатна мати [PERSON] , 1960 року народження, неповнолітня падчерка [PERSON] , 2007 року народження, та на утриманні перебуває 19-тирічна падчерка [PERSON] , студентка 3-го курсу Тернопільського педінституту, а батько дівчат від сплати аліментів та добровільної допомоги ухиляється, також не є безумовними підставою для зміни розміру аліментів, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами. Надані позивачем на підтвердження наведеного довідка Мельнице-Подільської селищної ради від 23 листопада 2020 року №415 (а.с.12) та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 23 листопада 2020 року №414 (а.с.13) не є достатніми для підтвердження наведеного. Крім того, мати позивача [PERSON] є пенсіонером, і, відповідно є отримувачем пенсії, у розмірі, передбаченому законодавством для зазначеної категорії осіб. Отже, визначений судовим наказом виданим Чемеровецьким районним судом Хмельницької області 22 січня 2020 року у цивільній справі № 687/1405/19 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення сина [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Докази того, що існують перешкоди для працевлаштування позивача у матеріалах справи також відсутні. За таких обставин, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку,у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed