Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03 жовтня 2003 року він з відповідачем уклали шлюб. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти вони придбали земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0302, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада , масив «Північний», д.237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та побудували на вказаній земельній ділянці житловий будинок загальною площею 219,8 кв.м, житловою площею 129,0 кв.м, колонку питну, каналізаційні споруди та огорожу, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Визволителів, 147 та електроустановку трансформаторну підстанцію КТП-1-\\0,4-160. 21 липня 2015 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва шлюб між сторонами був розірваний. Позивач зазначає, що вказане майно придбано в шлюбі і являється спільною сумісною власністю подружжя. В ході судового розгляду позивач зменшив позовні вимоги, виключивши зі складу спірного майна електроустановку -трансформаторну підстанцію КТП-1-\\0,4-160. На підставі вищевикладеного та з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог від 22.10.2015 року позивач просить визнати за ним право власності на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0302, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада, масив «Північний», д.237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та на 1\\2 частину житлового будинку загальною площею 219,8 кв.м, житловою площею 129,0 кв.м, колонку питну, каналізаційні споруди та огорожу, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Визволителів, 147. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить його задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача\~ [PERSON] \~позовні вимоги визнала пояснила, що відповідач не заперечує проти поділу майна , вважає його обєктом спільної сумісної власності подружжя. Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони \~03 жовтня 2003 р уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис № 2352 (а.с.6). За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було придбане спільне майно, а саме: земельну ділянку 0,0600 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0302, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада, масив «Північний», д.237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.02.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1826 . На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки на імя відповідача [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 591435 від 12.11.2007 року (а.с.9). Крім того, на вказаній вище земельній ділянці сторони побудували житловий будинок загальною площею 219,8 кв.м, житловою площею 129,0 кв.м, колонку питну, каналізаційні споруди та огорожу, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Визволителів, 147. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САЕ № 313548 виданого 28.11.2011 року Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області відповідач [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 219,8 кв.м, житловою площею 129,0 кв.м, колонки питної, каналізаційних споруд та огорожі, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Визволителів, 147., що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 03.12.2011 року. 21 липня 2015 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7). Відповідно\~ \~ст. 355 ЦК України\~ \~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі\~ \~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ \~ст. 372 ЦК України\~ \~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо\~ \~\~\~\~інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя; співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає в тому числі і за рішенням суду. Статтею 88 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно ч. 2\~ \~ст. 60 СК України\~ \~вважається, що кожна річ набута, за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ \~ст. 69 СК України\~ \~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, норми сімейного\~ \~\~\~\~законодавства презумують спільність майна подружжя, набутого у шлюбі, якщо не буде доведено, що це майно є особистою приватною власністю одного з них. Таким чином, суд вважає, що земельна ділянка площею 0,0600 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0302, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада, масив «Північний», д.237 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та побудований на ній житловий будинок загальною площею 219,8 кв.м, житловою площею 129,0 кв.м, колонка питна, каналізаційні споруди та огорожа, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Визволителів, 147 були придбані \~сторонами під час зареєстрованого шлюбу у спільну\~ \~\~сумісну власність. Згідно ч. 1\~ \~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності\~ \~\~\~\~подружжя, частки майна дружини\~ \~\~\~\~та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що між сторонами ніяких угод щодо розподілу часток у спільній сумісній власності не укладалось і відповідно до закону їх частки є рівними. Таким чином суд приходить до висновку , що спірна земельна ділянка та житловий будинок є спільною власністю подружжя , а тому позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved