Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.03.2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203/157-312, відповідно до умов якого, банк надав відповідачеві -1 грошові кошти в сумі 62 010,00 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути їх та сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки передбачені кредитним договором. Процентна ставка за користування кредитом 17,7 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,7 % річних. Строк повернення кредитних коштів до 23.03.2018 року. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки № 312/157-1 від 26.03.2008 року.Позивач виконав умови кредитного договору надавши позичальнику кредит, однак відповідач-1 не виконував належним чином зобов'язання, передбачені кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 29.05.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 744,98 грн., яка складається з: нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2014р. по 30.04.2015р. в сумі 9 803, 65 грн. та заборгованості за кредитом в сумі 53 941, 33 грн. За наведених обставин позивач просив суд стягнути вказані кошти з відповідачів на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання двічі не з'явились, в зв'язку з чим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору № 2203/157-312 від 26.03.2013 року, ПАТ АБ «Укргазбанк» надав відповідачу-1 кредит у розмірі 62 010,00 грн. строком з 26.03.2013 року до 23.03.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 17,7%. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 29.05.2018 року складає 63 744, 98 грн. Дана заборгованість складається з тіла кредиту у сумі 53 941, 33 грн. та нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2014р. по 30.04.2015р. в розмірі 9 803, 65 грн. В якості забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки № 312/157-1 від 26.03.2013 року, за умовами пункту 1.1. якого, відповідач, як поручитель зобов'язаний в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання є порушенням позичальником своїх зобов'язань. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором № 2203/157-312 від 26.03.2013 року у сумі 63 744, 98 грн. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1762 грн. слід розділити між відповідачами відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved