Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач-Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , стягнення аліментів на дитину з дня подачі позову до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що малолітній [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку у позивача ,як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський перинатальний центр» від 23.01.2018 у відділенні патології новонароджених з 06.01.2018 перебуває на лікуванні дитина - хлопчик [INFO] , який народився у даному закладі. Мати дитини назвалася [PERSON] , але будь-яких документів не надала. Кожного дня вона залишала лікувальний заклад для вирішення особистих проблем, однак 19.01.2018 мати залишила медичний заклад та до 01.02.2018 не повернулася. Під час здійснення телефонних дзвінків лікарів закладу до [PERSON] для з`ясування обставин, остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння та пояснити нічого не могла. Після чого, було складено акт закладу охорони здоров`я та орану внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 01.02.2018. Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , 07.02.2018 з`явилися до ССД по Основянському району, надали свідоцтво про народження дитини та свідоцтво про шлюб, але заяву щодо повернення малолітнього [PERSON] із комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський перинатальний центр» на виховання в сім`ю або тимчасового влаштування до обласного будинку дитину не надали. На теперішній час термін перебування дитини, [PERSON] , [INFO] у закладі закінчився, але батьки із заявами про повернення дитини до закладу не зверталися. Відповідно до інформації комунального закладу охорони здоров`я «Обласний будинок дитини № 2» від 06.09.2018, за час перебування [PERSON] , [INFO] у закладі батьки - відповідачі по справі та інші родичи дитину не відвідували, не цікавилися станом його здоров`я та розвитку, не телефонували до закладу. Крім того, [PERSON] , заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2017 позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ; заочним рішенням від 21.02.2017 позбавлена батьківських прав у відношенні сина, [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістили, відзиву на позов не подали. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2018 року ( а.с. 14). Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова мати дитини [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] ( а.с. 16). Батько дитини згідно довідки від 08.02.2018 № 116 вданою Охоченською сільською радою [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.01.2018 (а.с. 13). Відповідно до інформації комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський перинатальний центр» від 23.01.2018 у відділенні патології новонароджених з 06.01.2018 перебуває на лікуванні дитина - хлопчик [INFO] , який народився у даному закладі. Мати дитини назвалася [PERSON] , але будь-яких документів не надала. Кожного дня вона залишала лікувальний заклад для вирішення особистих проблем, однак 19.01.2018 мати залишила медичний заклад та до 01.02.2018 не повернулася. Під час здійснення телефонних дзвінків лікарів закладу до [PERSON] для з`ясування обставин, остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння та пояснити нічого не могла (а.с. 18). 01.02.2018 було складено акт закладу охорони здоров`я та орану внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я (а.с. 20). Відповідно до інформації комунального закладу охорони здоров`я «Обласний будинок дитини № 2» від 06.09.2018, за час перебування [PERSON] , [INFO] , у закладі батьки - відповідачі по справі та інші родичи дитину не відвідували, не цікавилися станом його здоров`я та розвитку, не телефонували до закладу ( а.с. 22). Відповідно до інформації центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 07.09.2018, батьки, [PERSON] та [PERSON] , під соціальним супроводом не перебували, з приводу сприяння в поверненні сина на виховання в сім`ю не зверталися. У зв`язку з тим, що батьки дитини не були налаштовані на контакт та співпрацію, подолати складні життєві обставини, які склалися в сім`ї, не змогли (а.с. 25). Згідно інформації Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області від 06.08.2018, [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 26). Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2017 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; заочним рішенням від 21.02.2017 позбавлена батьківських прав у відношенні сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-28). Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пунктом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За нормами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. З наданих суду доказів встановлено, що мати та батько малолітнього [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, самоусунулись від їх виховання та утримання, не спілкується з ним з моменту залишення його у закладі охорони здоров`я, з ним взагалі не бачаться, його долею не цікавляться і ніякого інтересу до його життя, розвитку не проявляють. За таких обставин, позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, з метою захисту прав дітей на утримання, враховуючи положення ч.ч. 2,3 ст. 166 СК України, суд вважає правильним позов щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі 500 грн. на сина [PERSON] та щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі 1000 грн. на сина [PERSON] задовольнити повністю. При цьому враховує, що [PERSON] та [PERSON] ніде не працює, постійного доходу не має. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved