Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житлом у будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він є співвласником вказаного житлового будинку, який складається з чотирьох житлових кімнат, площею 70,5 м.кв., що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину даного житлового будинку. Після заміжжя його дочки [PERSON] він зареєстрував за місцем свого проживання зятя [PERSON] .. Однак відповідач хоч і зареєстрований та не проживає у вказаному будинку з 2007 року, у будинку також відсутні його особисті речі. \~ \~ \~ \~Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає йому вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а саме він несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та не може оформити субсидії на відшкодування витрат по оплаті за житлово комунальні послуги. Тому, внаслідок відсутності відповідача без поважних причин понад десять років вважає, що він втратив право на користування житловим приміщенням у будинку, у зв`язку з чим, вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача адвокат Мундяк М.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задоволити. Додатково пояснив, що відповідач [PERSON] більше десяти років не проживає у спірному житловому будинку, його речей у будинку також нема. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, повторно, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/6 будинку [ADDRESS] , що стверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127925739 від 18.06.2018 /а.с.6/ Згідно наявної у матеріалах справи довідки виданої виконавчим комітетом Вівнянської сільської ради Стрийського району № 58 від 04.03.2019, а також копії будинкової книги у житловому будинку [ADDRESS] прописані позивач - [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] зять, [PERSON] внучка, [PERSON] син, [PERSON] невістка, [PERSON] внук./а.с.8-13, 15/ Також актом обстеження фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] від 05.11.2019 складеного комісією у складі секретаря виконавчого комітету Вівнянської сільської ради Стрийського району, депутатів сільської ради Коханчика О.З. та [PERSON] . встановлено той факт, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає у будинку з 2007 року, що також засвідчено свідками [PERSON] , та [PERSON] .. У відповідності до ст. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і показаннями свідків. Так, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що являється сусідом позивача. Ствердив, що спірний будинок [ADDRESS] належить [PERSON] ,\~ [PERSON] ..\~На даний\~час у вказаному будинку крім власників проживає син позивача з невісткою та онук. [PERSON] є зятем позивача та не проживає у вказаному будинку близько 15 років. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач є її сусідом. Зять позивача [PERSON] тривалий час не проживає у спірному будинку та не появляється. Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, а покази не суперечать іншим доказам по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом не встановлено будь-яких даних, про те, що відповідач не проживає в житловому будинку по [ADDRESS] з поважних причин. З огляду\~на зазначене,\~суд приходить\~до переконання,\~що позов\~підлягає до\~задоволення,\~оскільки відповідач\~протягом тривалого\~часу не\~проживає в\~спірному житловому\~будинку,\~не сплачує\~комунальних послуг,\~а позивач,\~як власник\~житла,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України\~має право\~вільно володіти,\~користуватися та\~на підставі\~ст.\~319\~ЦК України\~-\~розпоряджатися своєю\~власністю на\~власний розсуд,\~а відповідно\~до ст.\~391\~ЦК України\~-\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ними\~права користування\~та розпорядження\~своїм майном,\~зокрема,\~шляхом визнання\~відповідача таким,\~що втратив\~право користування\~спірним помешканням.\~

Outcome: approved