Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 03.12.2015 р. він купив у відповідача автомобіль марки «Фольцваген Кадді» р.н.з. [NUMBER], заплативши йому 4700 доларів США. Оскільки власником автомобіля була [PERSON], а відповідач мав право користуватись цим транспортним засобом, тому останній дав письмову розписку про те, що він в термін до 07.12.2015 р. зобов»язується надати генеральну довіреність на даний автомобіль. Однак у вказаний термін відповідач не виконав цього зобов»язання. Даний автомобіль позивач продав [PERSON], який в свою чергу продав його [PERSON], а останній продав його [PERSON] Оскільки по заяві [PERSON] було відкрито кримінальне провадження про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, тому зазначений автомобіль був затриманий працівниками поліції. У зв'язку з відмовою [PERSON] від обвинувачення, кримінальне провадження за даним фактом було закрито, а автомобіль повернуто їй. Оскільки відповідач набув без достатньої правової підстави грошові кошти в розмірі 4700 доларів США, так як не мав правової підстави розпоряджатись автомобілем [PERSON], котрі не повернув позивачу, тому останній просить стягнути з відповідача в його користь вказану суму та судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, в обґрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, не подавав клопотань про відкладення розгляду справи, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого не заперечив позивач. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 03.12.2015 р. [PERSON] продав [PERSON] автомобіль марки «Фольцваген Кадді» р.н.з. [NUMBER], за що отримав кошти в сумі 4700 доларів США. На підтвердження передачі автомобіля і отримання коштів [PERSON] надав розписку, в якій також зобов'язався до 07.12.2015 р. надати позивачу генеральну довіреність на право користування та розпорядження цим майном. В подальшому цей транспортний засіб [PERSON] продав [PERSON], котрий його продав [PERSON], а останій - [PERSON] Реєстраційною карткою АМТ Нововолинського МРЕВ підтверджується, що власником транспортного засобу марки «Фольцваген Кадді» р.н.з. [NUMBER] є [PERSON], а [PERSON] мав лише право користування (керування) даним автомобілем, не маючи права розпоряджатись цим майном. За заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за №12016030060000313 про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом). В судовому засіданні з досліджених матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що [PERSON] незаконно заволодів транспортним засобом, належним його матері та в подальшому розпорядився ним, шляхом реалізації його [PERSON] 03.05.2016 року даний автомобіль було вилучено і повернуто його власнику. В ході досудового розслідування [PERSON] визнав факт отримання від [PERSON] 4700 доларів США за автомобіль, який належав [PERSON] Постановою прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури кримінальне провадження закрито узв»язку із відмовою [PERSON] від обвинувачення. Речовий доказ - автомобіль марки «Фольцваген Кадді» р.н.з. [NUMBER] переданий [PERSON] Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Матеріалами кримінального провадження за №12016030060000313 підтверджується, що [PERSON], будучи власником автомобіля автомобіль марки «Фольцваген Кадді» р.н.з. [NUMBER], не уповноважувала [PERSON] на розпорядження (передачу, продаж іншим особам) цим майном. Таким чином, відповідач не маючи повноважень розпоряджатись даним транспортним засобом, передавши його позивачу, без достатньої правової підстави набув у останнього грошові кошти в сумі 4700 доларів США, котрі не повернув. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Оскільки відповідач набув у позивача без достатньої правової підстави грошові кошти в розмірі 4700 доларів США, котрі не повернув позивачу, тому в силу вищенаведеної норми зобов'язаний повернути цю суму коштів позивачу. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач, на користь якого ухвалено рішення, поніс витрати у виді судового збору в розмірі 1165,51 грн. та 150 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, котрі документально підтвердженні, тому згідно ст. 88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved