overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Ззаявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його сином, який зареєстрований у [INFO], власником якого згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.11.1990 р. є позивач. Протягом десяти років відповідач не проживає у будинку позивача, не спілкується з ним, місце його перебування невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному йому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просив визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач не зявився ні в підготовче, ні у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Вислухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач як член сімї позивача власника будинковолодіння № 63 по вул. Рогозіна в с. Рошнів Тисменицького району Івано-Франківської області не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наступними письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.11.1990 р. з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 05.11.1990 р. за реєстровим № 270 (а.с.5), довідкою виконкому Рошнівської сільської ради (а.с.4), копією технічного паспорту на спірне будинковолодіння (а.с.7-9), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.21). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і суду показав, що він на підставі договору дарування від 25.03.2003 року є власником житлового будинку № 79 по вул.Миру в м.Краматорську. В будинку значиться зареєстрованою відповідач по справі його колишня дружина [PERSON] Однак, з червня 2014 року вона в будинку не мешкає, її речей у квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 79 по вул.Миру в м.Краматорську Донецької області. Відповідач в судове засідання не зявилася за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надала. Суд вважає можливим справу розглянути за її відсутності, на підставі наявних доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок № 79 по вул.Миру в м.Краматорську Донецької області. а.с.17. В будинку значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з 2014 року відповідач в будинку не мешкає, її речей в будинку немає, комунальні послуги вона не оплачує. а.с.4,5. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 79 по вул.Миру в м.Краматорську. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтувала тим, що вона є власником [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2005 року. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач по справі її зять - [PERSON] Шлюб між ним та її дочкою розірваний в 2015 році. З цього часу відповідач в квартирі не мешкає, його речей у квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. - а.с.6-7. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач по справі. Однак, з 2015 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. - а.с.8,9. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.1993 р. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач по справі [PERSON] Однак, з моменту реєстрації - 24.03.2017р. відповідач в квартирі не мешкає, її речей в даному приміщенні немає, комунальні послуги вона не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 21 в будинку № 6 по вул.Шкільній в м.Краматорську Донецької області та стягнути понесені судові витрати в сумі 640 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надала. Суд вважає можливим справу розглянути за її відсутності, на підставі наявних доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. а.с.9. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач по справі з 24.03.2017р. Однак, з моменту реєстрації, відповідач в квартирі не мешкає, її речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. а.с.7. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який в подальшому уточнила та обґрунтувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2003 року. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі її син - [PERSON] Однак, з січня 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речей у будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, з урахуванням уточнень, та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS]. - а.с.7-9. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі. Однак, з 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. - а.с.10,11. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнати право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку та надвірних будівель та споруд, який знаходиться за адресою: с. Ясногірка вул. Молодіжна 7 Сарненського району Рівненської області, як спадкове майно та 1/2 (одну другу) частину житлового будинку та надвірних будівель та споруд, який знаходиться за адресою: с. Ясногірка вул. Молодіжна 7 Сарненського району Рівненської області, як спільну сумісну власність подружжя, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.12.2015 року. Представник позивача згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірна садиба належала для [PERSON], який помер 04.12.2015 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Зносичі Сарненського району Рівненської області по вул. Меліоративній,1; три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства , розташованих на території Зносицької сільської ради Сарненського району Рівненської області загальною площею 2,88 га державний акт ЯГ № 377777, кадастрові номера 5625481100:04:002:0155; 5625481100:04:002:0009; 5625481100:04:002:0122 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25 червня 2015 року, встановити за нею факт належності на житловий будинок. Позивач згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірна садиба належала для [PERSON], яка померла 25 червня 2015 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 08 квітня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна належить земельна ділянка площею 2,46 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративно-територіальних межах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району, що стверджується наявністю виданого на її імя Христинівським районним відділом земельних ресурсів Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №428980, та який 26.04.2006 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010679500013. На випадок своєї смерті [PERSON], склала заповіт, який посвідчено [PERSON] секретарем Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району 09.04.2014, та який зареєстровано в реєстрі за №4. Згідно цього заповіту, його мати заповіла йому все її майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона матиме право на день смерті. У листопаді цього року, він звернувся до Христинівської районної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач в попереднє судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] сільської ради в попереднє судове засідання не зявилась, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій позовні вимоги [PERSON], визнають та просять справу розглядати у відсутність їх представника. Відповідно до ст. 1272 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 вказаного Кодексу, може бути продовжений, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що 05.03.2010 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме земельні ділянки площами 0,15 га та 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Білий Хрест» Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. 15.09.2008 р. батько при житті склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Радчанської сільської ради за № 407 про те, що після його смерті належний йому житловий будинок із господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,1693 га заповів онуці [PERSON], іншу земельну ділянку площею 0,2738 га в урочищі «Прутки» заповів онукові [PERSON] Однак спадщина, що складається із земельних ділянок площами 0,15 га та 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Білий Хрест» заповідальним розпорядженням не охоплена, тому спадкується за законом. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька є позивач. Інших спадкоємців не має. Позивач пропустив передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини хворів, і дана обставина перешкоджала йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини за законом. Просив визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача- Радчанської сільської ради Тисменицького району у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у відсутності свого представника. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивач після смерті свого батька [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги спадкує належне спадкодавцю майно, зокрема земельні ділянки площами 0,15 га та 0,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Білий Хрест» Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивач з поважних причин пропустив передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини хворів, що підтверджується виписками з історії хвороби (а.с.11-12). Тому йому згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved