Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 26.10.2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №2860. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося. З весни 2015 року проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються. Шлюб існує лише формально. Вважає, що сімя розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. За вказаних обставин звертається в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засіданні призначені на 14.08.2017 року та 21.09.2017 року не зявилася без поважних причин, хоча про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявні в матеріалах справи. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб 26.10.2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №2860. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Спільне сімейне життя сторін не склалося. З весни 2015 року проживають окремо, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам позивача. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу позивача надалі іменувати прізвищем «Єлсуков». На підставі викладеного,

Outcome: approved