Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача- [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтуванні позову покликається на те, що 02.02.2016 у м. Львові на пр. Чорновола відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під управлінням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Сторонами зі спільної згоди було укладено повідомлення про ДТП, що мало місце 02.02.2016 за наступними обставинами: [PERSON] при зміні напрямку руху не пропустив ТЗ, який рухався по головній дорозі прямо, внаслідок допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. [PERSON] свою вину визнав в повному обсязі. 03.02.2016 до ПрАТ «СК ВУСО» звернулася постраждала особа із заявою на виплату (страхового) відшкодування (зареєстрована за вх. №7/846/14-01/ВСВ). Потерпілою особою також було надано розрахунок вартості відновлювального ремонту від 22.020.2016. ДТП було визначено позивачем страховим випадком та на підставі розрахунку вартості відновлювального ремонту №БН від 22.02.2016, звіту №661720, страхового акту №2074-24 від 21.04.2016 ПрАТ «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ [PERSON] у розмірі 7534, 43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6424 від 21.04.2016, здійснило відшкодування [PERSON] збитки, яких зазнав останній, а саме вартість відновлювального ремонту у розмірі 5534,43 грн. та витрат по оплаті експертного дослідження у розмірі 2000 грн. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляд на таке. Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року між Страховою компанією «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АІ/8942115. За цим договором на страхування прийнято автомобіль [NUMBER]. 02.02.2016 у м. Львові на пр. Чорновола, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під управлінням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно з Європротоколом [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі наданих документів та згідно з умовами договору, зазначене ДТП Страхова компанія «ВУСО» визнала страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2074-24 від 21.04.2016 та виплатила страхове відшкодування в розмірі 7534,43 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №6424 від 21.04.2016 /аркуші справи 37-38/. Таким чином, Страхова компанія «ВУСО» виконала зобов'язання перед страхувальником у повному обсязі. Враховуючи ту обставину, що потерпілий [PERSON] отримав страхове відшкодування в повному обсязі, до Страхової компанії «Еталон», в порядку ст. 1191 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи тобто відповідача. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п 1 ч. 2ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, тому суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), суму в розмірі 7534,43 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved