Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17 жовтня 1998 року. Від шлюбу у них народилися син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки, тому втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного, дружби та взаємодопомоги, в результаті чого припинили шлюбні відносини, вважає, що збереження сім'ї неможливе. Майнових спорів між ними немає, діти проживатимуть з відповідачем. Подальше спільне сімейне життя з відповідачем суперечитиме їхнім інтересам. А тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не надавати час на примирення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. Відповідно до вимог ст. ст.\~169,\~224 Цивільного процесуального кодексу України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 286 (а.с.9). Від цього шлюбу подружжя має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.22) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.23). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., за клопотанням позивача слід покласти на нього.

Outcome: approved