Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12126,59 грн., покликаючись на те, що 16.09.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 300,00 грн. Однак, відповідачем не виконуються зобовязання перед позивачем, а саме не сплачує кредит та відсотки за його користування у термін визначений договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.01.2017 року становить 12126,59 грн., а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 300,00 грн. /а.с.10,11/. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що [PERSON] не здійснює погашення наданого кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість позивача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по договору №б/н від 16.09.2014р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.6-9/ станом на 25.01.2017 року становить 12126,59 грн., що включає в себе: -4863,69 гривень заборгованості за кредитом; -1755,39 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; -4453,86 гривень заборгованість за пенею; -500,00 гривень штрафу (фіксована частина); -553,65 гривень штрафу (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору №б/н від 16.09.2014р., відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved