Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові вказувала, 03 вересня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] і прийняла його прізвище. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1417 . Дітей від даного шлюбу не було. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через те, що у них різні характери та погляди на життя. В зв»язку з цим вирішили розлучитись в добровільному порядку в органі РАЦС. 07 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції нам видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 1057. Після розірвання шлюбу змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Однак незважаючи на те, що вони розірвали шлюб, все ж таки підтримували дружні відносини і 14 червня 2010 року у них народився син - [PERSON]. Після народження нашого сина ми вирішили одружитись знову і 09 грудня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2109 . Після одруження ми проживали у будинку моїх батьків в с. Іспас Вижницького району. 26 жовтня 2011 року у нас народився син - [PERSON]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними не було взаєморозуміння, відповідач часто вчиняв сварки та скандали. Відповідач більше часу проводив в м. Чернівці (торгував на «Калинівському ринку»). На даний час фактично не підтримують шлюбних відносин. Відповідач не поважає її як дружину, не дбає про матеріальне забезпечення сім»ї. Вважає, що при таких обставинах подальше життя не складеться і збереження шлюбу та примирення між нами суперечило б моїм інтересам та інтересам дітей. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні, про що свідчить довідка виконкому Іспаської сільської ради тому одночасно ставить питання про стягнення аліментів. На даний час проживає з дітьми у будинку своєї матері в с. Іспас Вижницького району. Його малолітній син [PERSON] часто хворіє, після обстеження у Чернівецькій міській дитячій клінічній лікарні №1 та державній установі інституту урології АМН України в м. Києві, йому було поставлено діагноз гідронефроз лівої нирки. На його обстеження та лікування витрачається дуже багато коштів. Крім того на даний час погіршився її матеріальний стан. Одній забезпечувати двох дітей, серед яких одна постійно потребує додаткових коштів на лікування, вкрай важко, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2109. Дітей залишити їй на вихованні. Стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 800,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та надав свої письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно не проживають , на примирення не згідні. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, судом встановлено, що в шлюбі народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] , які в даний час проживають з позивачем та знаходиться на повному, матеріальному забезпеченні, даний факт підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти утримуються позивачем, відповідач має мінливий дохід, перебуває на обліку в центрі зайнятості, являється особою працездатного віку, інших осіб на його утриманні не має, тому необхідно стягувати з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі по 380 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з 12.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Вирішуючи питання про залишення неповнолітніх дітей на виховання позивача, суд вважає доцільним у задоволенні цієї вимоги відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Крім того, спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, вирішуються органом опіки та піклування за заявою батька, матері дитини, як визначено ст.158 СК України. Суд роз'яснює, що спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, вирішуються судом у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст.159 СК України). З позову вбачається, що спору про участь батьків у вихованні дитини між сторонами немає, і органом опіки та піклування не вирішувався. Вимога щодо визначення місця проживання дітей перед судом не ставиться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial