Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивачем [PERSON] пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] з 12.10.2012 року по 15.12.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Фактично спільне проживання сторін припинено в жовні 2014 року, на той час дитині виповнилося лише 1 місяць. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, та виключно позивач повністю забезпечила фізичний та духовний розвиток малолітнього сина. [PERSON] не організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку дитини мали місце всі необхідні для цього чинники. Так, відповідач піклування про сина не проявляє, матеріально не забезпечує, від сплати аліментів ухиляється, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, жодної участі у формування особистості дитини не приймає. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення [PERSON] , в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав малолітнього [PERSON] , [INFO] . Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справ в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву в порядку ст. 191 ЦПК України на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 8530205328015 - про особисте вручення повістки про неможливість вручення викликів (довідка УДППЗ «Укрпошта» ф. 20 «за закінченням терміну зберігання»). Третьою особою органом опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області пояснення щодо позову, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦПК України, не надано, представником [PERSON] (уповноважена довіреністю) суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, при цьому висловлено позицію щодо врахування при ухваленні рішення письмового висновку по суті спірних правовідносин сторін, складеного в порядку ч. 5 ст. 19 СК України. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5). З 12.10.2012 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Сторони по справі мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження - а.с. 7). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2015 року шлюб розірвано, дата розірвання шлюбу - 15.12.2015 року (згідно ч. 2 ст. 114 СК України) - а.с. 8. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Позивач [PERSON] прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку малолітнього [PERSON] , [INFO] , забезпечення належного догляду та уваги дитині. В свою чергу, за позицією позивача, - відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання малолітнього сина, не цікавиться дитиною, проявляє байдужість у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвитку хлопчика. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. На підтвердження заявлених вимог позивачем [PERSON] надано такі докази. Згідно довідки № 0808/9080 від 05.11.2019 року про склад сім`ї - [PERSON] з 25.01.2012 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає її син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). 03 листопада 2014 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі 2/235/2206/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 21.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Згідно довідки № 15.18-31/37333 від 08.12.2019 року - на виконанні у Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області перебуває виконавче провадження № 45421529 з примусового виконання виконавчого листа № 2/235/2206/14 від 03.11.2014 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; за період з 21.10.2014 року по 30.11.2019 року заборгованість по аліментам складає 141212,65 гривень (а.с. 10). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2015 року [PERSON] оголошено в розшук як боржника у виконавчому провадженні № 45421529 щодо сплати аліментів з утримання малолітньої дитини (а.с. 11). Згідно довідки № 32 від 22.10.2019 року - [PERSON] , [INFO] відвідує дитячий колектив Дошкільного навчального закладу № 10 «Калинка» Покровської міської ради Донецької області з 12.07.2016 року по теперішній час; за цей період батько [PERSON] не брав активної участі як у житті групи, так і в житті колективу дошкільного закладу, не відбудував батьківських зборів, не забирав і не приводив дитину (а.с. 15). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивач [PERSON] створює необхідні умови для повноцінного розвитку малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Так, [PERSON] має щомісячний стабільний матеріальний дохід від здійснення підприємницької діяльності (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - а.с. 12), за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони (характеристика комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 8225 від 05.11.2019 року - а.с. 13), до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (довідка ТСЦ № 1444 РСЦ МВС в Донецькій області № 19311365820870752050 - а.с. 16). В свою чергу, відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків, а саме - самоусунувся від виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування хлопчика до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час відповідач [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO], не турбується за стан його здоров`я та розвиток, не цікавиться успіхами в навчанні, матеріально дитину не утримує. Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі №631/2406/15-ц від 13.03.2019 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд, враховуючи вказане, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач маючи реальну можливість виконувати покладені на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Будь-які об`єктивні причини ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню неповнолітнього сина відсутні. Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов`язані з положенням статті 152 СК України - обов`язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками неповнолітній [PERSON] , [INFO] отримав з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку № 07/26-163 від 06.02.2020 року - Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області на засідання комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров`я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог [PERSON] , оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку по вихованню свого сина, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні. При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено.

Outcome: approved