Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняти його з реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 лютого 1991 року його мати - [PERSON] , на сім`ю з трьох чоловік отримала у ВО «Південний машинобудівний завод» ордер №153 на право заняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що на той час сім`я [PERSON] складалася з позивача та його брата - [PERSON] , [INFO] , та з 04 березня 1991 року вони мешкали разом і були зареєстровані у вказаній квартирі. Приблизно з 2011 року відповідач став зловживати спиртними напоями, пішов з дому та його місцезнаходження позивачу не відомо. Також зазначає, що [INFO] померла мати позивача, у зв`язку з чим була знята з реєстрації у вказаній квартирі. Відповідач на даний час зареєстрований у спірній квартирі, хоча не проживає в ній понад 8 років, чим порушує права позивача користування нею, оскільки позивач один сплачує комунальні послуги по квартирі за себе та відповідача. Також позивач збирається приватизувати вказану квартиру, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року залучено до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС-1» Дніпровської міської ради. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що відповідача у справі він вже близько шести років не бачив, він зв`язався з дурною компанією і пішов з дому, забравши всі свої речі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-1» Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. 26 лютого 1991 року [PERSON] був виданий ордер на житлове приміщення №153 серії 2 з сім`єю із трьох осіб на право заняття житлового приміщення, житловою площею 13,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). На [PERSON] також був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З листа Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради №5108 від 25 травня 2020 року вбачається, що в інвентаризаційній справі станом на 31 грудня 2012 року відсутні відомості про зареєстроване право власності за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , також відомості відсутні (а.с.36). [INFO] [PERSON] померла, спадкова справа після смерті якої не відкривалася та свідоцтво про право власності на спадщину не видавалося (а.с.11,44-45). В судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач та відповідач (а.с.7,19). Актом про встановлення факту проживання/не проживання осіб за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною адресою, однак більше 6 років у квартирі не проживає, будь-яке його майно у вказаній квартирі також відсутнє (а.с.13). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає в сусідній з позивачем квартирою з 1990 року. Знає, що відповідач у справі з 2011 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки він був неблагополучним, де він зараз знаходиться їй не відомо, на похорони матері він також не приходив. Під час відвідування квартири позивача будь-чиїх речей, окрім речей позивача, там не бачила. [PERSON] , допитана у судовому засіданні в якості свідка, повідомила, що проживає в одному дворі з позивачем, більше 15 років відповідача у справі вона не бачила, знає, що він часто ночував в підвалах в підлітковому віці. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідач жив у квартирі за адресою: [ADDRESS] , до 2009-2010 року, а потім перестав приходити додому. В квартирі позивача він бачив лише речі останнього. [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, повідомив, що останні п`ять років він є другом позивача, крім того в його квартирі по [ADDRESS] він робив ремонт та бачив, що позивач живе один, квартирі були лише його речі. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено судом, відповідач в квартирі не мешкає більше шести місяців. Пленумом Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло. Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Сторонами не надавалися докази на підтвердження перешкоджання з боку позивача або інших осіб відповідачу у користуванні квартирою. Згідно ст. 72 цього ж Кодексу, визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як такий, що був відсутній за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Стосовно позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку суд зазначає наступне. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для такого зняття відповідача з реєстраційного обліку, та те, що позивач позов до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не пред`явив, позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн (а.с.1).

Outcome: partial