Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач в серпні 2019 року звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Генеральний директор Приватного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса» Сваволя Валерій Петрович, та просив суд ухвалити рішення котрим стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду від 23 червня 2018 року в частині негайного поновлення на роботі у розмірі 48593 гривень 92 копійок, а також моральну шкоду, котру позивач оцінив у розмірі 128000 гривень. В обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від «23» червня 2018 року позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Суд визнав звільнення [PERSON] з посади начальника охорони Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса» на підставі наказу генерального директора Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса» Сваволі Валерія Петровича від 05.07.2017 року № 05-К,- незаконним, поновив [PERSON] на посаді начальника охорони Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса», зобов`язав Публічне акціонерне товариство «Видавничий дім «Одеса» внести запис в трудову книжку [PERSON] про поновлення на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса» із скасуванням попереднього запису про звільнення на підставі наказу від 05.07.2017 року № 05-К, стягнув з ПАТ «Видавничий дім «Одеса» середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34792 гривень 35 копійок, моральну шкоду у розмірі 4000 гривень, а всього стягнув суму у розмірі 38792 гривень 35 копійок, допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса», а також в частині стягнення середньомісячного заробітку у розмірі 3210 гривень за один місяць. 03 липня 2018 року постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіни Вікторії Володимирівни відкрито виконавче провадження №56678958 про примусове виконання виконавчого листа №523/11422/17 від 26 червня 2018 року про поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса». 30 травня 2018 року ПАТ «Видавничий дім «Одеса» змінило повне та скорочене найменування на ПрАТ «Видавничий дім «Одеса». Постановою від 24 липня 2018 року державний виконавець закінчив виконавче провадження №56678958 та направлено подання про вчинення кримінального правопорушення №09.28078/В від 24.07.2018 року до органу досудового розслідування для відкриття кримінального провадження за ч.1 ст. 382 КК України. Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2018 року в резолютивній частині залишено без змін. З 11 червня 2019 року вказані судові рішення набрали законної сили. «03» липня 2019 року позивач отримав поштовим зв`язком копію наказу № 6-заг. від «12» червня 2019 року про поновлення на роботі [PERSON] , яким наказ № 5-К від «05» липня 2017 року про звільнення [PERSON] скасований. «04» липня 2019 року [PERSON] прибув на вказане підприємство з метою виконання судових рішень поновлення на роботі та початку праці. На момент подачі позовної заяви до суду відповідач не виплатив [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від «23» червня 2018 року. Оскільки рішення суду першої інстанції в частині про поновлення [PERSON] виконано негайно не було, тому він просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення, надавши при цьому розрахунок та просив стягнути загалом 48593 грн. 92 коп. Окрім того, як зазначив позивач, він зазнав моральних страждань у зв`язку з невиконанням рішення суду, котру він оцінив у розмірі 500 гривень за кожний день затримки, що загалом склало 256 днів та на суму 128000 гривень. Таким чином, позивач просив його позові вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2018 року в частині негайного поновлення на роботі у розмірі 48593 гривень 92 копійок та стягнути моральну шкоду у розмірі 128000 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року суддею прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 44). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2019 року суддею продовжено розгляд зазначеної цивільної справи. (а.с. 65). Стороною відповідача 10 грудня 2019 року надано на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 71-76) в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення суду по цивільній справі №523/11422/17 виконано по суті, [PERSON] поновлено на займаній посаді та останньому виплачено середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, сплатив моральну шкоду у розмірі 4000 гривень, тому вважає, що зазначена позовна заява не підлягає до задоволення тому у її задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача Трепачова О. В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в відзиві на позов. Третя особа в судове засідання не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином та заздалегідь, причин неявки суду не сповістила. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав позивача та представника відповідача, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1. ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1. ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2018 року Суворовський районний суд м. Одеси виніс рішення по справі №523/11422/17, яким позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Визнано звільнення [PERSON] з посади начальника охорони Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса» на підставі наказу генерального директора Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса» Сваволі Валерія Петровича від 05.07.2017 року № 05-К,- незаконним, поновив [PERSON] на посаді начальника охорони Публічного акціонерного товариства «Видавничий дім «Одеса», зобов`язав Публічне акціонерне товариство «Видавничий дім «Одеса» внести запис в трудову книжку [PERSON] про поновлення на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса» із скасуванням попереднього запису про звільнення на підставі наказу від 05.07.2017 року № 05-К, стягнув з ПАТ «Видавничий дім «Одеса» середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34792 гривень 35 копійок, моральну шкоду у розмірі 4000 гривень, а всього стягнув суму у розмірі 38792 гривень 35 копійок, допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса», а також в частині стягнення середньомісячного заробітку у розмірі 3210 гривень за один місяць. (а.с. 10-14). 03 липня 2018 року постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Костіни Вікторії Володимирівни відкрито виконавче провадження №56678958 про примусове виконання виконавчого листа №523/11422/17 від 26 червня 2018 року про поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса». (а.с. 15). Постановою від 24 липня 2018 року державний виконавець закінчив виконавче провадження №56678958 та направлено подання про вчинення кримінального правопорушення №09.28078/В від 24.07.2018 року до органу досудового розслідування для відкриття кримінального провадження за ч.1 ст. 382 КК України. (а.с. 19). В зазначеній постанові окрім того зазначено, що 18.07.2018 року та 24.07.2018 року державним виконавцем накладено штрафи (5100 грн. та 10200 грн.) за невиконання вимог виконавчого листа №523/11422/17 про поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПрАТ «Видавничий дім «Одеса». 11 червня 2019 року Одеський апеляційний суд виніс Постанову, якою рішення Суворовського районного суду міста Одеси від «23» червня 2018 року змінено в частині мотивів та підстав, а в резолютивній частині залишено без змін. (а.с. 20-26). З 11 червня 2019 року вказані судові рішення набрали законної сили. Приватне акціонерне товариство «Видавничий дім «Одеса» на виконання зазначеного рішення Суворовського районного суду м. Одеси з 12 червня 2019 року ввело в свій штат посаду начальника охорони та 12 червня 2019 року видало наказ № 6-заг. про поновлення на роботі [PERSON] . (а.с. 27, 82). Відповідно до пункту 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. «03» липня 2019 року позивач отримав поштовим зв`язком копію наказу № 6-заг. від «12» червня 2019 року про поновлення на роботі [PERSON] , яким наказ № 5-К від «05» липня 2017 року про звільнення [PERSON] скасований. 04 липня 2019 року, позивач [PERSON] прибув до ПрАТ «Видавничий дім «Одеса» та допущений до роботи та поновлений на роботі. Положення КЗпП не вимагають від роботодавця повідомляти поновленому працівнику про видання наказу, тому працівник вважається таким, що вже повідомлений судом, оскільки [PERSON] був присутній при проголошенні постанови Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, що відображено у ній. Таким чином 12 червня 2019 року - це дата поновлення [PERSON] на роботі, а період затримки виконання рішення суду, тобто період з наступного дня після рішення суду про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі - це період з 24 червня 2018 року по 11 червня 2019 року. Наказ №6-заг. про поновлення [PERSON] було видано 12.06.2019 року, а тому відповідно середній заробіток повинен рахуватися саме по 12 червня 2019 року. Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Всього ПрАТ «ВД «Одеса» відповідно до статі 236 Кодексу Законів про працю України повинно нарахувати [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення у розмірі 45779 грн. 36 коп. (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 36 копійок) за формулою 23664 грн. 96 коп. + 22114 грн. 40 коп. (а.с. 78). Зазначена сума середнього заробітку, а саме 45779 грн. 36 коп. - обчислена згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, згідно якого усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки та інше. 02 жовтня 2019 року ПРАТ «ВД «Одеса» було перераховано [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення у розмірі 36 852,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 433 від 02 жовтня 2019 року. (а.с. 79). 02 жовтня 2019 року ПРАТ «ВД «Одеса» утримано та перераховано військовий збір з середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у розмірі 686,69 грн.,що підтверджується платіжним дорученням № 430 від 02 жовтня 2019 року. (а.с. 80). 02 жовтня 2019 року ПРАТ «ВД «Одеса» утримано та перераховано податок з доходів фізичних осіб з середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у розмірі 8240,28 грн.,що підтверджується платіжним дорученням № 431 від 02 жовтня 2019 року. (а.с. 81). Таким чином, ПрАТ «ВД «Одеса» виплатило [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання судового рішення у повному обсязі, із відрахуванням сум обов`язкових податків, тому підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, не має. В частині позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з наступного. Боржник - ПрАТ «ВД «Одеса» після ухвалення та оголошення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2018 року по цивільній справі №523/11422/17 не виконав рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді (негайне виконання), у зв`язку з не виконанням відповідно до законодавства про працю наказу про поновлення [PERSON] на роботі (на посаду начальника служби охорони) та не внесенням відповідного запису до трудової книжки позивача. Відповідно до ст. 236 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-54цс11, «у разі допущення власником або уповноваженим ним органом порушення законних прав працівника, якщо такі призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя, на власника або уповноважений ним орган покладається обов`язок відшкодувати працівнику завдану моральну шкоду». Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст.237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин. Отже компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення, тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Суд вважає, що оскільки ПрАТ «ВД «Одеса» не виконало рішення суду №523/11422/17 від 26 червня 2018 року про поновлення [PERSON] на посаді начальника охорони ПАТ «Видавничий дім «Одеса» вчасно, котре підлягало негайному виконанню, це призвело до порушення звичайного способу життя позивача, він був позбавлений можливості отримувати заробітну плату, утримувати свою сім`ю, у зв`язку з чим його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Враховуючи принципи співмірності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 гривень. Окрім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову, а позовні вимоги задоволено частково.

Outcome: partial