overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до відповідачів і просить про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7719.66грн. Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить справу розглядати в відсутності його представника, заявлені вимоги підтримав. З позовної заяви вбачається, що 07.12.2011р. між сторонами укладено кредитний договір № Л71.188.70604 про отримання кредиту в розмірі 4637грн. з сплатою відсотків за його користування в розмірі 0.0010%, за кожен день користування кредитом терміном вказаним в договорі. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, відповідач порушив умови кредитного договору, якому неодноразово надсилалися повідомлення про порушення основного зобов'язання, проте не відреагував. Станом на30.09.2012р. борг відповідача перед банком становить 7719.66грн.: в тому числі - 2689.46грн. заборгованості за кредит, - 1947.54грн. прострочений борг, - 3072.66грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів, - 10грн. віндикаційні витрати. Просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві - стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Відповідач в судовому засідання подав заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши в судовому засіданні позовну заяву, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.ст. 1046 - 1048, 1150, 1054 ЦК України, 07.12.2011р. між сторонами укладено кредитний договір №Г Л71.188.70604 про отримання кредиту в розмірі 4637грн. з сплатою відсотків за його користування в розмірі 0.0010%, за кожен день користування кредитом терміном вказаним в договорі Станом на30.09.2012р. борг відповідача перед банком становить 7719.66грн.: в тому числі - 2689.46грн. заборгованості за кредит, - 1947.54грн. прострочений борг, - 3072.66грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів, - 10грн. віндикаційні витрати. Вказані обставини підтверджуються в судовому засіданні матеріалами позовної заяви, а також розрахунком заборгованості, визнанням позову боржником. Відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту, відсотки, пеню та інші платежі за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Понесені позивачем судові витрати слід стягнути із відповідача в користь позивача. Позовні вимоги обґрунтовані і підставні, а тому їх слід задовольнити повністю. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 549 - 552, 610, 1046 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, в результаті чого в сімї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 квітня 2014 року, у шлюбі дітей не мають. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.05.1987 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі РАГСу Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис - № 22. Від даного шлюбу народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що їх шлюб тривав довго, але спільно вони не проживають вже тривалий час. Сімейні стосунки стали холодними, не дружніми, відповідачка перестала цікавитись станом справ позивача, його моральним станом та станом справ взагалі. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає збереження сім'ї недоцільним, а примирення між ними не можливе, оскільки кожен живе своїм життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явися, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була судом повідомлена про розгляд справи, від повнолітніх членів сім'ї суд повідомила що вона виїхала за межі України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідачка протягом багатьох років спільно із позивачем не проживає, виїхала за межі України, тому суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально і суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, відповідачка в судове засідання не з'явилася, що дає підстави стверджувати, що вона не зацікавлена у збереженні шлюбу, а тому вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернувся в суу з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 09 квітня 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в Христинівський районний суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилався на те, що на сьогоднішній день він, [PERSON] являється студентом першого курсу денної форми навчання УДПУ імені Тичини. Термін його навчання у зазначеному закладі освіти, згідно довідки від 05.05.2017р №16075 становить з 01.09.2016 р по 30.06.2020р. В добровільному порядку відповідач сплачувати аліменти на його утримання до закінчення його навчання,відмовляється, хоча має можливість це робити, адже являється особою працездатного віку, отримує відповідні доходи, дітей від повторного шлюбу немає. В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення під час розгляду справи, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] являється матір'ю [PERSON]. Відповідно до довідки №16075 від 05.05.2017р. [PERSON] являється студентом першого курсу денної форми навчання УДПУ імені Тичини, термін навчання якого становить з 01.09.2016 р по 30.06.2020 р. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідач не надала суду доказів про те, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документи, які підтверджують відсутність заробітку, а навпаки позов визнав в повному об'ємі не заперечував проти його задоволення. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в Христинівський районний суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилаючись на те, що відповідачем є її батько, який не приймав участі у його вихованні та матеріально допомоги на навчання не надавав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Христинівського районного суду від 23 квітня 2009 року і відповідача [PERSON] стягувались аліменти на його користь, на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 03.05.2009 року. Відповідач є його батьком, але він не приймає участі у його вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання. 6 листопада 2015 року йому виповнилось 18 років. 1 вересня 2013 року він вступив до вищого навчального закладу - ВСП АТК УНУС, на денну форму навчання, та навчається на сьогоднішній день на третьому кусі денного відділення, що підтверджується довідкою № 3290 від 21.10.2015р. Відповідач в судове засідання не зявився без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті Черкаський край № 32 (20069) від 22.04.2016 року. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення під час розгляду справи, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідач не надав суду доказів про те, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документи, які підтверджують відсутність заробітку Оскільки син, який досяг повноліття продовжує навчання, а батько матеріальної допомоги не надає, хоча згідно ст. 199 СК України батьки зобовязанні утримувати повнолітню дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в Шаргородський районний суд Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Крім того, зазначив, що від спільного подружнього життя у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.06.2018 року справу передано за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018 головуючим суддею визначено суддю Цибульського О.Є. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, де зазначив, що просить суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 10 лютого 2006 року сторони зареєстрували між собою шлюб, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, зроблено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Сімейні відносини між сторонами не склалися у зв'язку з тим, що у них різні характери, різні погляди на життя, на вирішення багатьох сімейних проблем, що негативним чином впливало на їх стосунки. На примирення позивач не погоджується. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що він являється спадкоємцем другої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] його рідного брата - [PERSON], який на час своєї смерті був зареєстрований та проживав сам в с. Переводчикове Шишацького району Полтавської області. Позивачка своєчасно прийняла спадщину після померлого брата, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті брата. При оформленні документів на спадкове майно померлого брата, а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач виявив відсутність оригіналу державного акту у померлого брата на вказану земельну ділянку, в зв'язку з цим приватний нотаріус [PERSON] постановою № 179/02-31 від 02.08.2013 року, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, тому позивач звернулася до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав, оскільки іншим чином захистити свої права він не має можливості. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги позивача з підстав, викладених у його позовній заяві . Представник відповідача в судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою в якій повідомив, що позовні вимоги позивача визнає, просив суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, ніяких заперечень по суті справи не має. Представник третьої особи - відділу держземагенства у Шишацькому районі в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. На підставі ст. ст. 328,346,392,1216-1218,1220-1223,,1225,1262,1268-1270,1296-1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідачки з зазначеними позовними вимогами, в позовній заяві вказав, що відповідачка, 25 червня 2013 року, близько 01-00 години, перебуваючи в нетверезому стані, прийшла на територію його домогосподарства, що знаходиться в [ADDRESS], де умисно запалила сіно та солому. Вироком Шишацького районного суду від від 27.09.2013 року відповідачку було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, згідно вимог ст. 75 КК України. В ході розгляду кримінального провадження відносно відповідачки, судом було встановлено, що сума завданих позивачу збитків становить 2754,50 гривень, що не відповідає дійсності, так як не було враховано, що в наслідок пожежі було пошкоджено 2,4 м3 обрізної дошки, ринкова вартість якої становить 1400 гривень за 1 м3, а тому позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь 4434, 50 гривень в порядку відшкодування збитків, завданих злочинними діями відповідачки та стягнути з неї на його користь судові витрати в сумі 75 гривень за надання правової допомоги, оскільки в добровільному порядку відшкодувати їх відповідачка відмовляється. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій позов з підстав, викладених ним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що у неї немає коштів на відшкодування збитків, так як вона лише протягом останнього місяця працює на постійній роботі. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], 25 червня 2013 року, близько 01-00 години, перебуваючи в нетверезому стані, прийшла на територію домогосподарства позивача, що знаходиться в [ADDRESS], де умисно запалила сіно та солому. Вироком Шишацького районного суду від від 27.09.2013 року відповідачку було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, згідно вимог ст. 75 КК України. В ході розгляду кримінального провадження відносно відповідачки за ознаками ч.2 ст. 194 КК України, судом було встановлено, що сума завданих позивачу злочином матеріальних збитків становить 2754,50 гривень. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково на суму 2754,50 гривень, що було доведено в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, та задоволення позовних вимог щодо стягнення судових витрат на суму 75 гривень за надання правової допомоги, в задоволенні решти позовних вимог позивача необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог належними доказами. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідачки з зазначеними позовними вимогами, в позовній заяві вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, який було розірвано по рішенню Шишацького районного суду від 26.06.2011 року. В період шлюбу вони, за спільні з відповідачкою кошти, придбали житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], який був оформлений на відповідачку. В зв'язку з цим позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння без виділення цієї частки в натурі. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали позов з підстав, викладених у позовній заяві позивача. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню, визнання позову відповідачкою не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачкою немає. Судом встановлено, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 20.03.1999 року по 29.06.2011 року. В період шлюбу, за спільні кошти, сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], теперішня адреса [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу вказаного домоволодіння був спочатку оформлений 10.11.2000 року в Українській універсальній біржі за № Н-291, а потім був визнаний дійсним по рішенню Шишацького районного суду від 10.11.2003 року та визнано право власності на це домоволодіння за відповідачкою [PERSON]. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], яке було придбано сторонами в період шлюбу і оформлено на відповідачку. На підставі ст. ст. 60, 61, 63, 67-69, 70,72 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюб, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 20.07.2010 року в відділі РАЦСу Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 15, від шлюбу спільних дітей не мають. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні стосунки, з грудня .2013 року вони припинили подружні стосунки, відповідачка переїхала на інше місце проживання, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. Позивач в судовому засіданні підтримав свій позов з підстав, викладених ним у позовній заяві, просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved