Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12671,35 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що 19.07.2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], уклали кредитний договір б/н, згідно з яким відповідачу було надано кредит в розмірі 1100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Станом на 29.02.2016 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 12671,35 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 1023,24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7868,52 грн., заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 579,59 грн. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 1100,00 грн. на споживчі цілі на умовах, визначених в договорі, з остаточним терміном повернення кредиту, сплати відсотків, що відповідає строку дії картки. За користування кредитними коштами договором встановлено відсоткову ставку в розмірі 30,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-7). Виходячи із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний позивачем та відповідачем. Відповідач умови договору не виконав,\~станом на 29.02.2016 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 12671,35 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 1023,24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7868,52 грн., заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 579,59 грн. (а.с.4). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання та правил банківських послуг, правил користування платіжною карткою, а також відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком» Умовами та правилами надання банківських послуг , Тарифами, Правилами користування платіжною карткою складають між банком та позичальником кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктами 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4\~Умов та правил надання\~ банківських послуг\~ передбачено,\~ що позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт\~ встановлюється\~ за рішенням банку і клієнт дає право\~ банку в будь-який\~ момент\~ змінити\~ кредитний ліміт.\~ Підписання\~ договору\~ є прямою\~ і безумовною згодою\~ позичальника щодо прийняття будь-якого\~ розміру кредитного ліміту, встановленого банком\~(а.с.24 зворот). Відповідно\~до ст. 634 ч.1\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов кредитного договору позивач взяв\~на себе зобовязання\~сплачувати\~ відсотки за користування кредитом та\~проводити погашення кредиту\~щомісячними\~ платежами. Відповідно до\~п.2.1.1.7.6.\~Умов та правил\~надання банківських послуг\~ при порушенні\~позичальником строків\~платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченим договором\~ більш ніж на 30 днів, позичальник\~ зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.27).\~ Також кредитним\~договором\~передбачено, що\~за несвоєчасне погашення заборгованості, банк нараховує пеню\~ яка складається з пені 1 (базова\~ процентна ставка по договору/30 нараховується за кожний день просрочки кредиту) + пені 2 (1 %\~від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, при\~ належності\~просрочки за кредитом або процентами 5 і більше днів при виникненні просрочки\~ на суму\~ більш\~ як 50 грн.), сума якої складає\~200 грн. (а.с.29 зворот). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами\~договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та\~ передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків\~ платежів\~\~ по будь-якому з грошових зобовязань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме\~ порушення.\~ З урахуванням викладеного ,в даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів\~ забезпечення зобов'язання позичальника\~ перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В умовах ринкової економіки, а тим більш в період кризових явищ в економіці країни, роль договору значно підвищується. До загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України відносяться справедливість, добросовісність та розумність, а також свобода договору. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] вживались заходи з виконання грошового зобов'язання, та деяка частина боргу повернута, що підтверджує факт добросовісності та зацікавленості виконати свої зобов'язання за договором. Беручи до уваги дійсні обставини справи, виходячи з системного аналізу норм цивільного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, нарахування пені в розмірі, що значно перевищує суму основного боргу є не тільки порушенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», а також і загальних засад цивільного законодавства щодо принципу справедливості та розумності. Саме тому, суд, відповідно до ст. 258 ЦК України, вважає за необхідне зменшити суму заборгованості зі сплати пені по даному кредитному договору. Відповідно до наданого ПАТ «Приватбанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також враховуючи вищевикладене, сума пені, яка підлягає стягненню, становить 500,00 грн. Таким чином, сума загальної заборгованості становить 9391,76 грн. (1023,24 грн. + 7868,52 грн. + 500,00 грн.). Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір, його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача, пропорційно до задоволених вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial