Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з нею і перебувають на її утриманні. Коштів на утримання дітей відповідач не надає та не бере участі у їх вихованні. Просила стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 11.10.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. 12.11.2019 року рішенням Тисменицького районного суду шлюб між сторонами розірвано. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі брати участь в утриманні його малолітньої дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, зокрема те, що дочка [PERSON] та син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дочки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] , аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved