Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надав відповідачу у борг грошові кошти, що було оформлено письмовим договором на умовах строковості та зворотності, проте після настання строку повернення грошових коштів, відповідач останні добровільно не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив слухати справу у відсутність відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с. 43/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином /а.с. 29, 42/, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у відсутність відповідача та ухвалити за згодою представника позивача заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 листопада 2010 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] надав, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти в розмірі 267792,00 грн. зі строком повернення до 31 грудня 2011 року /а.с. 13-14/. В підтвердження отримання відповідачем грошових коштів, 16.11.2010 року, одночасно з укладанням договору позики, останнім було складено розписку про отримання грошових коштів із зазначенням дати остаточного повернення боргу /а.с.15/. Відповідно до п. 4.1 та п. п. 5.1. - 5.2. договору позики, позичальник зобов'язаний у строк до 31.12.2011 року повернути суму позики у повному обсязі в розмірі 267792,00 грн. протягом 1-го календарного дня, з моменту закінчення строку договору, з урахуванням відсотків за користування позикою. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув у повному обсязі. 30.12.2011 року відповідач повернув частину боргу в розмірі 49570,53 грн. 30.08.2012 року відповідач повернув частину боргу в розмірі 6182,00 грн. 30.01.2013 року відповідач повернув частину боргу в розмірі 1313, 70 грн. Загальна сума повернутих відповідачем коштів складає 57066,23 грн. 11.06.2014р. позивачем на адресу відповідача була направлена письмова претензія з вимогою повернути суму боргу, проте відповідач жодної відповіді на останню не надав /а.с.16-18/. Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача складає 210725,77 грн. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення грошового зобов'язання, що становить 15407,67 грн. Крім того підлягає стягненню з відповідача інфляційне збільшення заборгованості за період з 16.11.2010 р. до 31.05.2014р., що становить 51470,67 грн. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не виконав грошові зобов'язання передбачені договором позики, добровільно позику не повернув, тому остання має бути стягнута у примусовому порядку. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved