Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому вказав, що 04.10.2011 року між ПАТ«Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 008-07254-041011. За кредитним договором позивач відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Відповідач порушив договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 05.09.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 19162,2 грн., яка складається з: тіло кредиту - 11163,43 грн., прострочене тіло кредиту - 2436,57 грн.; заборгованість за комісіями 5562,2 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача у судове засідання тричі не з'явився, у позові просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти позову заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 04.10.2011 року між ПАТ«Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-07254-041011. Пунктом 1.2 договору передбачено, що банк відповідно до наданого держателем пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває держателю картковий рахунок в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Visa International, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті, що міститься в додатку № 1 до договору. Відповідно до п. 1.3 договору, банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Пунктом 2.3 договору передбачено, що держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Згідно п.2.5. договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, та всю суму пені яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією. Пунктом 3.3 договору передбачено, що клієнт зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначених правилами та тарифами. Відповідно п.3.6 договору обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатися інші платежі. Пунктом 3.8 договору встановлений порядок погашення заборгованості: в першу чергу - прострочена заборгованість, а потім -поточна. Згідно з п.5.3 договору сторони домовилися, що всі інші його умови… визначаються умовами платіжної системи, правилами, тарифами, а також нормами чинного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 1. ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2015 року зобов'язано керівника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в строк до 04 лютого 2015 року направити суду належним чином завірені тарифи та правила надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 008-07254-041011 від 04.10.2011 року з дати надання кредиту і по день пред'явлення позову з зазначенням отриманих і сплачених сум за тілом кредиту, відсотками, комісіями, дат їх нарахування і сплати, розміру відсотків і комісій з посиланням на пункти кредитного договору, тарифи та правила надання банківських послуг, а також надати суду інформацію щодо дат та підстав виникнення заборгованості по простроченому тілу кредиту. На ухвалу суду від позивача відповіді та будь яких документів не надходило. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач у позові зазначає, що ліміт кредитної лінії на рахунку встановлений в сумі 5000 грн. Цей розмір передбачений й п.1.3 договору. Проте, у позові, позивач зазначає, що за відповідачем по укладеному договору з позивачем існує заборгованість по тілу кредиту у сумі 13 600 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не було суду надано доказів того, що умови кредитного договору змінювалися, як і не було надано доказів збільшення кредитної лінії до 13 600 грн. (11163,43 + 2436,57). Будь-яких доказів на підтвердження підвищення кредитної лінії, позивачем суду також не надано. Оскільки позивачем не доведено в суді підвищення кредитної лінії по існуючому договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки до 13600 грн., тому у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту на цю суму. Однак відповідачем визнано, що вона отримала кредитних коштів на суму 11000 грн., тому з цієї суми суд й виходить. Крім того, відповідачем суду надані 4 квитанції про сплату частини боргу. Дві квитанції на суму 100 грн. за липень та серпень 2014 року суд не приймає, оскільки відповідачем не доведено, що вказана сума не врахована позивачем у розрахунку боргу від 05.09.2014 року. За квитанцією від 14.10.2014 року №40519204 відповідач сплатила банку 50 грн. заборгованості за кредитним договором № 008-07254-041011. За квитанцією від 04.11.2014 року № 41211284 відповідач сплатила банку 150 грн. заборгованості за кредитним договором № 008-07254-041011. Згідно з п.2.4 тарифів на обслуговування платіжних карток, наданими банком до позову, комісія передбачена тільки за здійснення операцій в валюті, відмінній від валюти картрахунку. Інші комісії тарифами не передбачені. Правила надання банківських послуг, або інші тарифи, якими б була передбачена сплата комісії, позивачем суду не надані. Тобто позивачем не доведено, що позивач має заборгованість по комісіям у сумі 5562,2 грн. та їх нарахування передбачено договором. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню: а саме - тіло кредиту - 11000 грн. за вирахуванням сплачених 200 грн. - 10800 грн. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial