Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 07 лютого 2008 року між ВАТ «Комерційний Банк «Надра» правонаступником якого є позивач та відповідачем укладений кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти. Вказував, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, порушує умови договору. Просив стягнути з відповідачана користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором у розмірі 23 022, 35 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування від 07.02.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Надра» і відповідачем укладено договір (номер карткового рахунку [NUMBER]), за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитування 10 000 грн. Також встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, що не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами . Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач звертається з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором станом на 30.07.2013 року , яка становить 23 022 грн. 35 коп. та складається з тіла кредиту, відсотків та штрафу за несвоєчасне погашення платежу. Прушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. В судовому засіданні встановлено, що картка мала строк дії до 07.02.2010 року. Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, відповідач здійснив останній платіж в рахунок погашення заборгованості 14.01.2009 року . Ч. 5.2.5 договору передбачає , що клієнт зобов'язаний здійснювати погашення мінімальних платежів з першого дня наступного Розрахункового періоду до 15 числа наступного місяця включно. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України ). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ( ст.. 261 ЦК України). Відповідач в поданій до суду письмовій заяві просив суд застосувати наслідки пропуску позивачем термінів позовної давності. Як вбачається з досліджених судом матеріалів цивільної справи, а також наданого до суду позивачем розрахунку позовних вимог, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з пропуском встановленого трьохрічного строку. Встановивши дані обставини, враховуючи наявність клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачем термінів позовної давності. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed