Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів вказуючи, що 16.08.2012 року між ним та відповідачкою укладено договір оренди житлових кімнат. За умовами укладеного договору, відповідач зобов»язався передати в оренду дві кімнати у трикімнатній квартирі по [ADDRESS]. Договір було укладено до 16.08.2013 року. За умовами договору орендна плата складає 1500 гривень за один місяць та позивач повинен сплачувати комунальні платежі. Для належного виконання умов договору домовились створити «страховий фонд» відповідно до якого позивач сплачує відповідачеві 3000 гривень за два місяці проживання у орендованих кімнатах в якості завдатку. Дані кошти були позивачеві передані в день підписання договору в сумі 1500 гривень. За взаємною згодою було домовлено, що позивач сплачує 1500 гривень при поселенні, а інші 1500 гривень в розстрочку до 16.12.2012 року згідно графіку. Відповідно до усної домовленості поселення мало відбутись 17.08.2012 року, що було пов»язане з перевезенням особистих речей. 17.08.2012 року прибувши за вказаною адресою та зустрівшись з відповідачкою він довідався, що та немає наміру виконувати умови договору та передавати в користування частину квартири. Він почав вимагати повернення коштів в сумі 1500 гривень, а відповідач відмовила йому в цьому та викликала міліцію. В порушенні кримінальної справи відмовлено. Просить стягнути з відповідачки 1500 гривень одержаних коштів, проценти в розмірі 145,30 гривень та 1500 гривень розміру завдатку. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому зазначив, що відповідач не надала йому ключі від квартири коли він прибув туди разом із своєю дружиною, а тому вони вирішили про розірвання даного договору та повернення коштів. Він неодноразово звертався до відповідачки повернути кошти в сумі 1500 гривень на що та категорично відмовила та викликала міліцію. Приїхавши до квартири від них було відібрано пояснення та винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що вона дійсно з позивачем уклали договір оренди двох кімнат квартири по [ADDRESS]. Позивачем було сплачено їй страховий фонд 1500 гривень і умовами договору обговорено, що вони вселяються в квартиру 17.08.2012 року. Позивач з сім»єю в квартиру не вселився, а вона вимушена була чекати його до 24.08.2012 року. 24.08.2012 року позивач прийшовши в квартиру почав вимагати кошти в сумі 1500 гривень. Вона викликала міліцію. При цьому зазначила, що кошти 1500 гривень вона витратила на сплату комунальних послуг. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 810 ЦК України, за договором найму ( оренди) житла одна сторона - власник житла передає або зобов»язується передати другій стороні житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Судом встановлено, що 16.08.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено договір оренди двох житлових кімнат. За умовами укладеного договору, відповідач зобов»язалась передати в оренду дві кімнати у трикімнатній квартирі по [ADDRESS]. За умовами договору орендна плата складає 1500 гривень за один місяць та позивач повинен сплачувати комунальні платежі. Згідно умов договору, договір є довгостроковий до 16.08.2013 року. Страховий фонд - 2 місяці проживання 1500 гривень, загальна сума 3000 гривень. 1500 гривень квартиронаймач оплатив при поселенні, а 1500 гривень виплатити в розстрочку. Пунктом 2 передбачено, що помісячна оплата сплачується 16 числа щомісяця в сумі 1500 гривень та плюс комунальні послуги. Як пояснив в судовому засіданні позивач, та не заперечувала відповідач, кошти 1500 гривень, який становить страховий фонд. позивач вніс відповідачу відразу при підписанні даного договору. В подальшому, як зазначив позивач коли він прибув на поселення в квартиру, відповідач ключі від квартири йому не надала. Відповідач зазначила, що ключі позивач отримав в день підписання договору. В зв»язку з даними подіями, між сторонами виник конфлікт та позивач відмовився від заселення в дану квартиру вимагаючи повернення від відповідача коштів 1500 гривень страхового фонду. В судовому засіданні відповідач підтвердила факт отримання коштів, але від повернення відмовилась пояснивши. що дані кошти витрачені нею на сплату комунальних послуг. Суд вважає, що в даному випадку дані кошти підлягають стягненню з відповідача. Дані кошти не є завдатком, а лише, як пояснили сторони, страховим фондом і підлягали поверненню відповідачем після закінчення договору оренди. Посилання відповідача на те, що позивачем не виконані умови договору, так як він не заселився в квартиру 17.08.2012 року, суд вважає безпідставними. Дата поселення в квартиру в договорі не обумовлена. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача подвійної суми завдатку в зв»язку з порушенням зобов»язання кредитора, відповідно до ст. 571 ч.1 ЦК України, то дані вимоги не підлягають до задоволення. Суд вважає. що дані кошти розцінювати саме як завдаток, неможливо. Відповідно до ст.. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Завдаток за своєю суттю є двостороннім, у тому розумінні, що він опосередковує відносини тільки боржника та кредитора. Як зазначалось вище, 1500 гривень, сплачених позивачем були не завдатком, а лише страховим фондом. Не підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення процентів в сумі 145,30 грн за користування коштами. Дані кошти позивачем в борг не надавались., а тому застосовувати ст.. 1048 ЦК України до даних правовідносин є недоречним. Таким чином, вимоги позивача підлягають до задоволення частково в частині стягнення суми 1500 гривень сплачених позивачем при оформленні договору оренди. . Суд вважає також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial