Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачем 28.01.2020 року було подано позовну заяву про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до судового наказу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року з нього було стягнуто аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23 років. Не заперечував проти надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання, але зазначав, що розмір, який визначений до стягнення він сплачувати не в змозі. Так, він є пенсіонером, отримує лише пенсію, окрім того, проживає із матір`ю пенсіонеркою, яка постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги, розмір її пенсії не дозволяє придбавати необхідні медикаменти. Всю необхідну допомогу надає він. Також, він має неповнолітню доньку від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. Просив врахувати, що за час сплати ним аліментів на неповнолітню на той момент доньку [PERSON] , він не придбавав жодного рухового чи нерухомого майна, не набув будь-яких корпоративних прав, в той час, як родина [PERSON] придбала автомобіль. Просив зменшити розмір аліментів, що стягнуто на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, та визначити їх в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до закінчення нею навчання. Також, просив врахувати, що судом при видачі судового наказу допущено подвійне стягнення аліментів, оскільки на момент подачі заяви про стягнення аліментів [PERSON] буле ще неповнолітньою, досягла 18 років [INFO] , а аліменти були стягнути з нього з 12 грудня 2019 року, тобто з дня подачі заяви, фактично право на отримання аліментів на повнолітнього виникає з моменту досягнення повноліття, тобто з [INFO] . Відповідач [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити. Посилалась на те, що неповнолітня донька [PERSON] не зареєстрована за місцем проживання позивача, тому факт її утримання позивачем нічим не доведений, окрім того дитина має ще мати, яка також має обов`язок щодо її утримання. Також, позивачем не надано доказів того, що мати позивача [PERSON] перебуває на його утриманні, оскільки з наданих чеків не вбачається, для кого та ким купувались ці ліки та за чиї кошти. Окрім того, позивач не навів обґрунтування чому саме 1/10 частина підлягає стягненню, та чи буде розмір аліментів достатнім для гармонійного розвитку дитини, визначення розмірі аліментів в 1/10 частці суперечить засадам ч.2 ст.182 СК України, згідно до якого розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила врахувати, що її батьки також хворіють, з більшою кількістю діагнозів ніж мати позивача, у неї є також ще одна дочка, яка проживає із нею та перебуває на її утриманні, таким чином на її утримання знаходяться двоє дітей, а заробітна плата складає 4500 гривень. Посилалась на те, що вона має намір звертатись до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості по аліментах за весь період часу коли позивач отримував заробітну плату, ухиляючись від сплати аліментів на дитину. До участі у справі було залучено 3-ю особу на боці відповідача [PERSON] , яка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв до суду не подавала, ухвала про залучення до участі у справі, копія позовної заяви, судові повістки, направлені на адресу її реєстрації були повернуті поштовим відділення з позначкою «про сплив терміну зберігання на поштовому відділенні». Враховуючи зазначені, суд ухвалив, проводити розгляд справи за відсутності 3-ї особи. В судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримала, просила позов задовольнити та врахувати, що наразі спільна донька сторін досягла повноліття, позивач дійсно працює та отримує пенсію, не відмовляється надавати донці допомогу, але в розмірі визначеному судовим наказом він надавати допомогу не має можливості, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка проживає із ним, мати пенсіонерка, яка також проживає з ним, страждає рядом захворювань та він надає допомогу матері на придбання коштовних препаратів. За останній час позивачем не придбавалось у власність будь якого рухомого чи нерухомого майна, коштовних речей, в той час як відповідачкою та її цивільним чоловіком було придбано автомобіль. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували, посилались на доводи викладені у відзиву, а також зазначали, що відповідач протягом тривалого часу приховував, що окрім пенсії має дохід у вигляді заробітної плати, під час неповноліття доньки сплачував аліменти виключно з пенсії, наразі ј частка доходу, яка стягнена за судовим наказом, передбачена законом. Просили врахувати також наявність на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої доньки, батьків пенсіонерів, що страждають на ряд хронічних захворювань, потребують допомоги від відповідача. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до довідки Харківського коледжу КЗ «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради від 09.12.2019 року за №54п [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання педагогічного відділення. Відповідно до інформації коледжу станом на 18.08.2020 року за результатами навчання [PERSON] , студентка 31 по групи, переведена на 4 курс (наказ №54-кс від 01.07.2020 року). Відповідно до судового наказу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Ухвалою від 20.02.2020 року було визнано судовий наказ, виданий Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 16.01.2020 року, в частині стягнення аліментів за період з 12.12.2019 року по 27.12.2019 року включно, таким що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ч.7 ст.170 ЦПК України заперечуючи вимоги стягувача позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Позивач є пенсіонером, розмір його пенсії складає 1081,26 гривень, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Харківській області та копією пенсійного посвідчення. Пенсія призначена з 09.06.2010 року. Окрім цього, позивач працює в КП «Харківводоканал» Комплекс «Харківводовідведення» та його заробітна плата за період з січня 2020 року по серпень 2020 року склала 94561,05 гривень, що підтверджується довідкою від 08.09.2020 року. Позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьками якої в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON] . Дитина проживає із батьком. Позивач у справі [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Мати позивача [PERSON] є пенсіонером за віком, з 18.09.1997 року, що підтверджується відповідною копією посвідчення та є зареєстрованою за адресою [ADDRESS] відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова. Позивачем також надано копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] за 2019 рік, копії чеків на придбання медпрепаратів в аптеках міста. Відповідач у справі [PERSON] працює ТОВ ВТФ «Фармаком» та розмірі її заробітної плати складає 4850 гривень з січня 2020 року. Також відповідач має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачем надано до суду копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , що зареєстровані за адресою [ADDRESS] , а також копію посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС на ім`я [PERSON] , копії виписок з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] за 2014, 2017, 2018, 2019, 2020 роки та [PERSON] за 2014, 2019 рік. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що вона є рідною сестрою позивача, [PERSON] її племінниця та хрещениця. Після досягнення [PERSON] повноліття брат зустрічався з донькою та запитував щодо допомоги на період навчання, пропонував доньці відкрити на її ім`я рахунок та перераховувати кошти, але донька відповіла, що цим займається мама, оскільки вона від неї повністю залежить. Брат пропонував відповідачці вирішувати це питання в добровільному порядку та не відмовлявся від надання допомоги. На повноліття хрещениці вона приїжджала до відповідачки додому, брат подарував донці гроші та золоту булавку, вона подарувала обручку, ще передала від бабусі срібну ікону. Також зазначила, що з братом проживає його неповнолітня донька, окремо від матері дитини, вони так вирішили, проживає їх спільна мати, яка потребує допомоги на лікування, у неї дуже поганий стан здоров`я. Зі слів, знає, що відповідачка придбала автомобіль. Відповідно до вимог ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Правовідносини, що регулюють обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина та його виконання врегульовані нормами глави 16 СК України. Так, відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги. При цьому, Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітнього сина, доньку, незалежно від того, з ким із них вони проживають. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів донька сторін у справі [PERSON] досягла [INFO] повноліття та не має статусу дитини, в розумінні вимог ст.6 СК України, проживає із відповідачем, зазначена обставина не була спростована в ході розгляду справи, навчається в Харківському коледжі КЗ «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради на 4 курсі денної форми навчання, як пояснила відповідач донька не отримує стипендію, не працює, весь час займає навчання, а тому, потребує допомоги батьків. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч.7 ст.170 ЦПК України заперечуючи вимоги стягувача позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із змісту судового наказу, з урахуванням ухвали про визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ в частині, на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2019 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Судом враховуються доводи позивача про наявність у нього неповнолітньої дитини, утримання якої є його обов`язком, але при цьому це не виключає обов`язку позивача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка її потребує у зв`язку із навчанням.Що стосується доводів відповідача про наявність у неї ще однієї доньки, суд вважає, що дана обставина не повинна враховуватись при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, оскільки дитина відповідача, також має батька, який в силу норм Сімейного кодексу повинен нести матеріальну відповідальність за утримання дитини. Що стосується доводів сторін про наявність у них на утриманні батьків, що хворіють та потребують допомоги, суд не приймає ці до доводи до уваги, оскільки доказів того, що батьки перебувають саме на утриманні сторін, не мають можливості забезпечувати себе самостійно, потребують догляду, відсутні інші особи, що надають їм допомогу, не було надано. Надані суду копії медичних висновків лише свідчать про звернення за допомогою, але не підтверджують факту потреби та перебування на утриманні сторін. Доводи сторони відповідача щодо приховування позивачем його доходу за період стягнення аліментів на неповнолітню доньку, не є предметом дослідження в рамках даного спору, що не позбавляє сторони відповідача вирішувати питання наявності чи відсутності заборгованості, проведення перерахунків та стягнення заборгованості у встановленому процесуальному порядку. Враховуючи наведені обставини, сукупний дохід відповідача, який в змозі надавати допомогу повнолітній дочці, що продовжує навчання, наявність на утримання позивача неповнолітньої дитини, обов`язок обох батьків приймати участь в утриманні повнолітньої доньки, прожитковий мінімум для працездатної особи, що встановлений відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» - 2197 гривень, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання з 1/4 частини до 1/6 частини. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір аліментів на повнолітню дитину, відповідно статті 200 СК України, визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] досягла повноліття та не має статусу дитини. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволених позовних вимог (1/6х100%/1/10х840,80=554,93), а також надмірно сплачений судовий збір в розмірі 40 гривень підлягає поверненню позивачу.

Outcome: partial