Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 12.08.2011 року укладено шлюб. Спільне сімейне життя позивача з відповідачем не склалось із-за відсутності взаєморозуміння та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2012 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Відповідач надав до суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів і доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.08.2011 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 12.08.2011 року, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №31. Сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Вжиті судом заходи щодо примирення, не дали позитивного результату. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, вважаю за необхідне укладений між сторонами шлюб розірвати.

Outcome: approved