Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом в якому просив виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АК№ 041566) на житловий будинок літ. Б-1, загальною площею 32,0 кв.м., з яких житлова площа - 13,7 кв.м., допоміжна площа - 18,3 кв.м., що складається з: 1 - кухня, площею 6,2 кв.м., 2 - кухня, площею 12,1 кв.м., З - житлове приміщення, площею 13,7 кв.м., розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Літня, буд. 34; виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АЕ № 351503) та [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АЕ № 056122) за кожним по 1/2 частці житлового розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Літня, буд. 34, виділити у натурі [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АК№ 041566), [PERSON] (12 липня .962 року народження, РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АЕ№ 351503) та [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії АЕ№ 056122) по 1/3 частці земельної ділянки площею розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 94-6. Зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати право власності на нерухоме майно. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено, що 29 травня 2010 року померла його мати - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у складі: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Літня, буд. 34, та земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 94-6. Згідно заповіту [PERSON], посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 01 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-10844, спадкоємцями зазначеного майна є: дочка - [PERSON], [INFO], сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 03 жовтня 2012\~року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі чого ми з відповідачами є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Літня, буд. 34, та і гмельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 94-6. У зв'язку з тим, що його право власності на частку спадкового майна не зареєстровано відповідно до вимог норм чинного законодавства він позбавлений можливості укласти нотаріально-посвідчений договір про виділення в натурі його частки з нерухомого майна, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, відповідно до заяв, наданих на адресу суду просили провести розгляд справи без їх участі та без участі їхніх представників. Згідно ст.\~224\~ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч.\~2\~ст.\~197\~ЦПК\~України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2010 року померла [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 01 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-10844, спадкоємцями зазначеного майна є: дочка - [PERSON], [INFO], сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. ЗЛ Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15\~січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, сторони вступили в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцями за заповітом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині виділення в натурі за сторонами право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Літня, буд. 34 Разом з цим, відповідно, до ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження свої вимог щодо виділення в натурі частки земельної ділянки суд позбавлений можливості ухвалити обєктивне рішення в цій частині позовних вимог, тому приходить до висновку про не можливість задоволення цієї частини позовних вимог. Поряд з цим, суд не вбачає правових підстав для задоволення іншої частини позовних вимог, стосовно зобовязання Реєстраційну службу районного управління юстиції зареєструвати провести реєстрацію нерухомого майна, оскільки відповідно до ч.\~1\~ст.\~60\~ЦПК\~України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для зобовязання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: partial