Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач ДП «Завод імені [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить виселити [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], із службового приміщення за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що у період часу з 23.10.1990 року по 10.03.1999 року відповідач працювала на ДП «Завод ім.. [PERSON]». У період роботи на підприємстві відповідач мала прізвище Краснокутська. Під час роботи на підприємстві відповідачу було надано службове житлове приміщення за адресою : [ADDRESS]. 10.03.1999 року відповідач звільнилася з підприємства за власним бажанням. Звільнившись з підприємства відповідач втратила право на проживання в наданому житловому приміщенні, тому підлягає виселенню. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, про що власноруч написала заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира №164 по вул. Кошкіна в м. Харкові є службовим приміщенням ДП «Завод імені [PERSON]» (а.с.35). У період часу з 23.10.1990 року по 10.03.1999 року відповідач працювала на ДП «Завод ім.. [PERSON]» Під час роботи на підприємстві відповідачу було надано службове житлове приміщення за адресою : [ADDRESS] (а.с.8-10). Згідно довідки про склад сімї КП «Жилкомсервіс» та акту в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] Квартира не приватизована (а.с. 11,12). Статтею 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Так відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 118 Житлового кодексу УРСР Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно зі ст. 122 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Згідно зі ст. 122 Житлового кодексу УРСР Робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved