overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 25.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 71. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сумісним подружнім життям з відповідачем проживали до серпня 2017року. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні різних сімейних питань з відповідачем не приходять до згоди. На цій підставі між ними виникають сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного. Позивач намагався зберегти сімю, але йому це не вдалося. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 25.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 71. Позивач в судове засідання не зявився, надавдо суду заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявила ся, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР №100404 від 25.06.2013 року (а.с.3) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 25.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 71. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалася, вони як одна сімя не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, та інтересам їх доньки суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 13 липня 2008 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 708. Від даного шлюбу у них 15 листопада 2008 року народився син [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 708 (а.с.13). Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992, неповнолітніх дітей не мають. Протягом останнього року сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення їх шлюбних відносин. Вони намагалися врегулювати спір та примиритеся, але ці спроби не дали бажаного результату. Наразі сумісне проживання між ними припинено, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. За вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Ухвалою суду від 04.03.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 31.03.2020. Позивач як і його представник - адвокат Большаков Р.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила провести розгляд справи без її участі. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.09.1992 відділом РАЦС Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області, за актовим записом №187. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON] (а.с.8). Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини на даний час припинені, примиритися вони не бажають, проживають окремо (а.с. 9). За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Згідно зі ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 28. Від даного шлюбу дітей у них немає. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Все це призвело до того, що їх сім'я почала поступово руйнуватися. Спільним сімейним життям не проживають з вересня 2013 року. Питання розірвання шлюбу ним давно обдумане, примирення вважає неможливим. Тому просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 28, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 23 липня 2011 року. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідачки, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб є формальним, спілкування між сторонами припинилося протягом тривалого часу, а тому просила позов задоволити та шлюб розірвати. Листом, що надійшов 01.07.2016 року на адресу суду, позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених в ньому та просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився. У поданій суду заяві проти позову заперечив, пояснив суду, що продовжує спілкування із дружиною, вони мають спільні інтереси, виховали двох дітей, він продовжує її кохати, ніколи не ображав, не принижував, поважає її як жінку і матір їхніх дітей. Вважає, що шлюб не є формальним, бажає зберегти їхню сімю і підстав для задоволення немає, тому просив у задоволені позову відмовити. Ухвалою суду від 08.09.2016р. сторонам надано три місяці для примирення. Ухвалою від 14.12.2016 р. суд відновив провадження по справі та повідомив сторони про час і місце розгляду справи. Позивач в судове засідання після відновлення провадження не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неприбуття в суд не повідомила. Згідно приписів ч.3\~ст.27 ЦПК\~України особи, які беруть участь в справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні\~\~права і виконувати свої процесуальні обовязки. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1989 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Знам'янського міськвиконкому Кіровоградської області, актовий запис № 90. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинено три місяці тому. Причиною розпаду сім'ї стала втрата почуття взаємної поваги і любові, та довіри. Шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати за своєї відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, спір між ними про розподіл майна відсутній. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, позивач просив покласти судові витрати по справі на нього, тому суд вважає що судові витрати по справі необхідно залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2003 року. Шлюб зареєстровано Дмитрівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, актовий запис № 23. Від спільного життя дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинено. Причиною розпаду сім'ї стала втрата почуття взаємної поваги і любові, та довіри. Шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати за своєї відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, спір між ними про розподіл майна відсутній. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, позивач просив покласти судові витрати по справі на нього, тому суд вважає що судові витрати по справі необхідно залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського МУЮ, актовий запис №2051. Стверджує, що вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, а сімейні стосунки фактично припинилися. Відповідачем вони не проживають разом з квітня 2018 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Вважає, що їх спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім`я фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 4700 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24.09.2019 року позивачка [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь 2000 грн. щомісячно аліментів на утримання дитини. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07 травня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.10.2019 року між сторонами затверджено мирову угоду в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач та відповідач не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , в якій просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований 16 серпня 2014 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2051 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та фактично проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. 03 листопада 1989 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №34. Від спільного шлюбу у подружжя народилося троє дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON],[INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужили ті обставини, що в сім`ї виникають непорозуміння і скандали, різні погляди на життя. В 2010 році [PERSON] виїхала на заробітки до Італійської Республіки, із того часу подружжя втратили шлюбно-правовий зв'язок. Шлюб набув формального характеру, сім`я фактично припинила своє існування. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 1989 року,виконавчим комітетом Банилів-Підгірнівською сільською радою, Сторожинецького району, актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Під час спільного життя у сторін народилося троє дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні [PERSON]. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповідача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Крім того відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач являючись матір'ю дітей, та маючи обов'язок утримувати їх до досягнення ними повноліття, кошти на їх утримання не надає. Тому суд знаходить, що з відповідачки слід стягувати аліменти. З вимог ч.1 ст.79 СК України вбачається, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд стягує з відповідачки аліменти з 12.08.2015 року - з моменту подання позовної заяви. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей і позивача і вважає за необхідним визначити розмір аліментів заявленому у позові, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2015р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років складає 1032грн., віком з 6 до 18 років складає 1286.00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved