Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] посилаючись на те, що відповідачі самоусунулись від виховання дитини, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не дбають про його нормальне самоусвідомлення , не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей , матеріально не забезпечують. Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не цікавляться його життям. Раніше вихованням [PERSON] позивач займався разом з дружиною [PERSON] , яка [INFO] померла. З цього часу позивач сам виховує онука, створює йому належні умови виховання, матеріально утримує, купує одяг, взуття та всі необхідні речі для нормального розвитку дитини. Просив позбавити відповідачів батьківських прав та призначити його піклувальником неповнолітнього [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року клопотання позивача задоволено, зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради надати суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, відповідачі будь-якої участі у житті сина не приймають, матеріально не утримують. З 2013 року дитина проживає з позивачем. Відповідачі надали суду заяви про згоду щодо позбавлення їх батьківських прав. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов визнають, проти позбавлення батьківських прав не заперечують. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вважає, що вони підлягають задоволенню. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітетуШевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при вирішенні позову покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи , свідків, думку неповнолітнього [PERSON] , дослідивши докази по справі, дійшов ло наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 29 липня 2020 року за адресою [ADDRESS] встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені такі умови: відведена окрема кімната, є одяг відповідно сезону, необхідні речі. За даною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім`ї дружні. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради № 278 від 08 грудня 2020 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та призначення піклувальником [PERSON] . Даним висновком установлено, що батьки неповнолітньої дитини відповідачі по справі, неналежним чином виконують обов`язки по догляду за сином, а саме: вони не займаються його вихованням, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створюють належні умови для розвитку природних здібностей, не готують до самостійного життя та праці, що згідно із ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. [PERSON] визнає факт неналежного виконання батьківських обов`язків, проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Під час бесіди неповнолітній [PERSON] висловив бажання і надалі проживати в сім`ї [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2013 року [PERSON] проживав зі своєю бабусею та дідусем позивачем по справі. Бабуся померла, а тому лише дідусь опікується дитиною, забезпечує всім необхідним. Мати [PERSON] сестра свідка зловживає спиртним напоями, взагалі не цікавиться сином, його здоров`ям чи навчанням. Батьки [PERSON] не виконують жодних батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] пояснила, що всі питання пов`язані з навчанням [PERSON] вирішує лише з дідусем позивачем по справі. Суд приймає до уваги, що відповідачі подали до суду заяви про надання згоди на позбавлення їх батьківських прав, що свідчить про їх свідоме небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини. Така поведінка відповідачів свідчить про те, що поведінку батьків у кращу сторону змінити неможливо, і у їх діях наявна вина. Позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка має серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини, встановлені статтею 166 СК України, то позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Таким чином, суд вважає, що права неповнолітнього [PERSON] на належне піклування з боку батьків про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя - порушені. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.155 СК України). Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст.171 СК України). Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. З метою реалізації вимог ст.171 СК України та ст.12 Конвенції про права дитини судом заслуханий [PERSON] , [INFO] ,який висловив свою думку згідно з його віком, яку суд приймає до уваги. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Суд дійшов до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав є в інтересах дитини, виходячи із того, що судом встановлено, що останні тривалий час проживають окремо від сина і не спілкуються з ним, не приймають участі в його вихованні, утриманні, не цікавляться життям, здоров`ям, навчанням, що суперечить інтересам дитини. У справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року, ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON] підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог щодо призначення його піклувальником, висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування , позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру, а сам по 840 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved