Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що залишився після смерті його батька [PERSON], зазначивши в обґрунтування позову, що 02.06.2013 року помер [PERSON], якій постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], який належав йому на підставі свідоцтва про право приватної власності від 26.06.1987 року, виданого виконкомом Комінтернівської селищної ради. За життя батько склав на його імя заповіт на все майно, що буде належати йому на день смерті і на яке він за законом буди матиме право. Після смерті батька він в установлений законом строк звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок було відмовлено, у звязку з тим, про право власності померлого на цієї будинок не було зареєстровано. За таких обставин, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивач не заявився, але подав на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не зявився, але суду була надана письмова заява про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом установлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 26.06.1987 року, виданого виконкомом Комінтернівської селищної Ради народних депутатів №45 від 24.06.1987 року, на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул.6-ї Армії, 55, в смт.Комінтернівське Комінтернівського району Одеської області. Свідоцтво про право власності на будинок зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.09.1987 року в реєстровій книзі №691 на стор.264, в книзі №3. Однак архів міжміського БТІ не зберігся, а за повідомленням Комінтернівського РБТІ районним БТІ, станом на 29.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок №55 по вул.6-ї Армії в смт.Комінтернівське не проводилася /а.с. 9,16/. 21.02.2007 року [PERSON] зробив на імя свого сина [PERSON], заповідальне розпо-рядження, якому заповів все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде матиме право. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, реєстр за №607 /а.с.10/. 02.06.2013 року [PERSON] помер у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №336661, виданого відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №75 /а.с.12/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. - 2 - З копії спадкової справи №368/13 до майна померлого 02.06.2013 року [PERSON], відкритої Ко-мінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 08.11.2013 року, убачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом, постановою від 19.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем Комінтернівським РБТІ, та розяснено право на звернення до суду /а.с.30-43/ Технічним паспортом, виготовленим Комінтернівським РБТІ 10.12.2014 року на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №55 по вул. 6 Армії в смт.Комінтернівське Комінтернівського району Одеської області, власником якого значиться [PERSON], підтверджується, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок літ.«А» загальною площею 106.3 кв.м., жилою 57.1 кв.м., допоміжною 40.4 кв.м., 1975 року забудови, з господарчими будівлями і спорудами /а.с.20-25/. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погосподарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. За викладених обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1233,1268,1269,1270 ЦК України і

Outcome: approved