Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11261269000 від 30 листопада 2007 року та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 55 000 Доларів США зі сплатою 12,4 % річних та зобовязалась виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов цього договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 05.03.2015 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по поверненню кредитних коштів в сумі 35 617,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 822 417 грн. 77 коп. [PERSON], як поручитель згідно договору поруки, відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судовому засіданні 20.10.2015 року позовні вимог підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. В наступні судові засідання не з являвся, просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 20.10.2015 року просив розгляд справи відкласти, оскільки він хоче скористатись свої правом на правову допомогу. В наступні судові засідання не зявлявся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на повідомленні про розгляд справи, причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялась, про час та місце судових засідань була повідомлена належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання, її заявою про відкладення судового засідання, заявою представника про ознайомлення з матеріалами справи, причини неявки суд не повідомила. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 30 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 11261269000, за яким банк надав, а позичальник (відповідач [PERSON]Й.) отримала кредит в сумі 55 000 доларів США, та зобов'язалася погасити кредит не пізніше 28.11.2018 року. Умовами п. 1.3.1. договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 12,4 % річних. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11261269000 від 30 листопада 2007 року (а.с.14-23). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 05 березня 2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11261269000 від 30 листопада 2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON], перед банком за кредитними зобов'язаннями в розмірі 35 617,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті, станом на день проведення розрахунку становить 822 417 грн. 77 коп., з яких: 31 752 долари США заборгованість за кредитом, 3 865,05 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 968 грн. 99 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 8 971 грн. 83 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачами не представлено суду. Клопотань про застосування строку позовної давності, про зменшення розміру пені відповідачі суду не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору № 11261269000 від 30 листопада 2007 року, між банком та відповідачем [PERSON] 30 листопада 2007 року укладено договір поруки № 11261269000/1-П (а.с.12,13), відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 611, 554, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved