Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов, просили стягнути з [PERSON] , [PERSON] на їх користь суму заборгованості в розмірі 10251,66 гривень за кредитним договором б/н від 05.05.2008 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову посилались на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою б/н від 05.05.2008 року, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав відповідну заяву. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі поданої заяви було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, у подальшому розмір ліміту збільшився до 12000 грн. [INFO] позичальник помер. На момент смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 10251,66 гривень, як заборгованість по тілу кредиту. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємцями померлого є відповідачі, оскільки були зареєстровані на момент смерті за [ADDRESS] , та в період з 21.02.2019 року по 21.08.2019 року мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини. 21.06.2020 року відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України позивачем було направлено претензію кредитора до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори та 17.07.2020 року отримано відповідь, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нот контори не звертались, спадкова справа заведена на підставі претензії. 09.10.2020 року позивачем було направлено на ім`я спадкоємців лист-претензію, згідно до яких позивачем пред`явлено вимоги, але ніяких дій вчинено не було. В силу ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці. Враховуючі наведені обставини, просили позов задовольнити. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення в матеріалах справи, відзиву на позов до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Між позивачем та [PERSON] 08.05.2008 року було укладено договір б/н, згідно з умовами якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування та кредитування, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Банк має право в будь-яким момент збільшити чи зменшити розмір кредитного ліміту. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] на момент смерті за вказаним кредитним договором станом на 21.02.2019 року становить 10251,66 гривень, як тіло кредиту. Позовні вимоги позивачем пред`явлені до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з мотивів спільного проживання та реєстрації із спадкодавцем на момент його смерті. Факт реєстрації відповідачів за адресою [ADDRESS] підтверджується копіями паспортів, а також даними реєстру територіальної громади. Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 27.05.2020 року позивачем до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори було подано претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України. За повідомленням Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 25.06.2020 року претензія була зареєстрована та на її підставі було заведено спадкову справу №604/2020. 16.09.2020 року на адресу відповідачів позивачем було направлено лист-претензію щодо сплати суми заборгованості, яка станом на день смерті складала 10251,66 гривень. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За інформацією отриманою з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 21.01.2021 року №175/02-14, спадкова справа після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , була заведена за номером 604/2020 на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк». Інших заяв про прийняття чи відмову від прийняття спадщини у встановлений строк до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тобто, в даному випадку із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі претензії позивача, строк для подання заяв сплив, доказів про те, що відповідачі у справі є спадкоємцями, а також те, що наявне спадкове майно після смерті [PERSON] , стороною позивача не надано, клопотань про витребування доказів з цього питання суду не заявлялось. Факт спільної реєстрації померлого та відповідачів не є безумовною підставою для задоволення вимог кредитора. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається. Оскільки суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed