Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2018 року стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, 20.05.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області бул видано судовий наказ, за яким стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що тимчасово непрацездатний, має на своєму утриманні непрацездатну матір, яка постійно хворіє, потребує лікування, а тому, не спроможний сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі, у зв`язку з чим, уточнивши позовні вимоги, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідачів на утримання двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/5 частини його заробітку (доходу) на користь кожної з відповідачок. Ухвалою від 12.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник відповідачки направив заяву про розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2018 року було присуджено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 25 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією відповідного рішенням. Крім того, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 20.05.2019 року було видано судовий наказ, яким присуджено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішень у справах про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] матеріальний стан позивача змінився. Так, згідно даних матеріалів справи, позивач має на утриманні непрацездатну матір, яка тяжко хворіє, у зв`язку з чим позивач несе витрати на її лікування, що підтверджується фіскальними чеками /а.с. 14/. Крім того, на даний час позивач тимчасово непрацездатний та перебував на обліку як безробітний в Білоцерківському МРЦЗ з 06 липня 2019 року по 31 липня 2020 року /а.с. 15/. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному, за даним рішенням суду, розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 та ч. 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, зокрема може бути присуджена у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що за вищезгаданими судовими рішеннями з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей у загальному розмірі 1/2 частини його доходу (1/4 + 1/4), що погіршує матеріальний стан останнього, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/5 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та з 1/4 частини до 1/5 на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , на думку суду, є обґрунтованим, оскільки не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом для захисту прав дітей. Між тим, за правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved