Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.07.2006 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 2000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. 03.02.2015 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] 21.08.2012 року (а.с.31). Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37, 38). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 17.07.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 2000,00 доларів США. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки (а.с. 12-19). Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.07.2006 року (а.с.7-10). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. За змістом п.п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту та процентам за його використання. Позивачем станом на 30.11.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.07.2006 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в сумі 6 581,85 доларів США, яка складається з: 1 875,40 доларів США заборгованість за кредитом; 4 314,25 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 392,20 долари США заборгованість з комісії за користування кредитом. Суму заборгованості слід зменшити на 3 781,43 долари США, які були стягнуті з відповідача на користь позивача заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.12.2012 року. При цьому не підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 392,20 долари США заборгованості з комісії за користування кредитом, оскільки, умовами укладеного між сторонами 17.07.2006 року №б/н договору не передбачено сплату комісії за невиконання чи неналежне виконання відповідачем кредитних зобовязань. Отже, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитними зобовязаннями становить 2 408,22 доларів США. Також позивач просить стягнути з відповідача [PERSON]: 33,42 долари США штраф (фіксована частина); 140,02 долари США штраф (процентна складова). Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків слатежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. А тому суд, з врахуванням договірних зобовязань, вважає, що слід провести перерахунок неустойки та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 120,41 долари США штраф (процентна складова). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позивних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 383,28 грн. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612,\~ 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved