Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 12.09.2006 року за актовим записом № 42 у виконкомі Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, та ставить вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з ним та стягнення з відповідача аліментів на його користь на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що 12 вересня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №42 від 12.09.2006р. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], 17.02.2007р.н. та [PERSON], 31.10.2009р.н. та [PERSON], [INFO] Через несумісність характерів між ними постійно виникали сварки, що в подальшому призвело до погіршення стосунків, а потім і фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідачка зловживає спиртними напоями, постійно зраджує позивачу, не виконує материнських обовязків відносно їх дітей. Незважаючи на зауваження позивача, відповідачка продовжує вести аморальний спосіб життя, часто покидає домівку на декілька днів, а іноді і тижнів, не піклується про дітей, не цікавиться їх вихованням. Вже значний період часу сторони проживають окремо. Дітей відповідачка забороняє позивачу забрати до себе, тому він змушений постійно їздити в м. Хуст із с. Білки Іршавського р-ну, забезпечувати дітей продуктами першої необхідності, харчуванням, гігієнічними засобами та ін. Позивач дуже любить своїх дітей і не хоче, щоб вони проживали в таких умовах, як зараз. Вважає, що їхня мати своєю поведінкою створює загрозу для нормального психічного їх розвитку. У липні 2016 року він звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Хустської міської ради вирішено надати їм час строком у два місяці для виправлення ситуації. Однак за цей період нічого не змінилося. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов'язків щодо їхніх дітей. Однак вважає, що її спосіб життя зашкодить їхньому емоційному та фізичному розвитку. Це і є той винятковий випадок, коли проживання дітей окремо від матері буде виключно в їх інтересах та піде їм на користь. Позивач та його мати (бабуся дітей) мають можливість турбуватися про дітей та виховувати їх в атмосфері любові, надати їм достойне житло та матеріальне забезпечення, фізичний і духовний розвиток. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради в судове засідання не з»явився. Начальник служби у справах дітей Хустського міського виконавчого комітету [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника органу опіки та піклування. [PERSON] вимоги визнають та просять їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Іршавської РДА в судове засідання не з»явився. Від представника служби у справах дітей Іршавської РДА надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2006 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Дана обставина стверджена в судовому засіданні оглянутими свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами та копіями свідоцтв про народження дітей. Позивач в позовній заяві категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши неможливість відновлення шлюбу між ними з відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально і на даний час сторони проживають окремо одне від одного, не підтримують жодних стосунків та не ведуть спільного господарства. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Вирішуючи позов в частині визначення місця проживання дітей суд виходить з того, що відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради, №2312/02-12 від 12.12.2016 року (а.с.30) орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради, відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 09.12.2016 року №3 рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON],17.02.2007 року , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: с.Білки, вул.Набережна,55 Іршавського району Закарпатської області. Згідно вказаного висновку «представниками служби у справах дітей, Хустського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської ради, депутата Хустської міської ради, поліції, здійснювались неодноразові обстеження за адресою м.Хуст, вул.Кірешська,10, з питань залишення матері дітей без догляду своїх трьох малолітніх дітей, а також на неодноразові звернення громадян щодо поведінки та виховання матері, численні звернення сусідів стосовно аморальної поведінки матері. [PERSON] разом із своїм сином [PERSON], 24.11.2016 року з»явилися до служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради, у присутності представника Хустського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді та повідомили про те, що мати [PERSON], 21.11.2016 року була побита та покусана і син бачив сварки між нею та громадянином [PERSON]. На запитання з ким хоче проживати [PERSON], відповів з батьком. [PERSON] [PERSON] проживає у [INFO]. Здійснено акт обстеження умов проживання даного громадянина, представниками служби у справах дітей Іршавської РДА, 07.12.2016 року за адресою с.Білки, вул.Набережна,55 Іршавського району: в будинку є всі комунікації, умови проживання задовільні, кімнати в задовільному санітарно-гігієнічному стані. Для дітей створені всі необхідні умови для розвитку дітей, є окрема кімната для дітей, кімнати отоплюються пічним опаленням, підведено до будинку природній газ, є в наявності водопостачання». Приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради , суд позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з позивачем вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного позовна вимога про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 450 гривень на кожну дитину, та [PERSON], [INFO] у розмірі 370 гривень щомісячно підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved