Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування до державного бюджету витрат, повязаних з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 98 від 01.08.2012 р. відповідача було зараховано курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС, йому було присвоєно перше спеціальне звання «рядовий міліції». 01.08.2012 між курсантом [PERSON], УМВС України в Запорізькій області та ДДУВС було укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.3.6 цього Договору відповідач був зобовязаний, у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом ГУМВС України у Запорізькій області від 10.09.2015 № 333 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. У звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача кошти, витрачені на навчання відповідача в сумі 32931,09 грн. та суму судового збору. Представник позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просить суд позов задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення на підставі внесених змін Міністерством Освіти і Науки України до постанови № 216 від 22.08.1996р., де відмінено будь-яке примусове працевлаштування. А також підтвердив той факт, що він навчався в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ з 2012 по 2015 рр., після чого працював дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Вільнянського районного відділу 10.09.2015р. був звільнений за власним бажанням. Представник 3-ї особи Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, суд приходить до висновку про можливість розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України. В судовому засіданні встановлено. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 01.08.2012 р. за № 98 ос [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання (а.с. 22). 01.08.2012 між курсантом [PERSON], УМВС України в Запорізькій області та ДДУВС було укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Згідно п. 2.3.6 Договору особа зобовязується, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органу внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі за затвердженим розрахунком. Згідно п. 3.2 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (а.с. 24, обор а.с. 25). Відповідно до наказу від 29.05.2015р. № 235 [PERSON] закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ за напрямом підготовки 6.030402 «Правоохоронна діяльність», отримав освітній ступень «бакалавр» (а.с. 23). Наказом від 29.05.2015р. № 195о/с лейтенант міліції [PERSON] призначений дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Вільнянського районного відділу (а.с. 10). Наказом ГУМВС України у Запорізькій області від 10.09.2015 № 333 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням), що стверджується витягом з даного наказу (а.с. 13). З довідок-розрахунків вбачається, що витрати, повязані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ випускника [PERSON] за 2012- 2015 роки, становлять 32931, 09 грн. (а.с. 14-21). Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 року «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Таким чином судом встановлено, що відповідач після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі був звільнений за власним бажанням з посади в органах внутрішніх справ, що є підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку, передбаченою п. 2.3.6 Договору у звязку із звільненням з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі за затвердженим розрахунком. Розмір витрат підтверджено довідками-розрахунками Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved