Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.10.2009 року вона з відповідачем по справі, зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1568 (свідоцтво серії 1-НМ №076505 від 14.10.2009р., а.с. 8). Від даного шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-НМ №152492 від 21.04.2010р., а.с.11) та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-НМ №309743 від 15.03.2016р., а.с.12), інших спорів щодо поділу спільного майна подружжя немає. Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, а малолітніх дітей залишити на проживання з нею. В судове засідання позивач не зявився, за змістом заяви від 13.03.2019 року просить про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Як встановлено судом сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання малолітніх дітей, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. То з цього приводу слід вказати таке. Зважаючи на те, що позивач у своїй заяві підтримав свої позовні вимоги та просить залишити дітей на проживати з нею, а відповідач не заперечує щодо цього, відзиву на позов до суду не подав, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, позивачем заявлено дві позовних вимоги, а саме про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання малолітньої дитини, однак оплачено судовим збором в розмірі 704,8 грн. лише одна заявлена вимога, то понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача. Щодо іншої вимоги позову, то 704,8 грн. судового збору повинні бути сплачені відповідачем за позовну вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання малолітньої дитини) на користь держави\~ отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),\~ код банку отримувача (МФО):899998 , рахунок отримувача: 31211256026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України,\~ ст.ст. 104, 109-112, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved