Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 05.08.2014 року по 23.10.2017 р. Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 №165 ос відповідач був зарахований з 05.08.2014 р. курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017 р. №42 відповідач закінчив університет, отримав диплом фахівця та був направлений до ГУ НП в Дніпропетровській області. Відповідач, як випускник ДДУВС був призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції ДВП. 30.08.2017 відповідач був зарахований слухачем магістратури на денну форму навчання за спеціальністю «Право» за державним замовленням факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції до ДДУВС. 01.09.2017 р. між відповідачем, ДДУВС та ГУНП України в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір про здобуття освіти у ДДУВС. 22.09.2017 року відповідно до Наказу №212 відповідач був відрахований з навчання за власним бажанням та направлений у розпорядження Національної поліції України. Згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.10.2017 року №322 о/с відповідач був звільнений за власним бажанням. Позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь витрати, пов'язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ під час навчання, у сумі 33852,08 грн. Витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачу було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. 27.08.2018 року представником третьої особи подано пояснення до позову. Відповідно до ч.1 та 3 ст.181 ЦПК України, у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 178 цього Кодексу. Відповідно до п.2 ч.5 ст.178 ЦПК України, до пояснень долучаються документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідно до ч.5 ст.49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно доч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 05.08.2014 року по 23.10.2017 р. Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 №165 ос відповідач був зарахований з 05.08.2014 р. курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017 р. №42 відповідач закінчив університет, отримав диплом фахівця та був направлений до ГУ НП в Дніпропетровській області. Відповідач, як випускник ДДУВС був призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції ДВП. 30.08.2017 відповідач був зарахований слухачем магістратури на денну форму навчання за спеціальністю «Право» за державним замовленням факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції до ДДУВС. 01.09.2017 р. між відповідачем, ДДУВС та ГУНП України в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір про здобуття освіти у ДДУВС. 22.09.2017 року відповідно до Наказу №212 відповідач був відрахований з навчання за власним бажанням та направлений у розпорядження Національної поліції України. Згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.10.2017 року №322 о/с відповідач був звільнений за власним бажанням. Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2.3.6 Договору від 01.12.2016 року №2644, укладеного між сторонами, у разі звільнення з національної поліції по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього Договору, особа зобов'язана відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.4 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Згідно з розрахунком витрат, здійсненого відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України 16.07.2007 N 419/831/240/605/ 537/219/534, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 р. за N 863/14130, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ДДУВС під час навчання за Договором №2644 від 01.12.2016 року про навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем бакалавр в сумі 30 739,38 грн та за Контрактом №4180 від 01.09.2017 року про здобуття освіти у ДДУВС вищого освітнього ступеня магістр в розмірі 3 112,70 грн, а всього 33 852,08 грн. Відповідно до ст. 526, 530ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. За таких обставин суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та з відповідача на користь позивача стягнути витрати, пов'язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ під час навчання, в сумі 33 852,08 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved