Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110030 від 06.09.2007 року в сумі 476111,31 грн. вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави автомобіль CHEVROLET, модель Aveo SF69Y, рік випуску 2007, № кузова/шасі KL1SF69YE8B031023, реєстраційний номер [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) даного автомобіля, що належить на праві власності відповідачу. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110030 відповідач отримав кредит у сумі 94122,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.09.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між [PERSON] та ПАТ КБ Приватбанк 06.09.2007 р. укладено договір застави рухомого майна, за яким відповідач передав банку в заставу належний йому на праві власності автомобіль CHEVROLET, модель Aveo SF69Y, рік випуску 2007, № кузова/шасі KL1SF69YE8B031023, реєстраційний номер [NUMBER]. Посилаючись на те, що позичальник порушив взяті на себе за кредитним договором зобовязання та допустив заборгованість по кредитному договору, яка станом на 21.07.2014 р. становить 476113,31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 69116,68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 150336,55 грн., заборгованості по комісії 24560,60 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 232099,48 грн.. На підставі викладеного позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівліпродажу будьяким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. Сторони у судове засідання 18.06.2016 р. не зявилися. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 38/ На судові засідання 03.02.2015 р., 30.03.2015 р. та 18.06.2015 р. відповідач не зявився, про день, час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим за закінченням терміну зберігання рекомендованим листом. /а.с. 32, 34, 37/ Заперечень на позов до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 39/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази,\~ суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 06.09.2007 р. уклали кредитний договір № DN81AR03110030, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 94122,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.09.2014 року. /а.с. 9-11/ Із змісту копії договору застави, укладеного сторонами 06.09.2007 р., вбачається, що у забезпечення взятих на себе зобовязань за вказаним вище кредитним договором [PERSON] передав у заставу ПАТ КБ ПриватБанк належний йому на праві власності автомобіль CHEVROLET, модель Aveo SF69Y, рік випуску 2007, № кузова/шасі KL1SF69YE8B031023, реєстраційний номер [NUMBER]. /а.с. 1618/ У звязку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 21.07.2014 р. утворилася заборгованість у сумі 476113 ( чотириста сімдесят шість тисяч сто тринадцять) грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом 69116,68 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 150336,55 грн., заборгованість по комісії 24560,60 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 232099,48 грн.. /а.с. 56/ Повідомлення банку з вимогою погасити заборгованість з попередженням про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання вимоги погасити борг боржник [PERSON] проігнорував. /а.с. 7/ 01.07.2014 р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесені відомості про звернення стягнення на предмет застави. /а.с. 19/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Зі змісту ст. 610 цього ж Кодексу вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ст.ст. 1050, 1054 ЦК України зазначено, що наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в частині стягнення заборгованості за кредитом 69116,68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 150336,55 грн., заборгованості по комісії 24560,60 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовими наслідками порушення зобовязання є сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість відповідача за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 15000 грн.. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 20 цього ж Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобовязання застава зберігається у початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно із ст.ст. 23, 24, 26, 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобовязаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими ст. 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що заставодержателем дотриманий порядок, визначений Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у частині вимог щодо звернення стягнення на заставлене майно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial