Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач зазначив, що відповідно до укладеного 25.10.2006р. між сторонами договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач заборгованість у встановлені договором строки не погашає, внаслідок чого станом на 30.06.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: - 8404,14грн. заборгованість за кредитом; - 10749,90грн заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1350,00грн. заборгованість за пенею та комісією. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00грн. штраф (фіксована частина) - 1025,20грн. штраф (процентна складова), а всього 22029,24грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача, по довіреності не зявився, надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за сво\\ї відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За згоди представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. 25.10.2006 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки (а.с.9-15). У відповідності до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також, частина 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач заборгованість у встановлені договором строки не погашає, внаслідок чого станом на 30.06.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: - 8404,14грн. заборгованість за кредитом; - 10749,90грн заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1350,00грн. заборгованість за пенею та комісією. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00грн. штраф (фіксована частина) - 1025,20грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-8). Позичальник свою частину зобов'язань щодо сплати кредиту та заборгованості за комісіями, не виконував. Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за кредитом та по процентам за користування ним. Крім того, ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Банк вимагав від відповідача своєчасного виконання договірних зобов'язань, проте останній не сплачував заборгованість. Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитам та по процентам за користування кредитом. Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення 1350,00грн заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1025,00 грн. штраф (процентна складова)), суд приходить до наступного. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, поданий позов підтримав, вважає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні (а.с.4). З поданого суду позову та розрахунку суми заборгованості вбачається, що заявлено вимогу про стягнення пені і комісії одночасно, однією сумою 1350,00 грн., яку не розмежовано, що унеможливлює перевірку судом правильності обрахунку такої суми заборгованості, хоча пеня та комісія мають різну правову природу. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення штрафів на підставі п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до статті 549 Кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки пеня і штраф є одним видом відповідальності - неустойкою, то є неможливим притягувати суб'єктів цивільних правовідносин до сплати штрафу й пені одночасно за одне й те саме правопорушення, оскільки буде порушено конституційний принцип, закріплений в ст. 61 Конституції України. Відповідна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач заявив до стягнення 1350,00грн. пені і комісії одночасно, однією сумою, яку не розмежовано, той факт, що його право на отримання комісії по обслуговуванню банківської картки передбачено умовами укладеного між сторонами договору, виходячи з вимог закону щодо розумності та справедливості, суд вважає за потрібне відмовити у позові в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до умов п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню та комісію однією, не розмежованою ним сумою. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial