Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 12.04.1989 р. № 64 його матері [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, у цьому ж році мама розпочала будівництво житлового будинку № 23А по вул. Кокорна в м. Тисмениця, яке завершила у 1991 р. Однак, належний правовстановлюючий документ на імя матері відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 333248 грн. Мама при житті 23.07.2008 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON], згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті матері, що настала 31.03.2015 р., відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, у тому числі і на спірне будинковолодіння. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець за законом його рідний брат, який є відповідачем у справі, спадщину не прийняв і на неї не претендує. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що матір позивача [PERSON] була забудівником та власником будинковолодіння № 23А по вул. Кокорна в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, 1991 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 333248 грн. Однак, належний правовстановлюючий документ на імя [PERSON] відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті 31.03.2015 р. [PERSON] відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець за законом першої черги його рідний брат, який є відповідачем у справі, спадщину не прийняв і на неї не претендує. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved