Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач, звернувся в суд із позовною заявою про визнання відповідача такими, що втратили право користування житловим\~ приміщенням, зокрема квартирою [ADDRESS] . Відповідно до тверджень позивача, у вказаному житловому приміщенні\~\~ жодних особистих речей відповідача у квартирі, де він прописані немає, на думку позивача, відповідач втратив інтерес до даного житлового приміщення, як до свого постійного проживання. Так, його реєстрація місця проживання наявна, однак фактично за адресою реєстрації він не проживає понад 10 років, комунальні послуги не сплачує, а його реєстрація за вказаним місцем проживання позбавляє позивача змоги оформити субсидію, а тому позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням. а саме: квартирою [ADDRESS] . В судове засіданні сторона позивача не прибула, при цьому подавши суду заяву за змістом якої просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечеє проти такого вирішення справи. Тому 11.11.2020р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS] . Відповідно\~ до матеріалів справи квартира [ADDRESS] згідно до витягу з рішення від 11.04.2013 №177 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.8) вирішено переоформити договір найму житлового приміщення [PERSON] у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача її матері.\~\~\~\~ В спірному житловому приміщенні і на даний час зареєстрований відповідач, що підтверджується і листами УДМС України в Івано-Франківській області і судовим запитом (а.с. 12,19). У своїх позовних вимогах позивач вказує про те, що відповідач не проживають протягом тривалого часу і\~ по\~ даний час, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою, обов`язків\~ по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює, а реєстрація відповідача за вказаним місцем проживання позбавляє позивача змоги оформити субсидію у зв`язку з чим просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів такими, що втратив право користування жилим приміщенням. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Житлового\~ кодексу\~ Української\~ РСР, зокрема норми ст. 71-72 вказаного кодексу. Так, ст. 71 ЖК УРСР регламентує збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. У ст. 72 ЖК УРСР встановлено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз наведених норм передбачає, що якщо тимчасова відсутність особи перевищила 6 місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутися з позовом про визнання її такою, що втратила право на користування приміщенням. Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод позивач у користуванні кімнатами відповідачам не створює. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратиа право користування житловим приміщенням є підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладається на відповідачів, згідно до ст. 141 ЦПК України . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved