Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що його батькові [PERSON] , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 030064 від 10.02.1998 року належала земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована на території с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. [INFO] батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Батько за життя заповіт не складав. Після його смерті в управління та володіння спадковим майном вступила його матір [PERSON] , так як вони проживали разом, вели спільне господарство. Внотаріальному порядку вона оформила спадщину на спірну земельну ділянку, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 1398, але не зареєструвала її згідно діючого на той час законодавства, тобто не набула права власності. [INFO] мати [PERSON] померла. Ще за життя вона заповіла позивачу [PERSON] все належне майно. Останній прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Його рідна сестра [PERSON] на спадкове майно не претендує. На даний час він оформив частину спадкового майна, а саме земельну частку (пай) розміром 29,10 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності ЗАТ «Рідний край». Однак нотаріус йому відмовив в оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 28.11.2006 року в реєстрі за № 1398 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, право власності за яким не було набуто згідно діючого на той час законодавства. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована на території с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Прибилівської сільської ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області від 09 лютого 1998 року, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 030064 від 10.02.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1, виданого на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримує, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява через канцелярію суду, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 09.09.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 030064 від 10.02.1998 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1, [PERSON] , на підставі рішення Прибилівської сільської ради народних депутатів від 09.02.1998 року, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,24 га, яка розташована на території с.Прибилів, Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.5). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про одруження від 24.09.1961 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] , дружина [PERSON] прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 469 від 04.09.2020 року (а.с. 7), а також остання частково оформила спадщину за законом на своє ім`я, а саме спірну земельну ділянку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 1398 (а.с. 11). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 320/2006 від 28.11.2006 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с.66-72). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя остання посвідчила на ім`я сина [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 25.12.2013 року (а.с. 6). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 469 від 04.09.2020 року (а.с. 7). Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2020 року, позивач [PERSON] оформив частину спадкового майна, а саме земельну частку (пай) розміром 29,10 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності ЗАТ «Рідний край» (а.с.12). Згідно копії спадкової справи № 137/2014 від 21.07.2014 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 28-65), позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Крім того, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є рідна сестра позивача, відповідач по справі, [PERSON] . Проте, остання на спадкове майно не претендує, у встановлений законом строк і спосіб, спадщину не прийняла та відмовляється від неї в користь позивача. На момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,24 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована на території с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 28.11.2006 року в реєстрі за № 1398 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, право власності за яким не було набуто згідно діючого на той час законодавства, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 483/02-31 від 28.08.2020 року (а.с. 21). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 539,00 грн. На підставі ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved