Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] посилаючись на те, що 05.07.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики № 52868 в електронній формі, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 1 201,00 гривень на картковий рахунок строком на тридцять днів, зі сплатою процентів за користування позикою. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 31.07.2019 року виникла заборгованість в розмірі 50330,31 гривень. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 50330,31 гривень та покласти на відповідача судові витрати. Провадження у справі було відкрито з призначенням судового засідання на 09.01.2020рік. В судове засідання позивач свого представника не направив, однак надав суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомленою судом належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів, розглянути її без фіксації судового процессу та винести заочне рішення. Судом встановлено, що 05.07.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено договір позики № 52868 в електронній формі, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 1 201,00 гривень на картковий рахунок строком на тридцять днів, зі сплатою процентів за користування позикою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідач належним чином умови договору не виконувала внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 31.07.2019 рік виникла заборгованість в розмірі 50330,31 гривень, яка складається з наступного: - 1201,00 гривень - основний борг; - 24918,35 гривень - заборгованість по відсотках; -24210,96 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинна нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору позики. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 525,526, 610-612, 1046, 1049, ст.. 11,12 ЗУ «Про електронну комерцію», та

Outcome: approved