Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0551 га., яка розташована по [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2013 року (а.с. - 12). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.11.2003 року серії ІФ №9095815 [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 486 від 29.12.1993 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0551 га розташована у [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер якої: 2610100000200030031. Із довідки Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 10.05.2014 року за №1535/02-14/6 вбачається, що на день видачі довідки єдиним спадкоємцем майна померлого за законом є його син- Костюк [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.2014 року, виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., зареєстрованого в реєстрі за №6-240 позивач [PERSON] отримав в спадщину майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. - 14). Разом з тим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв»язку з відсутністю документів власності на земельну ділянку. Вищезазначений оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено спадкодавцем. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ними письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 328, 392, 1217, 1216, 1218, 1225 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved