Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу по договорам позики від 10.06.2012 року в розмірі 53000 грн., від 10.05.2015 року в сумі 100 доларів США, від 12.06.2014 року в сумі 112500 грн., від 12.06.2014 року в сумі 1000 доларів США, всього на суму 203328 грн. Посилається в позовній заяві на те, що 10.06.2012 року між ним та відповідачами був укладений договір позики, у відповідності до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали від [PERSON] 53000 грн. і зобовязалися їх повернути до 10.06.2015 року. 10.05.2015 року відповідач [PERSON] отримав від позивача 100 доларів США. 12.062014 року був укладений договір позики, згідно якого позивач [PERSON] передав, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали 112500 грн. і зобов»ячалися повернути борг рівними частинами по 3000 грн. щомісячно . 12.06.2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача 1000 доларів США та 300 доларів США. Даний факт підтверджується письмовими розписками. В звязку із ухиленням відповідачів повернути у зазначений в договорі термін суму отриманих коштів позивач вимушений звернутися до суду про стягнення боргу і судових витрат. В судовому засіданні позивач в зал судового засідання не з»явився , направив письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та справу розглянути у його відсутності. В судове засідання відповідачі не зявилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази які були у справі суд вважає, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу по договорам позики від 10.06.2012 року в розмірі 53000 грн., від 10.05.2015 року в сумі 100 доларів США, від 12.06.2014 року в сумі 112500 грн., від 12.06.2014 року в сумі 1000 доларів США, всього на суму 203328 грн. Посилається в позовній заяві на те, що 10.06.2012 року між ним та відповідачами був укладений договір позики, у відповідності до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали від [PERSON] 53000 грн. і зобовязалися їх повернути до 10.06.2015 року. 10.05.2015 року відповідач [PERSON] отримав від позивача 100 доларів США. 12.062014 року був укладений договір позики, згідно якого позивач [PERSON] передав, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали 112500 грн. і зобов»ячалися повернути борг рівними частинами по 3000 грн. щомісячно . 12.06.2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача 1000 доларів США та 300 доларів США. Згідно курсу НБУ станом на день подачі позовної заяви, курс долара США по відношенню до гривні складає 27.0197 грн. По справі встановлено факт укладення договорів позики у відповідності до вимог ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України в письмовій формі з передачею грошей, та обовязком їх повернути. Таким чином по справі встановлено порушення договорів позичальниками і неповернення суму позики. Згідно ст. 1047 ЦК України, пункт 2, в якій вказано, що на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Оскільки за ст. 1049 ЦК України позичальник забов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, в якій сказано, якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і сума судових витрат, яка становить судового збору 2388 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved