Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору без номера, укладеного 04.09.2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 21.11.2016 р. допустив виникнення заборгованості по кредиту в сумі 36105,67 грн., з яких: 3320,39 грн. - заборгованість за кредитом; 27503,02 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3086,75 грн. комісія; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1695,51 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 36105,67 грн. та судові витрати в сумі 1600,0 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте у позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Додатково направив заяву, в якій просив приєднати до справи докази сплати витрат за публікацію оголошення в пресі та вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] 04.09.2013 р. був укладений договір без номера (а.с. 6-10) (далі Кредитний договір), згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна GOLD», за користування яким зобов'язався сплатити 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт, а підписання даного договору являє собою пряму згоду держателя картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] (відповідач) 13.11.2013 року та 05.12.2013 року на його картці встановлено кредитний ліміт 3000,00 грн., зі строком дії кредитної картки до 11/15 (а.с. 62). Згідно Тарифів про умови кредитування з використання кредитки А-банку «Універсальна GOLD», які є невідємною частиною кредитного договору базова відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 2,5% в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 7). Відповідно до п. 5.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не пізніше чим за 7 днів до введення змін проінформувати клиєнта, в виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду з змінами, то вважається, что Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою право в односторонньому порядку, по власному рішенню Банку і без попереднього повідомлення клієнта. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6 зворот). Відповідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний заплатити банку штраф в розмірі 500,0 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, однак взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 21.11.2016 р. допустив заборгованість по кредиту в сумі 36105,67 грн., яка складається з: 3320,39 грн. заборгованість за кредитом; 27503,02 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3086,75 грн. заборгованість по комісії; а також 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1695,51 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором без номера від 04.09.2013 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0 грн. (платіжне доручення № PROM40NEU5 від 04.02.2017 року, а.с. 1) та витрати понесені за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 240,0 грн. (платіжне доручення № ACRO9000DU від 19.07.2017 року, а.с. 68). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК УкраїниНа підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved