Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому зазначив, що 03 лютого 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого ним передано 22504 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов'язався повернути їх згідно цього договору у якості позики. Факт передачі грошових коштів у розмірі 22504 грн. оформлено розпискою, що міститься в кінці договору, власноручно написаною відповідачем. Відповідно до пункту 2.2 договору, погашення займу провадиться протягом одного місяця, тобто в строк до 03 березня 2012 року включно. За договором позики [PERSON] було сплачено 17226,10 грн , тому сума основного боргу складає 5277 грн.90 коп. Вказує, що від погашення суми позики відповідач ухиляється. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 5277 грн.90 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі неявки відповідача у судове засідання просить відповідно до ст..224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав . Поштове повідомлення повернулось до суду з позначкою «За закінченням строку зберігання» Відповідно до ст.. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд відповідно ст.. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що 03 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого позивачем передано 22504 грн. в якості позики на умовах, передбачених договором, відповідач зобов'язався повернути кошти згідно цього договору . Факт передачі грошових коштів у розмірі 22504 грн. оформлено розпискою, що міститься в кінці договору, власноручно написаною відповідачем. Відповідно до пункту 2.2 договору, погашення займу провадиться протягом одного місяця, тобто в строк до 03 березня 2012 року включно. Позивач вказує, що за договором позики [PERSON] було сплачено 17226,10 грн , тому сума основного боргу складає 5277 грн.90 коп. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно с.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання) Зі змісту ч.1 ст. 612 ЦК України виходить, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 5277 грн.90 коп., а також судовий збір відповідно ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved