Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 27.11.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір №419346 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Крім того, 30.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір №1, згідно якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надав клієнту платіжну картку типу VISA Classic 0, на яку було встановлено кредит в сумі 30000 грн., зі сплатою 28,00 % річних за користування кредитними коштами. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,0 % річних. Вказує. що [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору не виконав і станом на 08.01.2020 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 38216,91 грн. А тому, просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що відповідачем частково сплачена заборгованість в розмірі 2922,30 грн. В решті позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що що 27.11.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір №419346 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (а.с. 14-15). Крім того, 30.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір №1, згідно якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зартплатний», а також надав клієнту платіжну картку типу VISA Classic 0, на яку було встановлено кредит в сумі 30000 грн., зі сплатою 28,00 % річних за користування кредитними коштами. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,0 % річних (а.с. 16). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , не дотримуючись умов договору, свої зобов`язання за договором в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним належним чином не виконував. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 25.09.2020 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість, з яких: заборгованість за кредитом 29965,99 грн., за процентами 4090,44 грн., комісія 14,00 грн., пеня 882,43 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 155,17 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів 113,84 грн. та втрати банку від інфляції 72,73 грн. (а.с. ). Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А тому, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 35294,61 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат. На підставі ст.ст. 509, 510, 525, 526, 536, 1048, 1054, ЦК України,

Outcome: approved