Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №СК-6/0058/15/50/99 від 20.03.2015 року (далі кредитного договору) відповідач отримав кредит у розмірі 7765,00 грн., нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 72% річних. Відповідно до п.п.9 п.2.4. Договору відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця в розмірах, визначених додатковим договором №1 до кредитного договору. 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав транш у розмірі 1055,00 грн., внаслідок чого сума неповернутого кредиту склала 7739,54 грн. Відповідно до п.3, п.4 додаткового договору №2 відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 10-го числа кожного місяця в розмірах, визначених додатковим договором №2 до кредитного договору. 24.02.2017 року відповідачем було здійснено останній платіж, що спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Відповідач обовязку по поверненню кредиту не виконує, у звязку з чим заборгованість за кредитом становить 4941,78 грн., в тому числі: 2505,97 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту, 2398,81 грн. сума несплачених процентів за період з 25.12.2015 по 21.08.2017, 37,00 грн. сума пені нарахована за період з 11.06.2017 року по 30.06.2017 року. Просив позов задовольнити стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, судовий збір у розмірі 1600 грн. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявися, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.525,526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В судовому засіданні встановлено, що між кредитодавцем Кредитною спілкою «Супер Кредит» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №СК-6/0058/15/50/99. На виконання умов договору кредитодавцем було надано кредит [PERSON] в сумі 7765,00 грн., готівкою на споживчі потреби, що підтверджується видатковим касовим ордером №129/6 від 20.03.2015 року. [PERSON] відповідно до п.п.9 п. 2.4 та п. 3.2 кредитного договору, зобовязана була до 20 березня 2018 року щомісяця до 25 числа вносити на погашення кредиту кошти відповідно до графіку, встановленого у пункті 3.3 кредитного договору, при цьому нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 72% річних. Сторони передбачили у пункті 3.4 кредитного договору, що за прострочення вищезазначених термінів платежів кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав транш у розмірі 1055,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №363/6 від 01.09.2015 року, внаслідок чого сума неповернутого кредиту склала 7739,54 грн. Відповідно до п.3, п.4 додаткового договору №2 відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 10-го числа кожного місяця в розмірах, визначених додатковим договором №2 до кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.08.2017 року відповідачем 24.02.2017 року було здійснено останній платіж в розмірі 500 грн., заборгованість відповідача перед позивачем складає 4941,78 грн., в тому числі: 2505,97 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту, 2398,81 грн. сума несплачених процентів за період з 25.12.2015 по 21.08.2017, 37,00 грн. сума пені нарахована за період з 11.06.2017 року по 30.06.2017 року. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором було встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно п.п. «а» п.п. 3 п.2.1 кредитного договору в разі затримки позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4941,78 грн., заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1600грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved