Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору № 394161 від 02.10.2013 р., останній було відкрито поточний рахунок № 26259510319202 для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми боргу станом на 23.03.2016 року, виникла заборгованість в сумі 2\~537, 34 грн., з яких: основний борг 2\~287, 62 грн.; прострочені відсотки 227,95 грн.; пеня на прострочену заборгованість 14,27 грн.; комісія за додаткові послуги банку згідно тарифів банку 7, 50 грн. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити і провести розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не заявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» є державним банком, утвореним відповідно до розпорядження Президента України від 20.05.1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 р. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого ощадного банку України у Державний ощадний банк України з організаційно-правовою формою публічне акціонерне товариство, який зареєстровано Національним Банком України 26.05.1999 р. за № 4 і назву якого змінено на АТ «Державний ощадний банк України», що зареєстровано Національним банком України 28.12.1999 р. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено назву відкрите акціонерне товариство на публічне акціонерне товариство, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502 із внесенням змін до установчих документів 07.06.2011 року. ПАТ «Державний Ощадний банк України» є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним Банком України 31.12.1991 р. за № 4. 02.10.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 394161, відповідно до умов якого, було відкрито поточний рахунок № 26259510319202 для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п. 1.1 договору № 394161 від 02.10.2013 р., банк відкриває клієнту рахунок № 26259510319202 в гривні для обліку на ньому грошових коштів до запитання та операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів Національного Банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. Згідно п. 1.2, 1.3 вищевказаного договору, банк відкриває клієнту рахунок , встановлює на ньому відновлювальну кредитну лінію, за умови отримання заробітної плати шляхом її зарахування на рахунок. Для користування рахунком Банк оформлює і видає клієнту платіжну картку на умовах цього договору. Пунктом 2.5 договору визначено, що банк щомісячно 25-го числа або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим та неробочим, якщо 25 число є вихідним або неробочим, святковим днем, нараховує на середньомісячний залишок коштів на рахунку проценти в межах процентних ставок, встановлених банком по поточних рахунках. Клієнт самостійно регулює ліміт витрат по рахунку, поповнюючи його готівкою чи безготівковим шляхом. Перевищення витратного ліміту (овердрафт) по рахунку не допускається. У разі виникнення овердрафту клієнт сплачує банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобовязується погасити заборгованість по овердрафту згідно п. 2.6 договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачкою зазначених коштів підтверджується в суді наданим розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку. Відповідно до п. 6.1.9 договору банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору, а клієнт у свою чергу зобовязаний відповідати всім належним клієнту майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі в повному обсязі в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань по даному договору як особисто клієнтом, так і держателем БПК, а також відшкодувати витрати, повязані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Відповідно до п. 7.1 договору, банк відкриває клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту у сумі 2\~500, 00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії БПК, в тому числі при випуску БПК на новий строк. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється відповідно до п. 7.2.1 та 7.2.2 договору в розмірі 24 % річних, при перевищенні витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 35 % річних. Згідно з п. 8.11 договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань по поверненню суми кредиту, суми перевищеного витратного ліміту (овердрафту) та сплаті процентів за користування ними клієнт зобовязується сплатити на користь банку, а останній має право вимагати сплати пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого суду розрахунку суми боргу за кредитом, відповідачка, в порушення умов договору, своєчасно не виконує взяті на себе зобовязання, в звязку з чим станом на 23.03.2016 року, виникла заборгованість в сумі 2\~537, 34 грн., з яких: основний борг 2\~287, 62 грн.; прострочені відсотки 227,95 грн.; пеня на прострочену заборгованість 14,27 грн.; комісія за додаткові послуги банку згідно тарифів банку 7, 50 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідачка прострочила виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати погашення суми боргу, процентів та стягнення пені. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 2\~973, 17 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved