Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 201 000,00 гривень та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2017 року відповідач звернувся до позивача з проханням позичити йому 300 000,00 грн., що в еквіваленті становило 10 тисяч євро. Відповідно до розписки від 20.08.2017 року у присутності двох свідків [PERSON] передала [PERSON] кошти в розмірі 300 000,00 грн., за умови повернення зазначеної суми до у строк 25.11.2017 року. У червні 2018 року відповідач повернув частково кошти у розмірі 99 000, 00 грн. Однак, станом на момент подання даного позову, Відповідачем не виконано своїх зобов`язань взятих на себе відповідно до складеної розписки. Відтак, просить стягнути із відповідача заборгованість за розпискою. В судове засідання позивачка не прибула, однак, подав заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечила проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав. Згідно ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Так, судом встановлено, що [PERSON] передала [PERSON] кошти в розмірі 300 000,00 грн., у присутності двох свідків, за умови повернення зазначеної суми до у строк 25.11.2017 року. Крім того, позивач зазначив про те, що відповідач у червні 2018 року повернув [PERSON] повернув частково кошти у розмірі 99 000, 00 грн. В термін до 25.11.2017 р. грошове зобов`язання не було виконано, як і станом на час подання позову до суду. Приписами ч. 1ст. 1046 ЦК України,встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Надані позивачем в борг відповідачу грошові кошти, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав, а відтак сума боргу підлягає стягненню із відповідача. Відповідно дост. 526 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Статтею 625 Цивільного Кодексу України, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підлягає до задоволення, так як відповідач не повернув кошти за борговорою розпискою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2010 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved