Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 06.11. 2010 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в період якого він разом з відповідачкою придбали 2-кімнатну квартиру, але вважає, що квартира придбана частково за його особисті кошти, оскільки перед придбанням 2-кімнатної квартири ним було продано свою квартиру, яка йому належала на праві особистої приватної власності, тому вважає, що розподілу підлягає лише та частина, яка придбана за спільні з відповідачкою кошти. Під час розгляду справи надав уточнення позовних вимог, згідно з якими просив визнати за ним право особистої приватної власності на 24/31 частини квартири № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді, спільним майном його та відповідачки 7/31 частин квартири № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді, а також зазначене в заяві рухоме майно, в порядку розподілу виділити йому 7/31 частин квартири № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді та відповідачці рухоме майно. Відповідачка до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з зустрічним позовом, згідно з яким вказала, що до офіційної реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, з березня 2009 року вона перебувала з позивачем за первинним позовом у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно планували та накопичували кошти для придбання квартири з метою подальшого спільного проживання в ній. Позивач за зустрічним позовом вказала, що в період спільного сімейного проживання, разом з відповідачем вони придбали дві квартири, а не одну як зазначив позивач за первинним позовом. Посилаючись на вказані в позові обставини, з урахуванням поданих заяв про уточнення позовних вимог позивач просить в порядку поділу спільного сумісного майна, виділити їй ? частину квартири № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді та визнати за нею право спільної часткової власності на зазначену частину вказаної квартири. Крім того, позивачка за зустрічним позовом, в порядку поділу спільного сумісного майна, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію ? частки рухомого майна. Сторони зазначили, що за взаємною згодою поділити вказане майно не можуть, у звязку з чим з даними позовами звернулися до суду. Позивач за первинним позовом та його представник у судове засідання зявилися, надали пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Зустрічний позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити. Відповідач за первинним позовом та її представник у судове засідання зявилися, надали пояснення, відповідно до яких первинний позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у тому числі й показання свідків, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2009 року позивач за первинним позовом купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 22.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 483 (а.с. 88). 06.11.2010 року, в Кетрисанівській сільській раді, Бобринецького району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії I-ОЛ № 087148 від 24 липня 2015 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 6 (а.с. 6). Отже, квартира [ADDRESS] була придбана позивачем до реєстрації шлюбу з відповідачкою за первинним позовом. 19 лютого 2011 року позивач [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] продав [PERSON] за 24\~000 грн., про що свідчить договір купівлі продажу квартири від 19 лютого 2011 року, (а.с. 7) посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та витяг з Державного реєстру правочинів (а.с.9). Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 19 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 335 (а. с. 10-12), позивач за первинним позовом в цей же день купив у [PERSON] квартиру № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді, вартістю 31 000 грн., що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 13). Згідно з заявою відповідача за первинним позовом, яку нею складено у приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], відповідач надала свою згоду позивачу, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року на укладення договору купівлі продажу квартири № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді. Відповідно до п. 9 вказаного договору купівлі продажу квартири, позивач за первинним позовом набув квартиру № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді за згодою своєї дружини відповідача за первинним позовом. Таким чином, судом встановлено, що квартира № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді була придбана у період зареєстрованого шлюбу сторін. Але, як встановлено під час розгляду справи, перед придбанням сторонами вказаної вище квартири, яка була оформлена на позивача за первинним позовом, позивач за первинним позовом в цей же день за годину до придбання вищевказаної квартири, продав однокімнатну квартиру № 11, що у будинку № 16 по вулиці Металургів у місті Кіровограді, яка була ним придбана до реєстрації шлюбу з відповідачкою. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав, право власності на квартиру № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді зареєстровано за позивачем за первинним позовом (а.с. 14). Отже, згідно з наданими під час розгляду справи поясненнями позивача за первинним позовом та відповідно до зясованих обставин справи встановлено, що виручені від однокімнатної квартири кошти в сумі 24 000,00 грн., яка була придбана позивачем за первинним позовом ще до реєстрації шлюбу з відповідачкою були витрачені на придбання двокімнатної квартири № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді, вартість якої на момент придбання складала 31 000,00 грн. Позивач за зустрічним позовом та її представник у судовому засіданні від 18.10.2016 року пояснили, що ніяких вимог до позивача щодо поділу квартири у селищі Новому по вул. Металургів, 16 вони не мають. Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем за первинним позовом не доведено, що кошти в сумі 24\~000 грн. отримані від продажу квартири № 11, що у будинку № 16 по вулиці Металургів у місті Кіровограді були витрачені позивачем за первинним позовом на потреби сім`ї, а на придбання квартири № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді кошти витрачалися зі спільного сімейного бюджету. Таким чином, суд дійшов висновку, що 24/31 частини квартири № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді, загальною площею 41,8 кв. м., житловою площею 24, 3 кв. м., що складається з коридору 6,3 кв. м., кімнати 9,6 кв. м., кімнати 14, 7 кв. м., кухні 5,7 кв. м., кладової 1,1 кв. м., балкона (з урахуванням знижувального коефіцієнту) 0, 75 кв. м., є особистою приватною власністю позивача [PERSON], а 7/31 частин цієї ж квартири є спільним майном сторін. Свідок [PERSON] суду показав, що з позивачем [PERSON] знайомий років 8, разом працювали на Укртелекомі. На протязі 2009-2013 років отримували не погану заробітну плату. [PERSON] за Світланою наприкінці 2008 року на початку 2009 року, пізніше йому стало відомо, що вона проживає у [PERSON] як господарка, як дружина. Зі слів матері [PERSON] знає, що [PERSON] та Світлана разом їздили відпочивати на море. На фото впізнав, [PERSON] та Світлану, які разом знаходяться за одним столом. Приблизно в 2009-2010 роках йому стало відомо, що [PERSON] та Світлана разом вже не проживають. Свідок [PERSON], яка є донькою позивача за первинним позовом суду показала, що в 2009 році батьками було продано квартиру у м. Кіровограді на вул. Волкова та кожен купив собі квартиру на селищі Нове. Батько купив 1-но кімнатну квартиру по вул. Металургів у с. Нове у м. Кіровограді. Вона разом зі своєю сестрою приблизно на протязі року неодноразово ходили до батька в квартиру та навіть залишалися ночувати в квартирі. Потім батько їм сказав, що він буде влаштовувати своє особисте життя, в квартиру до нього прийде проживати жінка, після чого вони перестали часто ходити до батька. Пізніше батько продав 1-но кімнатну квартиру по вул. Металургів у с. Нове у м. Кіровограді та купив собі двокімнатну квартиру на вул. Експериментальній у м. Кіровограді, в якому році купив не памятає. Витрати на її весілля, яке відбулося 04.02.2012 року несли бабуся та дядько з боку батька. Власного автомобіля у батька не було, він керував автомобілем за довіреністю, яка була надана йому братом, котрий проживає у Росії. Свідок [PERSON] суду показала, що приблизно в 2008 році батьки розлучилися, поки жили всі разом, проживали в кв. 74 по вул. Волкова у м. Кіровограді, а в 2009 році батько купив 1-но кімнатну квартиру по вул. Металургів, буд. 16, на 4 поверсі, у с. Нове у м. Кіровограді. Також суду показала, що їй було відомо, що приблизно з 2008 по 2009 роки батько спілкувався з жінкою на імя Світлана, а в 2010 році Світлана переїхала проживати до батька в 1-но кімнатну квартиру по вул. Металургів у с. Нове у м. Кіровограді. Де саме батько купив квартиру в Кіровограді свідок не памятає, керував батько автомобілем по довіреності. [PERSON] на весілля сестри давала бабуся та дядько з боку батька. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] переїхав проживати в [INFO], оскільки купив квартиру в цьому будинку. Бачили, як у вересні 2015 року з його квартири незнайомі чоловіки в присутності [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] виносили речі, а саме: холодильник 2-х камерний, мякий куточок спальний зеленого кольору, телевізор та ноутбук. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] знає з 2006 року, знає що [PERSON] з дружиною розлучився і в 2009 році купив однокімнатну квартиру по вул. Металургів у сел. Нове. Він особисто бував в квартирі [PERSON], ніяких жіночих речей в квартирі не бачив, також не бачив в квартирі [PERSON] його дружину. Потім [PERSON] квартиру, що раніше купив в сел. Нове обміняв на квартиру в м. Кіровограді по пров. Експериментальному. Бував у [PERSON] в квартирі також і в м. Кіровограді по пров. Експериментальному, дружини у [PERSON] не бачив, але бачив в квартирі майно, зокрема й холодильник 2-х камерний, мякий куточок спальний зеленого кольору, телевізор та ноутбук. [PERSON] брав ці речі в кредит. Іншого разу коли прийшов до [PERSON] побачив, що цього майна немає. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є донькою [PERSON]. [PERSON] почав приїжджати до матері з 2009 року, а у 2010 році між матір`ю та [PERSON] було укладено шлюб. На ім`я [PERSON] була зареєстрована квартира у [INFO], але ця квартира була придбана у період, коли її матір та [PERSON] познайомилися і фактично стали проживати, у 2009 році. Перебуваючи у шлюбі [PERSON] разом з її матір`ю, за спільні кошти купили квартиру № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді. В період шлюбу з [PERSON] її мати з ним разом купили стінку-прихожу, у нього була своя невелика шафа. На придбання вказаної квартири бабуся давала кошти, які вона отримала як дохід від діяльності в сільськогосподарському товаристві та, які були у них в наявності за земельні паї. Також у шлюбі, за спільні кошти була придбана машина [PERSON]. Крім того, свідок показала, що стінку «Магнат», м`який куточок та швейну машинку (а.с. 119) вона купила за власні кошти в свою кімнату, оскільки тимчасово проживала в квартирі № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді, телевізор «Самсунг» також був її, а у [PERSON] в кімнаті стояв старий звичайний телевізор, що належав йому особисто. На кухні стояв телевізор невеликого розміру, червоного кольору, який мати разом з [PERSON] купували разом у період шлюбу. Ноутбук вона купувала разом з [PERSON], але в подарунок, на день народження для її матері, 10 серпня. Мультиварку мати придбала в кредит. (а.с. 62). Меблевий набір: шафу для одягу, дзеркало, вішалку, а також мікрохвильову піч, блендер та машинку для кави, мати з [PERSON] купували за власні кошти. Диван книжка був в їх кімнаті, але не знає чи купували вони його разом у період шлюбу. В квартирі по пров. Експериментальному мати не проживає близько року. [PERSON] та мати вказане майно між собою не поділили, а вона своє майно забрала, забрала стінку меблеву «Магнат», м`який куточок «Патриція», швейну машинку, телевізор «Самсунг». Мати нічого з квартири не вивозила. Коли вона вивозила свої речі з квартири, [PERSON] не заперечував, оскільки знав, що це її речі. З 2009 по 2013 роки мати працювала у кафе «Мурай», а до цього в СВГ «Панасюка». Скільки коштів отримувала бабуся та мати не знає, але знає, що кошти на купівлю квартири вони надавали, при цьому факт передачі коштів не бачила. Місце знаходження контори нотаріуса не пам`ятає. Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома з [PERSON], а з [PERSON] не знайома. В 20-х числах вересня 2015 року, на прохання [PERSON] проводила опис майна, яке знаходилося в квартирі по пров. Експериментальному, у 2-х кімнатній квартирі, на другому поверсі. Зі слів [PERSON], майно яке знаходилося в квартирі було придбане нею та її чоловіком у період шлюбу. В одній з кімнат знаходилося майно її доньки. В квартирі знаходилося таке майно: куточок диван, стінка, телевізор, холодильник в прихожій стояв, в кімнаті ноутбук, столик, диван, в коридорі прихожа. З урахуванням зясованих обставин справи суд критично ставиться до показань свідка [PERSON], яка показала, що квартира № 11, що у будинку № 16 по вулиці Металургів у місті Кіровограді була придбана її матір`ю [PERSON] та позивачем за первинним позовом у період, коли її матір та [PERSON] познайомилися і фактично стали проживати, тобто у 2009 році, оскільки дані показання оспорюються зібраними матеріалами справи та поясненнями самої відповідачки за первинним позовом і її представника. Крім того, з пояснень сторін та їх представників, показань свідків та відповідно до наявних матеріалів справи, сторонами не доведено що таке рухоме майно, як швейна машинка, вартістю 2\~500,00 грн., а також пральна машина автомат, вартістю 2800 грн. придбавалося в період зареєстрованого шлюбу сторін. Проте, суд вважає доведеним те, що під час зереєстрованого шлюбу сторонами спільно було придбано 7/31 частин квартири № 38, що у будинку № 1 по провулку Експериментальному в місті Кіровограді, а також наступне рухоме майно: стінку для кімнати «Магнат», вартістю 3200 грн., диван куточок «Патріція», вартістю 3500 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 5642,73 грн., ноутбук «Айсер» Єспає», вартістю 4610,63 грн., мультиварку, вартістю 2238,29 грн., кухонний гарнітур, вартістю 1500 грн., набір меблів прихожу, вартістю 2000 грн., газову плиту, вартістю 1000,00 грн., диван - ліжко 1500 грн., мікрохвильову піч, вартістю 1700 грн., машину для мелення кави, вартістю 800 грн., блендер, вартістю 500 грн., всього на 31 149, 35 грн. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 113), сторонами в період шлюбу було придбано також стінку меблеву «Магнат», вартістю 3\~200, 00 грн. та м`який куточок «Патриція», вартістю 3\~500, 00 грн., які як встановлено у судовому засіданні, в квартирі позивача за первинним позовом в наявності відсутні. Телевізор вартістю 2957,70 грн. купувала донька відповідачки, що не оспорювалося під час розгляду справи ( а.с. 120). Судом також відмічається, що показання свідків щодо вивезення у вересні 2015 року з квартири належного сторонам майна є суперечливими та вони спростовуються письмовим висновком відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (а.с. 125), відповідно до якого 18.04.2016 року до чергової частини відділу поліції надійшла заява [PERSON], яка в заяві вказувала, що вона не має можливості потрапити до квартири, в якій проживала разом з [PERSON] щоб забрати належні їй речі. Тобто, вказаним висновком підтверджено наявність речей в квартирі позивача за первинним позовом, які сторони придбали у період зареєстрованого шлюбу, а тому суд не вбачає можливості стягнення грошової компенсації за майно. Суд також не погоджується з доводами відповідача за первинним позовом щодо початку перебігу строку позовної давності з моменту купівлі позивачем квартири № 38, що в будинку № 1 по провулку Експериментальному у м. Кіровограді та не вбачає підстав для застосування у спірних відносинах строку позовної давності, оскільки як вказали в своїх поясненнях сторони за станом на вересень 2015 року вони проживали однією сім`єю та придбавали спільне майно, а 24/31 частини вказаної вище квартири були придбані [PERSON] за кошти від продажу іншої, купленої до шлюбу квартири. Тобто, у відповідача за зустрічним позовом не було підстав вважати, що його права будь-яким чином порушені. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 7 ст. 57 СК України майно, набуте чоловіком або дружиною за час шлюбу, але за кошти, які належали їй або йому особисто, є їх особистою приватною власністю. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, зокрема набуте особою до шлюбу. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна\~\~сторона\~\~зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~і\~\~заперечень,\~\~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial