Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про повернення допомоги з безробіття у розмірі 5650,37 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи та набув статус безробітного 04.05.2020 року на підставі власноручно підписаної заяви. За час перебування на обліку він отримав матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю). Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» отримана інформація від Пенсійного фонду України про перебування відповідача у цивільно-правових відносинах в період перебування на обліку як безробітного. На підтвердження цих даних здійснено перевірку достовірності інформації отриманої при обміні даними з ПФУ (Акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 957 від 02.06.2020року) та з`ясовано, що [PERSON] під час перебування на обліку, як безробітний, у Львівському міському центрі зайнятості згідно Наказу 236-К від 24.06.2020 року працевлаштований у ТзОВ «НВП Шляхбуд» з 25.06.2020 року на посаду виконавця робіт та отримав дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний з 25.06.2020 року. В результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського зайнятості про укладення договору, [PERSON] безпідставно перебував на обліку як безробітний та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 25.06.2020 року до 14.07.2020 року у сумі 5650,37 гривень. Львівським міським центром зайнятості скеровано повідомлення від 16.09.2020 року про повернення відповідачем коштів у розмірі 5650,37 гривень, яке залишено без задоволення. Справа поступила до суду 11.01.2021 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 08.04.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою до Львівського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якій вказав, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних і документів (а.с.5). Відповідно до акту Львівського міського центру зайнятості № 75 від 15.09.2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», при звірці даних з Пенсійним фондом України виявлено, що відповідач під час перебування на обліку у Львівському міському центру зайнятості, як безробітний, згідно Наказу 236-К від 24.06.2020 року працевлаштований у ТзОВ «НВП Шляхбуд» з 25.06.2020 року на посаді виконавця робіт (а.с.8-11). Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. За правилами ч.2 та ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Частиною 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 30 Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 19 вересня 2018 року, передбачено припинення реєстрації безробітного з дня встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного. Відповідно до п.8 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Таким чином, відповідач не повідомив позивача про те, що він на час отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття, уклав трудовий договір, що є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю. В результаті неповідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського зайнятості про укладення договору, [PERSON] безпідставно перебував на обліку як безробітний та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 25.06.2020 року до 14.07.2020 року у розмірі 5650,37 гривень, оскільки належав до зайнятого населення. 16 вересня 2020 року Львівським міським центром зайнятості скеровано повідомлення про повернення [PERSON] коштів у розмірі 5650,37 гривень (а.с.12). Судом встановлено, що на час розгляду справи кошти відповідачем не повернуто. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з ТзОВ «НВП Шляхбуд», однак не повідомив про це позивача, у зв`язку з чим отримував допомогу по безробіттю без достатніх підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виплачена сума допомоги у розмірі 5650,37 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,0 гривень.

Outcome: approved