Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір № 006-Z/044302 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску (далі -Договір). Також 04.09.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір № 025-025693/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту (далі - Кредитний договір), згідно якого Клієнту було надано в користування 10 000 гривень. Відповідно до Кредитного договору банк зобов'язався відкрити на картковий рахунок позичальника на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 10000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60 % річних. Позичальник зобов'язався повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 04.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами у розмірі та у строки, передбачені договором. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань у відповідача станом на 05.05.2015 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 66545,05 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитом повернути відмовляється, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 006-Z/044302 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Також 04.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 025-025693/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту, згідно якого відповідачу було надано в користування 10 000 гривень. Відповідно до вказаного договору позивач відкрив на картковий рахунок відповідача на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 10000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60 % річних. Відповідач зобов'язався повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 04.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами у розмірі та у строки, передбачені договором. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань у відповідача станом на 05.05.2015 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 66545,05 грн, з яких: 1388,82 грн. - заборгованість за кредитним договором; 8613,28 грн. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; 37038,46 грн. - нараховані відсотки по заборгованості, 19504,49 грн. - пеня. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved