Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач за первинним позовом [PERSON] звернувся до суду в інтересах себе та своїх малолітніх дітей [PERSON], та [PERSON], з позовом до [PERSON] де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що 2 лютого 2002 року вона уклала шлюб з гр.[PERSON] З 15.01.2003 року її місце проживання офіційно зареєстровано за місцем проживання чоловіка - за адресою смт. Тересва, вул. Тітова, 13. З цього часу вона троживала у вказаному домоволодінні. У шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], місце проживання яких було визначено згідно із діючим законодавством за місцем проживання батьків, тобто за адресою: смт.Тересва, вул.Тітова, 13. 14 червня 2014 року її чоловік [PERSON] помер. На її утриманні залишилися їх малолітні діти, з якими вона продовжує проживати за місцем своєї реєстрації. Власником домоволодіння, де вони проживають, є [PERSON], [INFO], мама її покійного чоловіка, яка після смерті чоловіка систематично робить їм перешкоди для проживання та користування житлом, шляхом закривання замків вхідних дверцят, огорожі, вхідних дверей будинку та літньої кухні, безпричинно влаштовує сварки з ними та примушує її з дітьми висилитися. На сьогоднішній день вона та її діти (онуки відповідачки) не маєють іншого місця проживання. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути і виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку і (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно зі ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. З огляду на зазначене, вважає, що вони мають право на рівні з відповідачкою [PERSON] користуватися житлом, в якому офіційно зареєстровано їх місце проживання та мають право на усунення будь-яких перешкод у користуванні цим житлом. Тому просить суд зобовязати відповідачку [PERSON], [INFO] не перешкоджати їй, [PERSON] та її дітям [PERSON], [PERSON] користуватися житловим будинком, літньою кухнею, добудовами, подвірям, земельною ділянкою, що знаходиться за адресою смт. Тересва, вул. Тітова, 13 та передати їм ключів від замків огорожі, будинку, літньої кухні, заборонити вчиняти такі перешкоди та незаконно виселяти у майбутньому. [PERSON] звернулася в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про виселення, визнання такою, що втратила право на проживання в будинку та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що після смерті її сина [PERSON] відповідачка почала поводити себе нестерпно, систематично відлучатися з дому, залишаючи її онуків на призволяще, під наглядом невідомих їй до того часу людей. Про що нею неодноразово здійснювалися звернення, як до виконкому Тересвянської селищної ради, так і до органів внутрішніх справ. Жодного примусу стосовно виселення не ставилося, однак відповідачка своєю позовною заявою поставила кінцеву крапку у можливості мирного - людського вирішення даного питання. Відповідачка ні яким чином не здійснює обовязки стосовно нормального спілкування двох сімей в одному дворогосподарстві, жодним чином не чинить спробу здійснювати благоустрій, а навпаки нищить та не цінує надане їй у користування житло, систематично приводить невідомих їй осіб, постійно відлучається, а діти бояться залишатися з нею, оскільки вона налаштовує їх проти неї. Під час відлучення [PERSON]І .до доньки до міста Ужгорода, повернувшись вона побачила, що на її вхідних дверях взламаний замок, про що вона повідомляла працівників міліції. Пошкодила огорожу, через яку вчинила собі так названий окремий вхід, через який помимо її волі в її дворогосподарство потрапляють невідомі для неї люди, оскільки даний двір належним чином не закривається та будь хто може потрапити на її дворогосподарство та вчинити протиправні дії. З огляду на наведені вище обставини вважає, що своїми діями відповідач, порушив і продовжує порушувати її майнові і житлові права, оскільки згаданий вище стан речей заважає вільно володіти, розпоряджатися і користуватися належним їй будинком. Оскільки житловий будинок з надвірними спорудами належить на праві приватної власності їй, жодних правових підстав для проживання у ньому відповідача немає, і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання та реєстрація місця його проживання не може бути здійснена за вказаною адресою. Хоче також звернути увагу на той факт, що відповідачка має можливість проживати у своєї матері у м. Виноградів, вул. Лимаковиця, 67. Тому просить суд виселити відповідачку [PERSON] з її домоволодіння за адресою смт.Тересва, вул. Тітова, 13, а також визнати її такою, що втратила право на проживання у зазначеному будинку і зняти її з реєстрації. Позивач за первинним позовом, яка є відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просять суд заборонити [PERSON] чинити їй, [PERSON] та її малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні літньою кухнею, господарськими спорудами, подвірям в смт. Тересва по вул.. Тітова, 13 та зобовязати [PERSON] передати ключі від замків огорожі (воріт, дверцят) та господарських споруд їй та заборонити відповідачці самовільно виселити їх із вказаного будинку, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. При цьому пояснили, що приміщення літньої кухні, де проживає [PERSON] разом з дітьми, було добудоване останньою з чоловіком. Після смерті чоловіка і у даний час, вона поміняла вікна на приміщенні літньої кухні, зробила побілку в середені, таким чином стверджує, що не нищить майно власника, а навпаки покращує його. Щодо випадку вскриття дверей на будинку де проживає [PERSON] пояснили, що система водопостачання, як до будинку, так і до приміщення літньої кухні включається, для її наповнення водою, саме в будинку. В той час [PERSON] гостювала декілька днів у своє дочки у м. Ужгороді і саме в той час закічилась вода в ситемі водопостачання, а тому виникла крайня необхідність для вскриття дверей до будинку власника, які відразу були відримонтовані. Щодо врізу нової хвіртки в заборі до дворогосподарства пояснили, що [PERSON] основну хвіртку до господарства закривала на ключ і [PERSON]Й та її діти не могли потрапити до дворгосподартства, а тому, також, виникла крайня необхідність в побудові нової хвіртки. Також стверджують, що не має заборони у відвідуванні [PERSON]Й знайомими та друзями. Відповідачка за первинним позовом, яка є позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти первинного позову заперечили та просять в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в ньому та просять його задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Тячівської РДА в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача за первинним позовом, яка є відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача за первинним позовом, яка є позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] та її представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON] 2 лютого 2002 року уклала шлюб з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження 1-ФМ №043628 і з цього часу проживає за адресою:смт. Тересва, вул.Тітова, 13. З 15.01.2003 року її місце проживання офіційно зареєстровано за місцем проживання чоловіка - за адресою смт. Тересва, вул. Тітова, 13. У шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], місце проживання яких було визначено згідно із діючим законодавством за місцем проживання батьків, тобто за адресою:смт. Тересва, вул.Тітова, 13. 14 червня 2014 року чоловік позивачки за первісним позовом [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 173496 виданого 16.06.2014 року. Власником домоволодіння, де проживають [PERSON] та її малолітні діти, є [PERSON], мама покійного чоловіка позивачки, що стверджується договором купівлі-продажу від 4 жовтня 1974 року, а також свідоцтвом про прийняття спадщини за законом від 12.09.2001 року. Домоволодіння власником якого є [PERSON] складається з житлового будинку, добудови - літньої кухні та надвірних споруд. Як встановлено судом [PERSON] проживає в житловому будинку, а [PERSON] разом з дітьми в добудові-літній кухні, яку добудувала разом з чоловіком із дозволу власника, а після його смерті зробила внутрішній ремонт ( побілку) та поміняла вікна і про цей факт ніхто сторін не заперечив. Згідно ст. 3 ч. 2 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 156 ч.ч. 1, 2 Житлового Кодексу України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст..157 Житлового кодексу України члени сімї власника житлового будинку (квартири) може бути виселений у випадках, передбачених частиною першою ст..116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення . Відповідно до ст..116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень... Твердження [PERSON] та представника [PERSON], щодо порушення позивачем за первинним позовом правил співжиття, що робить неможливим проживання одної з одною в одному дворогосподарстві в судовому засіданні не доведені. Навпаки, як судом встановлено і вище зазначено, [PERSON]Й проживає разом з дітьми окремо в добудові літній кухні і не руйнує чи псує це жиле приміщення, а покращує його. Крайня необхідність у вскритті дверей на будинку, де проживає [PERSON], для включення системи водопостачання не підтверджує знищення майна власника, а підтверджує перешки [PERSON]В в користуванні її майном [PERSON] та її дітьми, які також мають право на користування цим майном, як члени сімї. Ці перешкоди власника майна в користуванні ним членами сімї підтверджує також побудова ще однієї хвіртки до дворогосподарства [PERSON] Так в судовому засіданні [PERSON] не заперечила, що закривала хвіртку на ключ, якого немає [PERSON], перешкоджаючи останній та її знайомим, друзям вільний доступ до дворогосподарства. Не підвернено жодними доказами, також, що [PERSON] її друзі, знайомі, при її відвідуванні, порушували громадський порядок. Звернення [PERSON] в селищну раду в райвідділ міліції з приводу неналежного виховання [PERSON]Й своїх дітей не підтверджують цього факту, а інших доказів суду не надано. Також судом встановлено, що [PERSON] не має іншого житла на праві власності і з часу одруження ніколи не відлучалась з місця постійної реєстрації за адресою:смт. Тересва, вул.Тітова, 13., а тому не втратити право на проживання в житлі за цією адресою та не може буди знята з реєстрації з цього місця проживання. Таким чином, виходячи з вище наведеного, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити повністю, а первинний позов [PERSON] слід задовольнити частково., заборонивши [PERSON] чинити [PERSON] та її малолітнім дітям перешкоди у користуванні літньою кухнею, господарськими спорудами, подвірям в смт. Тересва по вул.. Тітова, 13 та зобовязати [PERSON] передати ключі від замків огорожі (воріт, дверцят) та господарських споруд [PERSON]. Щодо вимог первинного позову в частині заборони виселяти у майбутньому то взадовленні їх слід відмовити, оскільки суд не може вирішити з спір на майбутнє.. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: partial