Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач в червні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , 06.01.2018 року укладено договір про надання банківських послуг «Моnobank» предметом якого було надання кредиту у розмірі 70 000 грн. зі сплатою процентів за ставкою 0,01 % річних, строком до 26.01.2020 року. В березні 2020 року, з телефонного дзвінка приватного виконавця Лановенко Л.О. стало відомо, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом м.Києва Шевченко І.Л. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за зазначеним кредитним договором в сумі 149659,62 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Банком не надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, вимогу не отримувала та відсутня нотаріально посвідчена угода між нею та АТ «Універсал Банк». Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрований в реєстрі 20.05.2019 за № 975, за яким запропоновано стягнути на користь АТ «Універсал Банк» з [PERSON] заборгованість по договору про надання банківських послуг «Моnobank» від 26.11.2018 року в загальній сумі 149659,62 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 05.06.2020 року по справі відкрито провадження та призначено справу в спрощеному порядку з викликом сторін. Ухвалою від 05.06.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Шевченко І.Л. належним чином завірені копії матеріалів на підставі яких був виданий виконавчий напси № 975 від 20.05.2019 року. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. 25.08.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого просили суд в задоволенні позову відмовити, оскільки Банком надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а позичальник в свою чергу не надає доказів про повне погашення заборгованості за договором. Сторони в судове засідання не з`явилися, разом з тим, в матеріалах справи від представника позивача міститься заява про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Треті особи також в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази, суд доходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 20.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. видано виконавчий напис за яким звернуто стягнення на суму заборгованості в розмірі 148659,62 грн . з боржника [PERSON] на користь АТ «Універсал» за період з 03.05.2018 по 04.02.2019 року на підставі договору про надання банківських послуг «Моnobank» від 26.01.2018 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] (а.с. 11) Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подається: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Суд вважає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. (Ухвала ВП ВС від 15.04.2020 № 554/6777/17 (61-19494св18). Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений кредитний договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору 860 грн. 40 коп.

Outcome: approved