Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 19411,84 гривень за кредитним договором № б/н від 18.11.2009 року та судові витрати, посилаючись на те, що 18.07.2009 року йому банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, на виконання умов якого, їй надано кредит в сумі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, станом на 28.02.2014 року має заборгованість в сумі 19411,84 гривень то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Рибак А.М. позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, додатково пояснивши, що твердження відповідача про те, що на нього нібито було здійснено напад та викрадено кредитну картку є голослівними, оскільки останній не звертався ні в банк, ні в правоохоронні органи з відповідною заявою. Окрім того грошові кошти з кредитної картки знімались регулярно, різними сумами, що спростовує твердження відповідача про викрадення кредитної картки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що декілька років назад, в місті Дрогобич Львівської області на нього було здійснено напад під час якого було викрадано гаманець в якому знаходилась заробітна та кредитна картки. Кредитною карткою він ніколи не користувався, а отже в нього не може бути ніякої заборгованості. По факту крадіжки кредитної картки ні в банк ні в правоохоронні органи не звертався. З»ясувавши обставини справи, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 18.11.2009 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, на виконання умов якого, їй надано кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Твердження відповідача про те, що на нього нібито було здійснено напад та викрадено кредитну картку по якій виникли кредитні зобов»зання суд до уваги не бере оскільки вони є голослівними, так як відповідач не звертався ні в банк ні в правоохоронні органи з відповідною заявою. Окрім того грошові кошти з кредитної картки знімались регулярно, різними сумами, що спростовує твердження відповідача про викрадення кредитної картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.11.2009 року, станом на 28.02.2014 року заборгованість складає 19411,84 гривень, яка складається з наступного: - 8179,16 гривень - заборгованість за кредитом, - 7690,00 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом, - 2380,21 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно умов кредитного договору: - 250,00 гривень штраф (фіксована частина), - 912,47 гривень штраф (процентна складова), яку й слід стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати по справі у розмірі - 243,60 гривень.

Outcome: approved