Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що 08 серпня 2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення цього ж суду від 17 липня 2019 року з нього стягуються аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2\~500 гривень на кожну дитину щомісячно. Свої зобов`язання по сплаті аліментів він виконує належним чином, заборгованості не має. Після ухваленням судом рішення про стягнення аліментів змінився його матеріальний та сімейний стан. Зокрема зменшилась його середньомісячна заробітна плата та народився син від нового шлюбу [PERSON] . За вказаних обставин просив суд зменшити розмір аліментів які стягуються на сина [PERSON] до 1\~500 гривень щомісячно, а на сина [PERSON] до 1\~300 гривень щомісячно. Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач позов не визнала, оскільки у відповідача наявні доходи, які йому дозволяють виконувати рішення суду від 17 липня 2019 року про стягнення аліментів та здійснювати витрати на новонародженого сина. [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,172 га, із кадастровим номером 2622080801:01:001:1199, земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,1064 га, кадастровий номер 2610100000:23:001:0263 із цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: садівниче товариство «За мир», сад №1, у м. Івано-Франківськ, нежитлового приміщення № XXVIII, загальною площею 18 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нежитлового приміщення № XXVII, загальною площею 18,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] є одним із засновників (учасників) ТзОВ «ЄВРОТРАНЗИТ 2012» із статутним капіталом 900 000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 360 000,00 гривень), ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ІВАНО-ФРАНКІВСЬК» із статутним капіталом 2000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 450,00 гривень), ПП «ІНТЕРНЕТ АГЕНЦІЯ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР» із статутним капіталом 160 000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 36 000,00 гривень), ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ЛЬВІВ» із статутним капіталом 2000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 450,00 гривень), ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ПРИКАРПАТТЯ» із статутним капіталом 1000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 225,00 гривень), ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ГАЛИЧИНА» із статутним капіталом 1000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 225,00 гривень), ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ТЕРНОПІЛЬ» із статутним капіталом 1 000,00 гривень (розмір внеску [PERSON] до статутного капіталу становить 225,00 гривень). Також [PERSON] є керівником ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР УКРАЇНА» із статутним капіталом 500\~000,00 гривень, ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ЛЬВІВ» та ТзОВ «ЄВРОТРАНЗИТ 2012». У червні 2020 року позивач, як засновник вказаних товариств та підприємства, істотно збільшував розмір внесків у статутні капітали цих юридичних осіб. Наведене свідчить що майновий стан позивача покращився. 15 січня 2020 року за позивачем зареєстровано автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», 2012 року випуску, ринкова вартість якого становить 335\~471,52 гривень, що свідчить про наявність у нього доходів. У відповіді на відзив позивач зазначив, що наявне у нього нерухоме майно та автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», 2012 року випуску, він набув в порядку поділу майна подружжя між ним та відповідачем. Він є учасником (співзасновником) ТзОВ «ЄВРОТРАНЗИТ 2012» і ПП «ІНТЕРНЕТ АГЕНЦІЯ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР». Інші юридичні особи є територіальними підрозділами. Жодне із зазначених у відзиві на позовну заяву товариств з дня їх створення і до цього часу не розподіляло прибуток між засновниками, внаслідок відсутності такого прибутку, та не виплачувало учасникам дивіденди. Протягом 2020-2021 років він не здійснював ніяких нових внесків в товариства. У запереченнях на відповідь на відзив представник позивача вказала, що сформовані статутні капітали юридичних осіб, у яких позивач є засновником, свідчить про наявність у нього незадекларованих доходів. Довідки про заробітні плати сформовані самим позивачем. Позивачем не доведено, що набутий ним у власність автомобіль був предметом поділу майна подружжя. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, з мотивів наведених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, з підстав викладених у поданих нею заявах по суті справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2019 року (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7). На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2019 року, судом присуджено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19 червня 2019 року, до досягнення дітьми повнолітня (а.с. 9-11). 27 липня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 22). У даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). [PERSON] обіймає посади директора у ТзОВ «ЄВРОТРАНЗИТ 2012», ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР УКРАЇНА», ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ЛЬВІВ», що підтверджується довідками про доходи (а.с. 19-21). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 253094082 від 16 квітня 2021 року [PERSON] є власником наступного нерухомого майна: - земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,172 га, із кадастровим номером 2622080801:01:001:1199; - земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,1064 га, кадастровий номер 2610100000:23:001:0263 із цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: садівниче товариство «За мир», сад №1, у м. Івано-Франківську - нежитлового приміщення № XXVIII, загальною площею 18 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - нежитлового приміщення № XXVII, загальною площею 18,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - квартири [ADDRESS] , - квартири [ADDRESS] . Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2019 року по справі № 344/10900/19). При вирішенні даного спору суд враховує що сімейний стан [PERSON] змінився, так як у нього народився син у новому шлюбі, який також потребує утримання зі сторони батька. Наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Співставивши довідки про заробітну плату (доходи) позивача на посадах директора у ТзОВ «ЄВРОТРАНЗИТ 2012», ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР УКРАЇНА», ТзОВ «НОВИЙ МЕДІА ПРОСТІР ЛЬВІВ», за 2019 та 2021 роки, суд вбачає що його заробіток від даної трудової діяльності зменшився, з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Однак позивач суду не надав інформації про всі види його доходів за 2020 та 2021 роки, тому суд вважає не доведеними його твердження про погіршення майнового стану, так як після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, він міг також отримати дохід з інших джерел. Враховуючи зміну сімейного стану позивача, наявність у нього рухомого та нерухомого майна, його обсяг, а також рівень його доходу від трудової діяльності, суд вважає що встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2019 року розмір аліментів на [PERSON] та [PERSON] слід зменшити із 2\~500 гривень щомісячно до 2\~000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. При цьому суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Твердження представника\~відповідача про\~покращення майнового\~стану позивача\~не знайшли\~свого підтвердження\~матеріалами справи,\~так як\~наявне у [PERSON] нерухоме майно, окрім земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,172 га, із кадастровим номером 2622080801:01:001:1199, ним набуто до моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Натомість вказана земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі договору дарування, а не відплатного договору. Обставина збільшення позивачем статутного капіталу зазначених у відзиві на позовну заяві товариств, не знайшла своє підтвердження належними доказами. Автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», 2012 року випуску позивач набув у власність після розподілу майна сторін, як подружжя, тому реєстрація права власності на цей автомобіль за ним, не свідчить про покращення матеріального стану позивача. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведеного слідує, що стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial