Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 27.06.2012 року між нею та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір №403053 на придбання автомобіля Chevrolet Aveo REW за ціною 128 700,00 грн. Додатковим Договором від 28.11.2012 року про стан розрахунків за Договором №403053 вже було визначено іншу суму грошових зобов'язань, а саме 176 576,19 грн. Позивач сплатила 83 284, 80 грн., з яких вступний внесок у розмірі 4384,80 грн. та щомісячні платежі у період з 27.06.2012 року по грудень 2013 року на суму 78 900,00 грн. Відповідно до умов договору, учасник який не отримав автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням. Позивач повідомила про розірвання Договору та повернення грошових коштів, однак на теперішній час відповідач зобов'язання не виконав. Тому позивач просить, стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» грошові кошти в розмірі 78 900 грн. та понесені витрати по справі. 29.03.2018 року позивач уточнила позовні вимоги, в яких просить стягнути з відповідача додатково 3% річних в розмірі 7 029,67 грн. та суму інфляційних збитків в розмірі 44 057,76 грн. 08.06.2017 року ухвалою суду витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» акти звірки взаєморозрахунків між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» з 27.06.2012 року по 01.06.2017 року за договором №403053 від 27.06.2012 року. Однак, на час розгляду справи ухвала суду не виконана. Отже, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.06.2012 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір №403053 на придбання автомобіля Chevrolet Aveo REW за ціною 128 700,00 грн. Відповідно до ст.2 Договору, відповідач є Товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасникам через систему придбання у групах АВТО ТАК. ТОВ «АВТО ПРОСТО» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умовами виконання учасниками всіх зобов'язань, передбачених угодою. Відповідно до ст.ст.1,4 Розділу 2 Договору, виконання послуг з адміністрування системи полягає втому, що учасник сплачує передбачені Угодою кошти, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» формує групу учасників, за рахунок чистих внесків, за яких здійснюється придбавання спірного автомобіля. Додатковим Договором від 28.11.2012 року про стан розрахунків за Договором №403053 вже було визначено іншу суму грошових зобов'язань, а саме 176 576,19 грн. З матеріалі справи вбачається, що позивач сплатила 83 284, 80 грн., яких вступний внесок у розмірі 4384,80 грн. та щомісячні платежі у період з 27.06.2012 року по грудень 2013 року на суму 78 900,00 грн. Відповідно до п.14.1 Договору, учасник який не отримав автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі. Підставою для розірвання Договору підставою було те, що Договір не містить термінів отримання учасником автомобіля та будь - яких гарантій отримання учасником автомобіля навіть у разі сплати вартості автомобіля та втикання всіх обов'язків щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових внесків. На виконання умов Договору, позивач в офісі особисто повідомила про розірвання даного договору в грудні 2013 року. Відповідно до п.14.3 Договору, ТОВ «АВТО ПРОСТО» в максимальний строк, що становить 24 місяці від дати розірвання Договору, повертає суму чистих внесків учаснику. Для цього учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані зазначені кошти. Так, умовами Договору не визначена конкретна дата з якої Договір після повідомлення ТОВ «АВТО ПРОСТО» про наміри учасника його розірвати. Отже, датою розірвання Договору слід вважати 01.04.2013 року - дата останнього внеску. Після спливу 24 місяців, відповідачем грошові кошти повернуті не були. Позивачем було повторно направлено вимогу про повернення грошових коштів від 03.11.2016 року, яку відповідач отримав 05.11.2016 року та 07.11.2016 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Після закінчення строку повернення суми боргу, відповідач борг не повернув, чим порушив умови договору. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 78 900,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, тому з нього слід стягнути 3% річних за договором №403053 від 27.06.2013 року за період з 01.04.2015 року по 20.03.2018 року у розмірі 7 029,67 грн. та інфляційні збитки - 44 057,76 грн. Доданий до позову розрахунок 3% річних та інфляційних втрат не викликає сумніву у суду. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму боргу у загальному розмірі 129 987 грн. 43 коп., з яких: суму основного боргу 78 900,00 грн., 3% річних - 7 029,67 грн., сума інфляційних збитків - 44 057,76 грн. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 789,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved