Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обргунтування позову вказує, що 30.11.2015 між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту за № 30/11/2015. Відповідно до умов Договору, згідно реєстру застрахованих ТЗ № 9 від 30.09.2016 до Договору , було застраховано транспортний засіб Renault Dokker д.н. [NUMBER] , згідно додатку до договору № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п.33 в реєстрі застрахованих ТЗ). 06.06.2017 року о 15 год. 15 хв. по вул. Кирилівська, 102 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю : автомобіля Renault Dokker д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та автомобілем HYUNDAI ACCENT (д.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Renault Dokker д.н. [NUMBER] , що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п. № 33 в реєстрі застрахованих ТЗ Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту за № 30/11/2015. Механічні пошкодження зафіксовані в Довідці № 3017167660726896 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фото додатками. Згідно довідки № 3017167660726896 та Постанови Подільського районного суду міста Києва від 07.07.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 12.1, 13.1 ПДР України (ст.124 КУпАП). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування , страхового акту № АХА 2216174 від 04.07.2017 року та умов Договору страхування № 55417а6кп від 30.09.2016, розмір страхового відшкодування склав 32086,85 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 348952 від 05.07.2017 року. Відповідно до п.28.11 Генерального договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний : 36337,15 грн. - 4250, 30 грн. = 32086, 85 грн. 36337,15 грн. - вартість відновлювального ремонту Renault Dokker д.н. [NUMBER] згідно рахунку-фактури № J9400006082 від 15.05.2017 р. та калькуляції ( як зазначав позивач в рахунку технічна помилка - було допущено помилку в даті видачі рахунку) . 4250,30 грн. - франшиза згідно Договору № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п.33 в реєстрі застрахованих осіб). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу HYUNDAI ACCENT (д.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу № АМ/0208082 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ/0208082. Полісом № АМ/0208082 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ/0208082). Полісом №АМ/0208082 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в розмірі 100 000 грн., франшиза 0 грн. 16.03.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/004304/3. 27.08.20018 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19033,19 з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. Відповідно до Звіту № 9381 про оцінку вартості (розміру) збитків вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 24136,42 грн. включаючи ПДВ на запасні частини. Враховуючи те, що відповідно до звіту № 9381 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,3057, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 19033, 19 грн. Зокрема, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в рахунку № 19400006082 , який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, а не сплачено вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, розраховану оцінювачем в звіті з визначення вартості матеріального збитку №9381, яка склала 24136,42 грн. Вказують, що сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 13053, 66 грн. (32086,85 грн. - 19033,19 грн. = 13053,66 грн., які і просили суд стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачену суму судового збору. Ухвалою від 05.06.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому зазначив, що позов підтримує та просить проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судові засідання призначені на 05.10.2020 на 10 год. та 01.02.2021 року не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася, як шляхом направлення судової повістки так і шляхом виклику через сайт судової влади, причини неявки не повідомила. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши письмові докази справи, суд доходить до наступного. 06.06.2017 року о 15 годині 10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT (д.н. [NUMBER] ), у м.Києві на вул. Кирилівська, 102, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, чим порушила вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом Renault Dokker д.н. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07.07.2017 [PERSON] визнано винуватою за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 30.11.2015 між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту за № 30/11/2015. Відповідно до умов Договору, згідно реєстру застрахованих ТЗ № 9 від 30.09.2016 до Договору, було застраховано транспортний засіб Renault Dokker д.н. [NUMBER] , згідно додатку до договору № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п.33 в реєстрі застрахованих ТЗ). 06.06.2017 року о 15 год. 15 хв. по вул. Кирилівська, 102 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю : автомобіля Renault Dokker д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД» та автомобілем HYUNDAI ACCENT (д.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Renault Dokker д.н. [NUMBER] , що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п.№ 33 в реєстрі застрахованих ТЗ Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту за № 30/11/2015. Механічні пошкодження зафіксовані в Довідці № 3017167660726896 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування , страхового акту № АХА 2216174 від 04.07.2017 року та умов Договору страхування № 55417а6кп від 30.09.2016, розмір страхового відшкодування склав 32086,85 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 348952 від 05.07.2017 року. Відповідно до п.28.11 Генерального договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний : 36337,15 грн. - 4250, 30 грн. = 32086, 85 грн. 36337,15 грн. - вартість відновлювального ремонту Renault Dokker д.н. [NUMBER] згідно рахунку-фактури № J9400006082 від 15.05.2017 р. та калькуляції (в рахунку технічна помилка - було допущено помилку в даті видачі рахунку). 4250,30 грн. - франшиза згідно Договору № 55417а6кп від 30.09.2016 року (п.33 в реєстрі застрахованих осіб). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу HYUNDAI ACCENT (д.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу № АМ/0208082 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ/0208082. Полісом № АМ/0208082 (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ/0208082). Полісом № АМ/0208082 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в розмірі 100 000 грн., франшиза 0 грн. 16.03.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/004304/3. 27.08.20018 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19033,19 з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. Відповідно до Звіту № 9381 про оцінку вартості (розміру) збитків вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 24136,42 грн. включаючи ПДВ на запасні частини. Враховуючи те, що відповідно до звіту № 9381 про оцінку вартості (розміру) збитків, оцінювачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,3057 , ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 19033, 19 грн. Зокрема, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів , зазначених в рахунку № 19400006082 , який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, а не сплачено вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, розраховану оцінювачем в звіті з визначення вартості матеріального збитку № 9381, яка склала 24136,42 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15ц зазначила, що у випадку, коли делікті відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати делікте зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому відшкодування. Згідно ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення стягнення з позовом до страховика, в якому завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу , який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди , чи до місця здійснення ремонту на території України. В даному випадку ПрАТ «СК» «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 19 033 грн. 19 коп. з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. Однак, на виконання умов Генерального договору добровільного страхування, а саме п.28.11 позивач сплатив в повному обсязі розмір страхового відшкодування, оскільки власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що доводи позивача ґрунтуються на вимогах закону, з урахуванням наданих доказів, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved