Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 17.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-А00/400/2007, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 50\~495 дол. США, зобовязувався його повернути у строки передбачені договором, зі сплатою відповідної плати за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-А00/400/2007 від 17.12.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед позивачем у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником кредитних зобовязань. Однак, позичальник [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав, не погашаючи заборгованість за кредитом, станом на 31.08.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 38\~804,97 дол. США, що за курсом НБУ становить 822\~100,40 грн. 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №МL-А00/400/2007 від 17.12.2007 року та договором поруки № SR-А00/400/2007 від 17.12.2007 року. А тому просив, стягнути з відповідачів суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності відповідачі не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 17.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-А00/400/2007, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 50\~495 дол. США, зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі фіксованого відсотка + FIDR, на строк до 14.12.2034 року (а.с. 4-8). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-А00/400/2007 від 17.12.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (а.с. 9). 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №МL-А00/400/2007 від 17.12.2007 року та договором поруки № SR-А00/400/2007 від 17.12.2007 року (а.с. 18-25). Таким чином, права кредитора за кредитним договором №МL-А00/400/2007 від 17.12.2007 р., що було укладено між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] та договором поруки № SR-А00/400/2007 від 17.12.2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] належать ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконував в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 12,13) вбачається, що станом на 31.08.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 38\~804,97 дол. США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 822\~100,40 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 38\~804,97 дол. США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 822\~100,40 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат.

Outcome: approved