Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач Дніпровський державний аграрно-економічний університет ( надалі ДДАЕУ) звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що між [PERSON] та ДДАЕУ 15.08.2018 року був укладений договір № 18/ОАСз-1 про підготовку фахівця [PERSON] за спеціальністю (освітньо-професійною програмою) 071 «Облік і оподаткування», при цьому наказом № 2106 від 15.08.2018 року [PERSON] було зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов договору № 18/ОАСз-1 від 15.08.2018 року на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося у повному обсязі. Натомість відповідач, як замовник, був зобов`язаний своєчасно вносити оплату за освітню послугу в розмірі 6 500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) щосеместрово, не пізніше, ніж на початок нового навчального семестру. Дана умова договору відповідачем не виконувалась, оскільки за період проходження його навчання було нараховано суму до сплати за навчання у розмірі 5 960,00 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.), а сплачено лише 3 250,00 грн. (три тисячі двісті п`ятдесят грн. 00 коп.). Наказом № 1962 від 25.07.2019 року відповідача відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору. Відтак, станом на 25.07.2019 року заборгованість по оплаті за навчання (на день відрахування) [PERSON] склала 2 710,00 грн. (дві тисячі сімсот десять грн., 00 коп.). З ціллю досудового вирішення спору відповідачу було надіслано претензію № 46-11-1303 від 26.11.2019 року, але відповіді на неї ДДАЕУ не отримав. Позивач зазначав, що відповідно до п. 12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг боржнику належить сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, при цьому сума пені за час прострочення оплати за навчання з 01.03.2019 року по 30.09.2020 року складає 1 079,87 грн. Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Сума 3 % річних за час прострочення з 01.03.2019 року по 30.09.2020 року становить 129,02 грн., а сума інфляційних втрат за час прострочення з 01.03.2019 року по вересень 2020 року становить 186,99 грн. Отже, загальна сума заборгованості зі штрафними санкціями складає 4 105,88 грн. Оскільки домовленості про повернення заборгованості з відповідачем по справі не досягнуто, позивач змушений звертатися до суду та посилаючись на ст. ст. 526, 625, 629, 903 ЦК України просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ДДАЕУ 4 105,88 грн. (чотири тисячі сто п`ять грн. 88 коп.), з яких: - 2 710,00 грн. - основна сума несплаченої заборгованості; - 1 079,87 грн. - пеня за час прострочення виконання зобов`язання; - 129, 02 грн. - 3 % річних за час прострочення оплати; - 186, 99 грн. - сума інфляційних втрат та судові витрати по справі. Позивач Дніпровський державний аграрно-економічний університет в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення в справі (а.с. 44). Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, шляхом передачі телефонограми про проведення судового засідання (ас. 40), при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 05.01.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення її розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 26-27); - 01.02.2021 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.38-39); - 01.03.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (ас.46). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій суду заяві (ас.44) те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами загального позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: - так, в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Дніпровським державним аграрно-економічним університетом 15 серпня 2018 року було укладено договір про надання освітніх послуг у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті № 18/ОАСз-1 , відповідно до якого позивач взяв на себе обов`язок надати замовнику освітню послугу по підготовці - підготовку фахівця за спеціальністю «Облік і оподаткування» на рівні державних стандартів освіти, забезпечити дотримання прав учасників навчального процесу відповідно до законодавства, видати замовнику документ про освіту державного зразка, а відповідач взяв на себе обов`язки своєчасно вносити оплату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором (ас.7). Згідно з п. 9 вказаного договору вартість освітньої послуги становить 6 500,00 грн. щорічно. Згідно з п. 11 вказаного договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно з п. 12 вказаного договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до наказу № 2106 від 15.08.2018 року [PERSON] була зарахована з 01 вересня 2018 року студентом першого курсу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (ас.8). Згідно з наказом № 1962 від 25.07.2019 року [PERSON] відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору (ас.9). Позивачем на підтвердження своїх доводів щодо наявності заборгованості за [PERSON] по оплаті за навчання по договору № 18/ОАСз-1 від 15.08.2018 року надано довідку, відповідно до якої станом на 01.10.2020 року заборгованість [PERSON] за навчання становить 2 710,00 грн., при цьому за період з 01.03.2019 року по 30.09.2020 року сума пені за несвоєчасну оплату освітніх послуг становить 1 079,87 грв., сума 3% річних за час прострочення становить 129,02 грв., сума інфляційних втрат складає 186, 99 грв. (ас.5). Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на отримання коштів за надані освітні послуги. Виникли спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 903 ЦК України якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що [PERSON] була відрахована з Дніпровського державного аграрно-економічного університету за невиконання вимог навчального плану та умов договору, суд приходить до висновку, що неможливість виконати договір виникла з вини замовника, а тому у [PERSON] виникло зобов`язання виплатити виконавцеві плату в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення, сплачений позивачем при поданні позову до суду судовий збір, в розмірі 2 102,00 грв., слід стягнути з відповідачки на користь ДДАЕУ (ас.1,16).

Outcome: approved