Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до Центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф, Харківського міського психоневрологічного диспансеру № 3, Харківської обласної психіатричної лікарні № 3, третя особа Шевченківський відділ ГУНП в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23та 24 квітня 2017 року він звернувся в телефонному режимі за номером « 103» та залишив повідомлення про те, що в його будинку мешканці квартир [NUMBER] експлуатують з метою нанесення шкоди його здоров'ю радіоелектронні пристрої, а також зазначив, що мешканці цих квартир страждають психічними розладами. Проте на вказане звернення працівники медичних установ не вжили заходи. 24 квітня 2017 року позивач звернувся до директора Центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф з письмовою скаргою про неналежне реагування на повідомлення про тяжкі психічні розлади мешканців вказаних квартир. З відповідними заявами позивач звернувся і до інших відповідачів у справі. Проте, як він зазначає дії щодо перевірки на психічні захворювання мешканців вказаних квартир не були проведені. Натомість радіаційний фон в його кімнаті постійно присутній, що викликає в нього головні болі, крім того один з мешканців [PERSON] погрожував позивачеві розбити йому голову. В зв'язку з цим позивач просить визнати дії відповідачів незаконними та зобов'язати їх вчинити примусовий огляд психіатром [PERSON], [PERSON], [PERSON], членів сім»ї [PERSON], як осіб які експлуатують спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації в будинку позивача та направити їх в суд для примусової психіатричної госпіталізації. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, повідомив, що стосовно нього проводяться негласні слідчі дії мешканцями вказаних квартир в будинку де він мешкає, все це приводить до головних болів, якими він страждає безперестанку. Представник відповідача Харківського міського психоневрологічного диспансеру № 3 надав до суду заперечення, пояснив в судовому засіданні, що позовні вимоги безпідставні. Представник відповідача Харківської обласної психіатричної лікарні № 3 надав до суду заперечення, пояснив в судовому засіданні, що позовні вимоги безпідставні. Представник відповідача Центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог, та необхідності відмовлення їх задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою м. [ADDRESS] Позивач не надав копій звернень до відповідачів з приводу неадекватної поведінки мешканців квартир 125,126,127,128 в його будинку. Наразі суд не має відомостей які саме мешканці проживають у вказаних квартирах. Позивач не повно надав інформацію. Відповідно до ст. 3 Закону України « Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психіатричних розладів, доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставі та в порядку передбаченим чинним законодавством. Відповідно до ст. 6 вказаного закону надання відомостей про стан здоров'я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника, можливе лише на підставі письмового запиту, ухвали суду. Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються цивільним законодавством. Основу цивільного законодавства України становить Конституція України від 28.06.96 № 254к/96-ВР (зі змінами та доповненнями), а основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ (зі змінами та доповненнями, за текстом - ЦК України). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З огляду на це суд не вправі вирішувати питання щодо того, що знаходиться в квартирах мешканців будинку. Згідно зі статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Позивач не зміг довести законність своїх позовних вимог, при таких обставинах суд вважає позовні вимоги незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved