Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач в травні 2015 року звернувся з вищезазначеним позовом до суду і просив ухвалити рішення яким стягнути на його користь заборгованість за договором №300131/159337/07-15 від 19.01.2015 року,про банківський строковий вклад(депозит)»Блискуча сімка» в доларах США ,укладеному між ним та відповідачем. На момент звернення з позовом заборгованість становила: 1430 доларів США 65 центів,що еквівалентно 33635.06грн., 101.56грн.-3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 3000.00грн. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,що 19.01.2015 року між сторонами був укладений вищезазначений договір. Позивач передав банку 1368 доларів США та 36 центів. Проценти за договором нараховувались по закінченню кожного строку перебування вкладу(депозиту) у розпорядженні банку(п.п.1.1.1.-1.1.13). Згідно із п.2.4.- повернення суми вкладу здійснюється банком у день закінчення одного із строків,визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 договору. Після закінчення кожної із семідневок(26.01.2015 року,02.02.2015 року, 09.02.2015 року,16.02. 2015 року), він неодноразово особисто з»являвся до банку, де йому було відмовлено у видачі сум депозиту разом із нарахованими процентами без пояснення причин відмови. Крім того, він неодноразово звертався із заявою про повернення вкладу до банку,проте відповіді не отримав. В процесі розгляду справи позивачем були надані заяви про уточнення позовних вимог в яких він зазначив,що користуючись наданим йому відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України правом,збільшує позовні вимоги,а саме: ним також з відповідачем був укладений договір №300131/153484/5-14 від 23.12.2014 року,відповідно до якого він передав банку,а відповідач отримав 6089доларів США та 08 центів згідно з меморіальним валютним ордером №43427 від 23.12.2014 року. Він також неодноразово звертався до відповідача про виконання взятих забов»язань,але гроші йому до теперішнього часу не повернули,також ним була уточнена і сума розрахунків заборгованості за вказаними договорами. Просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором №300131/159337/07-15 від 19.01.2015 року,а саме: тіло депозиту по договору 1368.36 доларів США, на який за період з 19.01.2015 року по 05.04.2015 року нараховувались річні проценти. Загальна сума заборгованості нарахованих процентів за період дії депозитного договору становить 20 доларів США 06 центів. Сума не донарахованих відсотків після закінчення терміну договору становить 32 доларів США 98 центів. Три проценти річних від простроченої суми заборгованості з 23.02.2015 року по дату розгляду справи у суді становить 307.10грн. Заборгованість за договором №300131/153484/5-14 від 23.12.2014 року становить: тіло депозиту 6089 доларів США 08 центів. Сума заборгованості нарахованих процентів за період дії депозитного договору становить 97 доларів США та 06 центів. Три проценти річних від простроченої суми заборгованості за договором за період з моменту закінчення дії договору по дату розгляду в суді 410.04грн. Таким чином,загальна сума заборгованості за вищезазначеними двом договорами становить 7692 доларів США та 87 центів,що еквівалентно 161596грн.43 коп.,три проценти річних від простроченої суми заборгованості 717грн.14 коп. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі та додав,що моральну шкоду він вбачає в тому,що протягом тривалого часу відволікався від своїх повсякденних справ,змушений був звертатися за консультаціями до юриста, усі ці дії викликали у нього душевні хвилювання,погіршився стан здоров»я,тому моральну шкоду він оцінює в 3000.00грн. які просить стягнути з відповідача на його користь. Відповідач про час і місце розгляду справи був попереджений. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що між сторонами існують договорі відносини. Відповідно до договору-про банківський строковий вклад (депозит)»Блискуча сімка» №300131/159337/07-15 [PERSON] вніс,а АТ «Банк»Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти - 1368 доларів США 36 центів, на строк обумовлений зазначеним договором. За час користування коштами вкладу протягом строків,визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього договору,Банк нараховує і виплачує »Клієнту» проценти за зазначеними ставками(а.с.4-6). Відповідно до договору №300131/153484/5-14 про банківський строковий вклад(депозит) «Пенсійний» від 23.12.2014 року [PERSON] вніс,а відповідач прийняв грошові кошти 6089 доларів США 08 центів на строк в 5 місяців. Нарахування процентів за вказаним договором здійснювалось Банком у порядку,визначеному п.4.1.3. Основних умов(а.с.22). З копії меморіальних ордерів за №46549 від 19.01.2015 року та за №43427 від 23.12.2014 року слідує,що позивач вніс на депозит установи Банку 1368 доларів США 36 центів,що еквівалентно 21724грн.67коп. та 6089 доларів США 08 центів,що еквівалентно 95365 грн.42коп. З заяв(а.с.8-9,23) вбачається,що [PERSON] звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11,14 ЦК України-підставами виникнення цивільних обов»язків є договори та акти цивільного законодавства,в межах яких зазначені обов»язки мають виконуватися. Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи та встановлені правовідносини відповідають вимогам ст.ст.11,14,202-205,207-208,1058 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Як було встановлено,строк дії договорів закінчився,а тому боржник повинен повернути кредитору належні до сплати суми грошових коштів згідно умов укладеного договору.Відмова відповідача у видачі належних позивачеві грошових коштів порушує його права,як їх власника,та дії відповідача суперечать умовам укладених договорів, ст.41 Конституції України. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди,так як правовідносини,які існують між сторонами по справі,є зобов»язальними правовідносинами,що ґрунтуються на письмовому договорі,проте умовами вказаного договору,укладеному між сторонами,не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов»язань по ньому,а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі та договорі. Окрім цього,також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у відповідності до законодавства про захист прав споживачів,так як відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди,коли моральна(немайнова) шкода,заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією і т.і. у випадках,передбачених законодавством.Наявність підстав для її відшкодування не було встановлено у судовому засіданні(не встановлено,що не виконання боржником умов договору банківського вкладу є небезпечним для життя чи здоров»я людей). Судові витрати у справі повинні бути стягнуті із відповідача на користь відповідного бюджету,виходячи із розміру задоволення позовних вимог. Так як позивача звільнено від сплати судового збору згідно ст.12 Закону України»Про захист прав споживачів», судові витрати в частині незадоволених позовних вимог повинні бути віднесені за рахунок держави.

Outcome: partial