Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в порядку цивільного судочинства із позовом до відповідача, про стягнення заборгованості в якому зазначив, що 08.04.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] (далі - відповідач) укладено договір №126113 про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування (далі-договір). Згідно договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] з встановлюваною відновлюваною кредитною лінією у розмірі 25000,00 грн.. та надав у користування міжнародну банківську платіжну картку Visa Gold на підставі отриманої Заяви-анкети від 26.03.2008 року на відкриття картрахунку, кредитної лінії та видачу платіжної картки, яка разом із тарифами «Кредитні картки для фізичних осіб» є невід'ємним додатком до договору. Сторонами було погоджено, що позивачем надається пільговий період по сплаті відсотків за користування кредитною лінією на термін 45 днів з дати здійснення першої транзакції по картрахунку та розповсюджується на всі транзакції здійснені протягом цього періоду. У разі непогашення заборгованості в повному обсязі в строк пільгового періоду, відповідач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим циклом сплачує мінімальний щомісячний платіж, що становить 7% від суми кредитної заборгованості за картрахунком та нарахованим відсоткам. Позивач вимоги договору виконав належним, однак відповідач не дотримується умов договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором в зв'язку з чим у нього станом на 02.06.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 116 733, 33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, що перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено Договір № 126113 про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування . Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні з встановленою відновлюваною кредитною лінією у розмірі 25000,00 грн. та надав у користування міжнародну банківську платіжну картку Visa Gold строком на 2 року, на підставі отриманої Заявки-анкети на відкриття картрахунку, кредитної лінії та видачу платіжної картки за встановленою банком формою та інших вимог відповідно до вимог законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (11-21). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи слідує, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, відкрив картковий рахунок в гривні, надав відповідачу кредитну картку, та здійснює її обслуговування. Однак відповідач систематично не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, станом на 02.06.2014 року допустив заборгованість зі сплати кредиту в розмірі 116 733,33 грн., що складається із простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 24930,90 грн., прострочені відсотки по кредиту в розмірі 18686,88 грн., прострочений овердрафт 6341,20 грн., прострочені відсотки по овердрафту в розмірі 4751,52 грн., пеня в розмірі 62 022,83 грн. За положеннями до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1.2.договору банк надає пільговий період по сплаті відсотків за користування кредитною лінією на термін 45 днів з дати здійснення першої транзакції по картрахунку та розповсюджується на всі транзакції, здійснені протягом цього періоду. Починаючи з 46-го дня користування кредитними коштами та до моменту повного погашення заборгованості по картрахунку нараховуються стандартні відсотки згідно з затвердженими тарифами банку на обслуговування міжнародних платіжних карток. Відповідно до п.1.3.договору у разі не погашення заборгованості в повному обсязі в строк пільгового періоду, відповідач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим циклом сплачує мінімальний щомісячний платіж, що становить 7% від суми кредитної заборгованості за картрахунком та нарахованим відсоткам. Так, пунктом 2.8. договору у випадку непогашення всієї суми заборгованості по картрахунку протягом пільгового періоду та/або несплати відповідачем в строк до 15 числа наступного місяця мінімального щомісячного платежу, банк у розрахунковий день блокує дію платіжної картки шляхом постановки її до стоп-списку, нараховує штраф за несвоєчасне погашення мінімального платежу та нараховує на непогашену частину такого платежу відсотки за кожний день прострочення згідно тарифів банку. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до п.2.9. договору передбачено, що у випадку не погашення всієї суми заборгованості по картрахунку протягом пільгового періоду та/або несплати суми мінімального щомісячного платежу протягом наступного розрахункового циклу (28-30 календарних днів з розрахункового циклу, в якому виникла заборгованість), сума заборгованості повністю переноситься на рахунки прострочки та на всю суму заборгованості банк нараховує штраф за кожен день прострочення згідно тарифів банку. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості суд вважає, що відомості які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved