overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав в [ADDRESS] Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги щодо спадкового майна батька є він та його сестра [PERSON], яка не претендує на спадкове майно та відмовляється від нього. Заповіту [PERSON] не складав. У визначений законом час позивач не звертався за одержанням свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, так як не мав змоги, оскільки перебував за межами України. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька. Позивач, [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не прибула, проте надала в суд заяву у якій вказує, що не заперечує проти задоволення даного позову, справу просить слухати у її відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року помер [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №957 від 08.09.2015р., виданої Белзької міської ради Львівської ради, встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] до дня смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважною, а саме те, що позивач, [PERSON] в період з червня 2015 року по 02.11.2015 року перебував за межами України, про що свідчить іменний авіаквиток та митні документи, що наявні в матеріалах справи, та вважає, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [INFO] року помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне майно, зокрема, земельну ділянку площею 1,8720га, яка знаходиться на території Поторицької сільської ради. Заповіту [PERSON] не складав. Вказує, що його брат був одинокий і позивач є спадкоємцем майна померлого. Зазначає, що він звертався в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначає, що строк встановлений ст.1270 ЦК України пропустив з поважної причини. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Поторицької сільської ради в судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження встановлено, що [PERSON] був братом позивача (а.с. 15-16). Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважна та приходить до висновку, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [INFO] року померла його баба [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Разом з нею без реєстрації проживав позивач та здійснював її догляд. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки площею 0,1013га, 0,2682га та 1,9167га., що розташовані на території Свитазівської сільської ради. На все спадкове майно [PERSON] склала заповіт в користь позивача. Однак, позивач пропустив визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважав, що оскільки спадкодавця склала на його користь заповіт, за оформленням спадщини він може звернутись у будь-який зручний для нього час. Крім цього, вважав, що спадщину прийняв, оскільки проживав з [PERSON] до дня її смерті. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті баби строком на один місяць. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без участі представника сільської ради. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року померла [PERSON]. Із дослідженого заповіту [PERSON] від 19.03.2009 року, встановлено, що все належне їй майно вона заповіла своєму онукові [PERSON]. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважна, та вважає, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [INFO] року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,6426га, яка знаходиться на території Жужелянської сільської ради. Заповіту [PERSON] не складала. Вказує, що він звертався в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначає, що строк встановлений ст.1270 ЦК України пропустив з поважної причини. Після смерті тітки все її майно та документи перейшли у володіння його батька [PERSON], але в результаті його бездіяльності у встановленому порядку спадщини він не прийняв. Також, батько позивача не говорив йому, що тітка залишила у спадок земельну ділянку. Про те, що його тітка мала земельну ділянку позивачу не було відомо, оскільки він проживав окремо в м.Червоноград. Крім цього, останні роки життя тітка позивача знаходилась у Лешківському психоневрологічному інтернаті. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Жужелянської сільської ради в судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтв про народження та свідоцтва про одруження встановлено, що [PERSON] була тіткою позивача (а.с.5, 6, 7, 8). Також, відповідно до свідоцтв про смерть серія [NUMBER] та серія [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] - [PERSON]. Згідно довідки виданої КЗ ЛОР «Лешківський психоневрологічний інтернат» №54 від 15.03.2016р. встановлено, що [PERSON], [INFO] проживала у даному будинку та знаходилась на повному державному забезпеченні з 24.04.1997р. по [INFO] Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважна та приходить до висновку, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку №2 по вул.Центральна, в с.Глухів Сокальського району, Львівської області. В будинку є зареєстрованою, однак там не проживала [PERSON] відповідачка по справі. Добровільно знятися із реєстрації у будинку позивача, відповідачка не бажає. Факт не проживання [PERSON] у будинку позивача стверджується актом складеним комісією сільської ради. Будучи зареєстрованим у будинку [PERSON] відповідач чинить йому перешкоди у користуванні ним. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом у будинку №2 по вул.Центральна, в с.Глухів, Сокальського району Львівської області. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] повторно 18.10.2016 року в судове засідання не прибула та не повідомила суд про причину неявки. За таких обставин, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що будинок №2 по вул.Центральна в с.Глухів, Сокальського району Львівської області належить на праві власності [PERSON]. З акту від 16.06.2016р. складеного комісією Ванівської сільської ради Сокальського району, встановлено, що [PERSON] з червня 2007 року дійсно не проживає в [INFO]. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування будинком №2 по вул.Центральна в с.Глухів Сокальського району Львівської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником житлового будинку по вул. Шашкевича, 17/2, в м. Сокаль Сокальського району Львівської області. Крім позивача в даному житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] З 01.06.2011 [PERSON] не проживає у будинку позивача та добровільно відмовляється знятися з реєстрації, внаслідок чого позивач не може оформити субсидію. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме належним йому будинку по вул. Шашкевича, 17/2, в м. Сокаль Сокальського району Львівської області. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибула та не повідомила суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. З оглянутого в судовому засіданні Свідоцтва про право власності №10606796 на нерухоме майно встановлено, що позивач являється власником будинку по вул. Шашкевича, 17/2, в м. Сокаль Львівської області. Із акту від 28.12.2015 року, виданого Сокальською міською радою Сокальського району, Львівської області встановлено, що відповідачка [PERSON] у вищезазначеному будинку не проживає. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем жилого приміщення. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що не проживаючи в будинку по вул. Шашкевича, 17/2, в м. Сокаль Сокальського району Львівської області, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні будинком, тому його реєстрацію у даному житловому будинку, що належить позивачу, слід скасувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником житлового будинку по вул. Шевченка, 67, в с. Муроване Сокальського району Львівської області. Крім позивача в даному житловому будинку за її проханням була зареєстрована відповідачка [PERSON] , але не проживала в будинку жодного дня. Зазначає, що відповідачка добровільно відмовляється знятися з реєстрації та як наслідок, позивач не може оформити субсидію. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме належним йому будинку по вул. Шевченка, 67, в с. Муроване Сокальського району Львівської області. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. З оглянутого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено що [PERSON] являється власником будинку по вул. Шевченка, 67, в с. Муроване Сокальського району Львівської області. Із акту від 22.06.2015 року, виданого Мурованською сільською радою, Сокальського району, Львівської області встановлено, що відповідачка [PERSON] в вищезазначеному будинку не проживає з дня реєстрації і по сьогоднішній час. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем жилого приміщення. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що не проживаючи в будинку по вул. Шевченка, 67, в с. Муроване Сокальського району Львівської області, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні будинком, тому його реєстрацію у даному житловому будинку слід скасувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі є зареєстрованим, однак там не проживає [PERSON] відповідач по справі. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з народження, однак після одруження з 1996 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Добровільно знятися із реєстрації у квартирі позивача, [PERSON] не бажає. Факт не проживання відповідача у квартирі позивача стверджується актом складеним комісією міської ради. Будучи зареєстрованим у квартирі [PERSON] відповідач чинить йому перешкоди у користуванні нею. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом у квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на квартиру та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. З акту від 21.07.2016р. складеного комісією Сокальської міської ради, встановлено, що [PERSON] з 1996 року дійсно не проживає в [INFO]. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування квартирою №6 по вул.Шашкевича, 132 в м.Сокаль Львівської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Дана квартира, належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності. За даною адресою проживав та є зареєстрований чоловік його дочки [PERSON] Зазначає, що відповідач з жовтня 2013 року за даною адресою не проживає та особистих речей в житловому будинку не зберігає. Добровільно відповідач знятись з реєстрації з даної адреси не бажає, у зв'язку з чим, позивач змушений нести витрати по утриманню квартири які нараховуються від кількості зареєстрованих осіб. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на квартиру від 20.12.1993р. виданого приватизійним органом Сокальської міськради встановлено, що [PERSON] являється власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Із довідок від 22.12.2014р., 07.08.2015р. 15.06.2015р року виданими Сокальською міською радою Львівської області встановлено, що відповідач [PERSON] в вищезазначеній квартирі не проживає з жовтня 2013 року і по сьогоднішній час. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем жилого приміщення. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що не проживаючи в будинку за адресою: [ADDRESS], відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, тому його реєстрацію у даному житловому будинку, що належить позивачу, слід скасувати.

Outcome: approved