Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що дідові [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.\~Бишки, вул.\~Загребля, 1, Козівського району. Членами колгоспного двору крім [PERSON] були [PERSON], мати позивача [PERSON], сестра позивача [PERSON]. 10 лютого 2003 року [PERSON] склав заповіт, заповів все належне майно [PERSON]. 11 березня 2003 року [PERSON] помер. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку. Просить визнати: 1) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 11 березня 2003 року, право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Бишки, вул.\~Загребля, 1, Козівського району: житловий будинок (А) з каменю, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., сарай (Б) з каменю, площею 26,8 кв.м., сарай (В) з дошки, площею 39,4 кв.м., літню кухню (Г) з цегли, площею 18,7 кв.м., літню кухню (Д) з цегли, площею 9,2 кв.м., погріб (Е) з каменю, площею 12,1 кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 17,6 кв.м., ворота (№2) дерев'яні, загальною площею 3,3 кв.м.; 2) як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 3/4 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Бишки, вул.\~Загребля, 1, Козівського району: житловий будинок (А) з каменю, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., сарай (Б) з каменю, площею 26,8 кв.м., сарай (В) з дошки, площею 39,4 кв.м., літню кухню (Г) з цегли, площею 18,7 кв.м., літню кухню (Д) з цегли, площею 9,2 кв.м., погріб (Е) з каменю, площею 12,1 кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 17,6 кв.м., ворота (№2) дерев'яні, загальною площею 3,3 кв.м.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] згідно договору №6-ц/2016 про надання правової допомоги від 26 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить справу розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала клопотання, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], приймаючи до уваги відзив на позов [PERSON] сільської ради, клопотання [PERSON], перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.\~Бишки, вул.\~Загребля, 1, Козівського району, підтверджується копією свідоцтва від 14 грудня 1990 року (а.с.15), довідкою Козівського РБТІ №1 від 26 січня 2016 року (а.с.13), рішенням Козівського районного суду від 19 лютого 2016 року (а.с.23). Згідно виписки з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №32 від 20 січня 2016 року членами колгоспного двору були [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.18). 10 лютого 2003 року [PERSON] склав заповіт, заповів все належне майно [PERSON] (а.с.20). 11 березня 2003 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №122499 (а.с.17). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №31 від 20 січня 2016 року з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Відповідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], [PERSON] від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь [PERSON], підтверджується клопотаннями від 11 березня 2016 року. Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в належному порядку та строк, підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 2006 року на земельну частку (пай) (а.с.22). Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON]. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №87/01-16 від 29 лютого 2016 року (а.с.19). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved