Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення. В позові вказує, що рішенням Вижницького районного суду від 09 серпня 2012 poку , яке залишено в силі апеляційною та касаційною судовими інстанціями і яке набрало чинності, він визнаний власником 1/4 частки спільної часткової власності житлового будинку, розташованого в с. Мигове, вул.Чапаєва, 11 Вижницького району Чернівецької області. Його право власності зареєстроване у встановленому законом порядку в реєстраційній службі Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області 30 грудня 2014 року. Зазначав, що знаходився тривалий час на заробітках, і коли приїхав додому, то побачив, що [PERSON], яка є його рідною сестрою, поміняла замки вхідних дверей житлового будинку та чинить перешкоди у користуванні її житловим приміщенням-кімнати, яка дісталась йому по взаємній домовленості з відповідачем і в якій проживає, в якій знаходиться належне йому на праві власності майно-одяг та інші речі. Просив усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, який розташований в с.Мигове по вул.Чапаєва, 11 Вижницького району Чернівецької області шляхом вселення [PERSON],[INFO] в житловий будинок за адресою: с.Мигове по вул.Чапаєва, 11 Вижницького району Чернівецької області. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений. про час та місце розгляду справи через ЗМІ газета «Буковина» . Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України з опублікування оголошення про виклик, відповідач вважається повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Слід зауважити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.12.2014 року позивач [PERSON] є власником 1/4 житлового будинку розташованого в с.Мигове вул.Чапаєва,11 Вижницького району Чернівецької області . Згідно довідки Мигівської сільської ради від 15.06.2015 року 3/4 житлового будинку розташованого в с.Мигове вул.Чапаєва,11 Вижницького району Чернівецької області належить на праві власності [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за №202 від 18.11.2016 року [PERSON], зазначено, що позивач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку по вул.Чапаєва,11 с. Мигове та являється власником 1/4 житлового будинку. В даному будинку не проживає. При обстеженні виявлено, що житловий будинок зачинений , ключі від будинку в [PERSON] не має. Власником 3/4 частини будинку є [PERSON] В телефонному режимі остання відмовилася відчинити вищевказаний будинок та надати ключі брату. Згідно ст.3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннямистатті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннямист.150 Житлового кодексу Українигромадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), а відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За положеннями ст.13 Конституції України, ст.ст.319,355,358 ЦК України всі співвласники квартири (будинку) мають рівні права на користування і володіння, тобто вселення інших осіб має відбуватися за взаємною згодою. Реалізація права власності однією особою не може шкодити праву власності іншої особи. Право спільної власності обмежено спеціальними нормами закону, внаслідок чого кожен із співвласників зобовязаний реалізовувати своє право власності з урахуванням прав та інтересів інших співвласників та за взаємною згодою. Зокрема, вселення осіб до квартири, яка перебуває у спільній власності, має проводитися за обовязковою згодою всіх співвласників такої квартири. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Як встановлено судом, право власності на 1/4 частину квартири зареєстровано за позивачем, однак відповідач, який є власником 3/4 частини будинку, чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком, добровільно не дає ключі щоб відкрити будинок та користуватися особистими речами , які знаходяться в будинку. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. За таких обставин право власності позивача на 1/4 частини будинку підлягає захисту, у спосіб, передбачений ст. ст.383,391 ЦК України- усунення перешкод у користуванні належною йому часткою будинку шляхом його вселення. Відповідно дост. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved