Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок в [ADDRESS] . Спадкоємцем належного йому майна є батько позивача [PERSON] , який на спадщину не претендує та відмовився від спадкування у користь позивача. Однак звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини виявилося, що право власності на спадковий будинок не зареєстроване, в зв`язку з чим позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті діда. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до копій свідоцтв про народження позивача та його батька, встановлено, що позивач є онуком [PERSON] . Згідно довідки Телязької сільської ради №611 від 15.10.2019р., встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS] . На день смерті із ним зокрема проживав його онук [PERSON] .. Згідно довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» №5746 від 17.10.2019р., встановлено, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстроване. В ході розгляду справи встановлено, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності реєстрації права власності на спадковий житловий будинок. Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно до ст. 1264 ЦК України позивач є спадкоємцем діда за законом, відповідно він має право на спадкування вказаного житлового будинку після його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved