Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 713256415 від 18 лютого 2013 року, посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надала відповідачці кредитні кошти в сумі 418 грн. зі сплатою 0,01 % річних. Внаслідок неналежної сплати відповідачкою процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту за нею наявна заборгованість в загальній сумі 7 349 грн. 09 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з мотивів наведених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 18 лютого 2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою укладено кредитний договір № 713256415. 28 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги, згідно якого товариство уступив останньому право вимоги за зобовязаннями, які виникають з кредитного договору № 713256415 від 18 лютого 2013 року. За кредитним договором № 713256415 (а.с.5), ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надало відповідачці кредитні кошти в сумі 4108 грн. строком на 36 місяців. Умовами п. 4.2 договору передбачено обов'язок відповідачки сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 713256415 від 18 лютого 2013 року (а.с.18). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на день подачі позову проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 713256415 згідно якого заборгованість відповідачки становить 7 349 грн. 09 коп., в тому числі: 3993 грн. 90 коп. тіло кредиту, 1 634 грн. 58 коп. плата за управління кредитом, 1 720 грн. 61 коп. пеня. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved