Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою в який просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання грошових коштів, та сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 12 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № ABH0RG114010091 про надання кредиту у розмірі 10 696 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду позовну заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.5). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.31), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № ABH0RG114010091 про надання кредиту у розмірі 10 696 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с 8-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи (а.с. 6) вбачається, що відповідач, отримавши від позивача кредит взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 11.03.2016 року, виникла заборгованість яка становить 11 608 грн. 13 коп., у тому числі: -\-заборгованості за кредитом - 6 541 грн. 10 коп.; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 4 грн. 93 коп.; -заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 035 грн. 95 коп.; -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 997 грн. 19 коп. -штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; -штраф (процентна складова) - 528 грн. 96 коп.; Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, на підставі викладено, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved