Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.12.2011 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок № 69 по вул. Центральній в с. Мусійки Іванківського району Київської області, майновий пай КСП імені Ватутіна, грошові вклади. Спадщину позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 22/2013). 18.01.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай та грошові вклади. Проте, [INFO] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Будинок був збудований батьками [PERSON] у 1938 році за власні кошти власними силами. Після їх смерті будинок по сільській раді перейшов до їх сина [PERSON] Позивач просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивач та її представник не з*явилися, про день і час слухання справи повідомлена вчасно. Представник написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позов визнає. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову, як обгрунтованого. Судом встановлено, що 15.12.2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 237305 від 19.12.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач є дружиною, а відповідач сином спадкодавця [PERSON], тобто спадкоємцями першої черги за законом. На день смерті [PERSON] належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Мусійки Іванківського району Київської області по вул. Центральна, 69, що підтверджується записом у погосподарській книзі № 1 Мусійківської сільської ради за особовим рахунком № 0047-1 (довідка сільської ради № 794 від 27.12.2016 року) і був збудований його батьками згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок у 1938 році, сараї і огорожі протягом 1960-1970 років. Правовстановлюючих документів на будинок ні батьки, ні [PERSON] за життя не оформили. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач його дружина, яка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України), який прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, частково оформила спадкові права, отримавши 18.01.2013 року свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай КСП ім. Ватутіна та грошові вклади. Відповідач спадщини не приймав, на спадщину не претендує, позовні вимоги матері визнав. Позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса від 16.12.2016 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, саме через відсутність правовстановлюючих документів, позивач не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно є обєктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1216, 1218,1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: approved