Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов, в обґрунтування якого було зазначено, що 27 березня 2012 року між нею як страхувальником та відповідачем як страховиком було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3114/213/001231, згідно якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника та вигодо набувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині і до моменту погашення заборгованості ПП фірма «Марічка» за генеральним кредитним договором 010/42-0-1/712 від 25.03.2001 року. Згідно п.1.1. вказаного договору було застраховано транспортний засіб - автомобіль KIA марки SPORTEGE, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, дата першої реєстрації 09.08.2006 року, номер кузову [NUMBER]. Згідно п.1.2. вказаного договору передбачені страхові ризики, де в графі А.4 попадання предметів вказана відмітка - «так». Таким чином, попадання предметів є страховим ризиком. 06 листопада 2009 року позивачка як власниця вищезазначеного транспортного засобу заключила договір оренди автомобіля с ППФ «Марічка», засновником якого вона і являється. З вказаного часу автомобілем керував співробітник підприємства [PERSON]. 12 листопада 2012 року о 10 годині 00 хвилин на автомобілі KIA SPORTEGE, реєстраційний номер [NUMBER], позивачка, перебуваючи на переднім пасажирському сидінні, та [PERSON], перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, рухались по автодорозі «Київ - Довжанськ». В процесі руху через п.Красний Кут Антрацитівського району Луганської області з - під коліс зустрічного транспортного засобу вискочив камінь та попавши в лобове скло, пошкодив його. Позивач відразу ж подзвонила до представників відповідача, в результаті чого її випадок було зареєстровано за номером 11911/к/п від 12.11.2012 року. 14.11.2012 року позивачка на прохання співробітника ПАТ «СК «Універсальна» надала автомобіль для його огляду, після чого представником відповідача було проведено його опис та фотографування. В той же день позивачка також надала заяву про виплату страхового платежу від 18.11.2013 року, а також платіжним дорученням від 29.04.2013 року. Вважає, що матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн. на підставі вимог ст.1166,1187 ЦК України повинен відшкодувати йому відповідач. Також у зв'язку з ДТП позивач зазначив, що йому було заподіяно моральну шкоду. Так внаслідок ДТП він, будучи інвалідом 2-ї групи, зазнав переляку за своє здоров'я та за свою безпеку. Крім того, у зв'язку з ушкодженням автомобіля було порушено його звичний образ життя, він - інвалід, не міг деякий час пересуватися по місту по своїм справам, відвідувати лікаря, займатися своїми повсякденними та улюбленими справами, вести домашнє господарство, бути корисним сім'ї, тобто були порушені його нормальні життєві зв'язки. Внаслідок порушення його укладу життя, позивач став роздратованим, що спричинило порушення взаємовідносин в сім'ї, з оточуючими його громадянами, деякий час він навіть боявся керувати своїм транспортним засобом. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовляється, позивач змушений звернутися з цим позовом до суду. На підставі вищевикладеного позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5232,19 грн., пеню в розмірі 12,76 грн., інфляційні втрати в розмірі 20,95 грн., витрачені на дослідження спеціаліста - авто товарознавця №1154 від 01.03.2013 року «Про оцінку розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу» кошти в сумі 600 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн., судовий збір в розмірі 1720,50 грн., поштові витрати 15,60 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Позивач та представник позивача надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові, в подальшому у судове засідання не з'явились, представником позивача було надано заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності, доводи, викладені в позові підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити на підставі доводів, викладених в позовній заяві та в судовому засіданні, оскільки страховою компанією не надаються документи за ухвалою суду просив прийняти до уваги саме доводи позову. У судове засідання представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» не з'явився, про дату та час був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши представлені докази по справі, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №3114/213/001231 від 27 березня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON], його предметом є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим ТЗ (а.с.10). Вигодонабувачем згідно вказаного Договору є АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором 010/42-0-1/712 від 25.03.2001 року, заставне майно на виконання якого було застраховано в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с.10). Згідно п.1.1. Договору було застраховано транспортний засіб - автомобіль марки KIA марки SPORTEGE, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, дата першої реєстрації 09.08.2006 року, номер кузову [NUMBER]. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок чого заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п.1.2. вказаного договору передбачені страхові ризики, де в графі А.4 попадання предметів вказана відмітка - «так». Відповідно до п.2.1. Договору страховим випадком за Договором є факт понесення збитків Страхувальником (Вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого ТЗ, складових частин, деталей або додаткового обладнання в результаті дії страхових ризиків, які відбулися протягом строку та на території дії Договору. Відповідно до п.2.2. Договору страховими ризиками є події, зазначені в п.1.2. Договору як застраховані, де п.А4.- попадання предметів - падіння або попадання сторонніх предметів ( у тому числі каміння, снігу, льоду, дерев, предметів з-під коліс) на поверхню ТЗ. Згідно п.1.13 Договору строк дії встановлюється з 09 квітня 2012 року по 08 квітня 2013 року. Судом встановлено, що 12 листопада 2012 року о 10 годині 00 хвилин на автомобілі KIA SPORTEGE, реєстраційний номер [NUMBER], позивачка, перебуваючи на переднім пасажирському сидінні, та [PERSON], перебуваючи за кермом автомобіля KIA марки SPORTEGE, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, дата першої реєстрації 09.08.2006 року, номер кузову [NUMBER], на підставі наказу №76-к від 02.11.2012 року про командирування [PERSON] та [PERSON] в м.Рогатин Івано - Франківської області (а.с.19) рухались по автодорозі «Київ - Довжанськ». В процесі руху, повертаючись з командирування через п.Красний Кут Антрацитівського району Луганської області з - під коліс зустрічного транспортного засобу вискочив камінь та попавши в лобове скло, пошкодив його, що відповідно до п.2.2. Договору є страховим випадком. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником вказаного автомобіля є позивачка [PERSON] (а.с.17). [PERSON] має дозвіл на керування автомобіля з 24.02.1999 року, що підтверджується посвідченням водія, який також має право керування автомобілем KIA марки SPORTEGE, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, дата першої реєстрації 09.08.2006 року, номер кузову [NUMBER], про що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є відповідна відмітка (а.с.18). Згідно п.1.8. Договору транспортним засобом має право керувати як Страхувальник, так і будь-яка особа на законних підставах зі стажем понад один рік. Таким чином, [PERSON] керував зазначеним транспортним засобом на законних підставах. Відповідно до п.п.7.1., 7.1.1. у разі настання події, що має ознаки страхового випадку із ТЗ страхувальник зобов'язаний негайно, але не пізніше 48 годин з моменту, як тільки йому стало відомо про настання події повідомити Страховика за телефоном з подальшим письмовим повідомленням у формі заяви на виплату страхового відшкодування в строки, визначені в п.7.1.7. цього Договору. У випадку коли відповідно до п.п.14.3-14.6 Договору Довідка ДАІ, МВС не є обов'язкова, повідомлення про страховий випадок здійснюється негайно, при чому повідомлення здійснюється виключно з місця настання події. Відповідно до п.14.3 Договору Довідка ДАІ не є обов'язковою при пошкодженні виключно скляних деталей, а саме: скла ТЗ. Відповідно до п.2.4. Страховик в межах страхової суми відшкодовує збитки, які були спричинені страховими випадками, зазначеними в п.1.2. Договору як застраховані. Таким чином, внаслідок того, що цивільно - правову відповідальність за шкоду, заподіяну в процесі руху через п.Красний Кут Антрацитівського району Луганської області було застраховано, тому суд приходить до висновку, що подія, що сталась 12 листопада 2012 року о 10 годині 00 хвилин з автомобілем KIA SPORTEGE, реєстраційний номер [NUMBER] є страховим випадком, внаслідок чого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування позивачці. Судом було встановлено, що позивачка у встановлений Договором строк відразу ж після настання страхового випадку відразу ж подзвонила до представників відповідача, в результаті чого її випадок було зареєстровано за номером 11911/к/п від 12.11.2012 року. 14.11.2012 року позивачка на виконання п.7.1.8., тобто не пізніше 7 робочих днів, надала автомобіль для його огляду представникам ПАТ «СК «Універсальна», після чого представником відповідача було проведено його опис та фотографування та складено акт огляду. Відповідно до п.7.1.7. Договору у разі настання події, що має ознаки страхового випадку із ТЗ страхувальник зобов'язаний подати письмову заяву на виплату страхового відшкодування не пізніше трьох місяців з моменту, як Страхувальник довідався або повинен був довідатись про страховий випадок. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала ПАТ «СК «Універсальна» заяву про виплату страхового платежу та весь необхідний для цього пакет документів, передбачений п.9.2. Договору. 19.11.2012 року за письмовим проханням позивачки ПАТ «СК «Універсальна» надала ремонтну калькуляцію VA 11911 витрат по ремонту (заміні) лобового скла, котра склала 3492 гривні 31 копійку, серед яких ціна лобового скла - 3203,31 грн. та ремонтні роботи - 289 грн. (а.с.23). Не погодившись з зазначеною ремонтною калькуляцією та вважаючи, що відповідачем було явно занижено суму вартості лобового скла та затрат на ремонт, позивачка звернулась до ТОВ «Прайм Кар» з проханням зробити розрахунок витрат по заміні лобового скла, про що було складено договір про надання послуг з ремонту та технічного обслуговування колісних транспортних засобів №22032012С від 22.03.2012 року (а.с.29-31). Згідно рахунку на оплату №3446 від 21 листопада 2012 року сума витрат по заміні лобового скла склала 5232 грн. 19 коп., де зазначено, що ціна лобового скла та необхідних матеріалів складає 4672 грн. 19 коп. та ремонтні роботи становлять 560 грн., у тому числі ПДВ, яке складає 872,03 грн. (а.с.32). Листом №376 від 12.12.2012 року ПАТ «СК «Універсальна» запропонувала позивачці звернутися до незалежного експерта або оцінювача з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу з дотриманням діючої «Методики товарознавчої експертизи та оцінки ТЗ» з обов'язковим попереднім узгодженням вартості такої оцінки (а.с.26). 01.03.2013 року позивачка звернутись до експерта ФОП [PERSON], на підставі чого було укладено договір про проведення оцінки (а.с.41). Відповідно до п.2.1. вказаного Договору вартість робіт визначається у розмірі 600,00 грн., яку позивачкою було сплачено 01.03.2013 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №123 від 01.03.2013 року (а.с.40). Відповідно до висновку про оцінку розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу №1154 від 01.03.2013 року, вартість ремонту автомобіля KIA марки SPORTEGE, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2006, дата реєстрації 09.08.2006 року, номер кузову [NUMBER], складає 4569,64 грн. (а.с.42-50). 04.01.2013 року ТОВ «Прайм Кар» позивачці було надано послугу по заміні лобового скла її автомобіля на загальну суму 5232,19 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1012 від 07.12.2012 року в сумі 4672,19 грн. в якості передоплати за лобове скло та №7 від 04.01.2013 року як розрахунок по ремонту в розмірі 560,00 грн. (а.с.33,35). З цієї підставі між ТОВ «Прайм Кар» та позивачкою було складено акт виконаних робіт від 04.01.2013 року (а.с.34). Відповідно до ст.22 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди): 1.Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2.Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). 04.02.2013 року та 20.02.2013 року позивачем на адресу відповідача ПАТ «СК «Універсальна» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.28,38). Відповідно до п.9.4. Договору страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом десяти робочих днів з дня отримання останнім необхідного документа, що зазначені в розділі 8 та п.9.2 Договору, що підтверджує настання страхового випадку та розмір збитків та складає страховий акт. Про відмову у виплаті страхового відшкодування або прийнятті рішення про відстрочку виплати страховик протягом десяти робочих днів з моменту прийняття такого рішення повідомляє страхувальника письмово. Відповідно до п.9.5. Договору страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 01.04.2013 року на адресу позивачки від ПАТ «СК «Універсальна» надійшов лист, де зазначено, що вона порушила п.7.2. договору, тому що оплатила ремонт транспортного засобу без згоди із Страховиком, у зв'язку з чим їй на підставі п.11.1.12 договору їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с.56). Таким чином, відповідачем не було здійснено виплату шкоди, яку було заподіяно позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу. Внаслідок того, що відповідачеві на протязі судового розгляду тричі було направлено ухвалу суду про витребування доказів від 23 грудня 2013 року, на яку судом незважаючи на отримання вказаної ухвали від відповідача, що підтверджується зворотніми повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, так і не було отримано відповіді та не надано доказів на спростування заявлених вимог, в результаті чого суд вирішує розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 5232,19 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.1.3., п.9.5. договору добровільного страхування наземного транспорту за несвоєчасну виплату страхувальнику страхового відшкодування страховик виплачує останньому пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення виплати від суми страхового відшкодування, але не більше 10% від розміру страхового випадку. Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування та всі необхідні документи, визначені в п.9.2. Договору, були подана позивачем страховику 14.11.2012 року, відповідач був зобов'язаний 24.11.2012 року прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування та виплатити його, чи відмовити у здійсненні сплати страхового відшкодування, про що в десятиденний строк повідомити заявника, тобто до 04.12.2012 року. Приймаючи до уваги те, що цього відповідачем зроблено не було, суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу інфляційні втрати за період з 04.12.2012 року по 30.04.2013 року включно в сумі 20,95 грн., розрахунок яких міститься в матеріалах справи (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму 12 гривень 47 коп. в якості п'яти відсотків річних за період з 04.12.2012 року по 27.05.2013 року (кількість днів прострочення складає 174 дні), тобто з моменту отримання відповідачем всіх необхідних документів, як того вимагає ч.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.9.4 Договору. Судом встановлено, що позивачкою проведено оплату дослідження спеціаліста - автотоварознавця №1154 від 01.03.2013 року «Про оцінку розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу» в сумі 600 грн., що також підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки в ході судових засідань було встановлено, що внаслідок дій відповідача у позивача порушився звичайний устрій життя, порушився сон, апетит, сімейне спілкування. У зв'язку з тим, що автомобіль був пошкоджений, а потім в ремонті, вона не була в змозі користуватись ним, що завдало їй не мало душевних страждань, котрі привели до загострення хвороби серця. Не маючи коштів на ремонт транспортного засобу, ігнорування несвоєчасної виплати по страховому випадку зі сторони страховика, позивачка була позбавлена можливості вільно пересуватися, що призвело до обмеженої можливості в спілкуванні з її сином та онучкою, які мешкають у м.Київ. З урахуванням визначених обставин та вимог розумності та справедливості, а також враховуючи ігнорування відповідачем з приводу надання відповіді з виплати страхового відшкодування на протязі тривалого часу, розмір відшкодування моральної шкоди слід встановити в розмірі 1000, 00 гривень. Відповідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належить до судових витрат. Відповідно до п.5.1. угоди про надання правової допомоги від 27.05.2013 року, укладеної між адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю) №[NUMBER] від 25.01.2007 року) та [PERSON], за надану правову допомогу, яка складається з представництвом інтересів по справі за позовом до ПАТ «СК «Універсальна», позивачка (Замовник) сплатила адвокату Виконавцю суму 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. (а.с.57,58). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Також підлягають стягненню з відповідача ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача судові витрати з сплати судового збору - 1720,5 грн., дані витрати підтверджені квитанціями, які знаходяться у матеріалах справи (а.с.59). Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial