Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, висловлені в свої позовній заяві та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиноюповноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1.500 грн. на утримання сина з урахуванням його матеріального становища, оскільки вважає, що вказана сума аліментів буде достатньою для утримання дитини. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2006 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - Найдьон) одружилась із [PERSON], про що виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №45. 23 грудня 2006 року у сторін народився син - [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №102935, видане 17.01.2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 08.02.2013 року рішенням Апостолівського райсуду Дніпропетровської області шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Незважаючи на припинення стосунків із відповідачем, він залишається батьком [PERSON] та має забезпечувати належні умови, гідний рівень життя дитини, його фізичний і духовний розвиток, зокрема, сплачувати аліменти на його утримання. Однак, відповідач не надає належної матеріальної допомоги, аби забезпечити нормальний розвиток сина. Щомісячно на утримання сина витрачаються чималі кошти, зокрема, це кошти на харчування, одяг та взуття, дошкільне приладдя, розвиток здібностей, оздоровлення, тощо. За попередніми розрахунками така сума складає близько 5000 грн. на місяць. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи проголошений 4-й Принцип Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийняту 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і підписану Українською PCP 21 лютого 1990 року, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 травня становить 1777 грн.. Отже, враховуючи наведене, вік дитини, що потребує догляду та поліпшення фізичних здібностей, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, не має на утриманні інших дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 2500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судом встановлено, що позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, не маючи постійного місця роботи і стабільного заробітку, але будучі здоровою, працездатною людиною, належної та достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, інших аліментів не сплачує та будь яких стягнень з його заробітку доходу не здійснюється. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Суд дає критичну оцінку доводам відповідача щодо часткового визнання позовних вимог позивача, висловлені ним в судовому засіданні, оскільки вони є безпідставними, недоведеними, взагалі нічим не підтвердженими та такими, що не відповідають вимогами сімейного законодавства України та спростовуються стабільними поясненнями позивача, наданими ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Суд вважає, що розмір аліментів, який саме просить позивач стягнути з відповідача, буде достатнім для нормального утримання та виховання малолітнього сина, що буде цілком справедливо. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02.11.2017 року і до досягнення дитиноюповноліття. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн.. Відповідно до ст.. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved