overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 17 травня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, згідно з якою проти надання строку на примирення категорично заперечує, судові витрати залишити за відповідачем. Відповідач подав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти надання строку на примирення категорично заперечує, оскільки подружні стосунки не підтримують, сімя фактично розпалась. Обидва заявили про розгляд справи без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами спільне життя з відповідачем не склалося через різні склад характерів та погляду на життя. Подружні стосунки не підтримують, сімя фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки на думку позивача це суперечить її інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача [PERSON] (а.с.3-6,7); копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера відповідача [PERSON] (а.с.8-10,11); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 17 травня 2014 року (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20 вересня 2003 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подав заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, діти після розірвання шлюбу проживатимуть з матірю, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач подав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, діти проживатимуть разом з нею, бажає змінити прізвище на дошлюбне. Обидва просили справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами спільне життя з відповідачем не склалося через різний склад характерів та різного погляду на життя. Зараз подружні стосунки не підтримують, сімя фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки на думку позивача це суперечить його інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 20 вересня 2003 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON] 19 грудня 2004 року, батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.5); копія свідоцтва про народження [PERSON], 02 січня 2006 року, батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом надавався сторонам строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Відповідач заявила про зміну прізвища на дошлюбне. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22 червня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею, прізвище просить змінити на «Сябро», судові витрати залишає за собою, справу просить слухати без її участі. Відповідач подав заяву, згідно з якою просить справу розглянути без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року, за час якого 18 грудня 2013 року народилась дитини [PERSON]. Сімейне життя не склалось, не зійшлись характерами. Сімя розпалась і вже декілька місяців проживають окремо, стали чужими людьми, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають. У кожного своє особисте життя. За таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта [PERSON] (а.с.3); копія паспорта та довідки з ІПН [PERSON] (а.с.4-5,6); свідоцтво про шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 22 червня 2013 року (а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON], 18 грудня 2013 року (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом був наданий подоружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Позивач заявила про зміну прізвища на дошлюбне. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для розподілу судових витрат, згідно з заявою позивача, суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 25 березня 2009 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони з 25 березня 2009 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сторони виявились різними людьми зі своєрідними характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникли суперечки та сварки. За таких обставин спільне сумісне життя не склалось. Позивач [PERSON], у судовому засіданні підтримала свій позов, пояснила, що причиною розлучення стали постійні сварки. Діти все це бачать, молодша дитини стала замкнутою. Вважає за неможливе подальше спільне проживання та збереження сімї. Проти надання строку для примирення заперечила. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що згоден на розлучення, хай буде як хоче позивач. Проти надання строку для примирення заперечив. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3-4); копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.5); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 25 березня 2009 року (а.с.6); копія свідоцтва про народження [PERSON], 24 червня 2009 року, батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON], 09 липня 2012 року, батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 30 липня 2005 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею, судові витрати залишає за собою, прізвище просить змінити на дошлюбне «Шеремет». Відповідач подав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, діти проживатимуть разом з матірю. Обидва просили справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами спільне життя з відповідачем не склалося, а тому позивач просить шлюб розірвати. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], 15 квітня 2009 року (а.с.7); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 30 липня 2005 року (а.с.8); та інші документи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом надавався сторонам строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Позивач заявила про зміну прізвища на дошлюбне. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2011 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, відповідно до якої позов підтримує, проти надання строку для примирення категорично заперечує, повідомила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею, бажає змінити своє прізвище на дошлюбне, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач подав заяву, згідно з якою позов визнає, проти надання строку для примирення категорично заперечує, повідомив, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір'ю. Обидва просили справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне життя надалі є неможливим. Спроби по збереженню сім'ї позитивних наслідків не мали. В даний час сторони проживають окремо. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON]., 05 грудня 2011 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Позивачем заявлено про вибір дошлюбного прізвища. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем, укладеного 10 листопада 2012 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач надала заяву, відповідно до якої позовну заяву підтримує, строк на примирення позитивних результатів не дав, судові витрати просила залишити за нею, а також повідомила про те, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. Відповідач надав заяву про визнання позову. Обидва просили справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя з відповідачем не склалося через різний склад характерів. В даний час проживають окремо. Подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 10 листопада 2012 року (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], 29 квітня 2013 року, батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.4); копія паспорта [PERSON] (а.с.5); та інші документи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з відповідачем зареєструвала шлюб з 19 березня 2008 року. Мають трьох спільних неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем припинили, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В подальшому бажає отримувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з 19 березня 2008 року (а.с. 6). Згідно свідоцтв про народження (а.с. 7-9), сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Довідкою, виданою головою квартального комітету Олександрійської міської ради (а.с. 10) підтверджується, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180 -183 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд, з врахуванням обставин, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття,.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про стягнення аліментів з відповідачки на утримання їх спільної дітини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину до повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з відповідачою зареєстрував шлюб з 29 липня 2007 року. Мають спільну малолітню дитину. Спільне життя з відповідачкою припинили, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. В подальшому бажає отримувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, оскільки відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. В судове засідання позивач з'явився, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 05 травня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження (а.с.5), сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Довідкою, виданою виконкомом Комінтернівської сільської ради Олександрійського району (а.с. 7) підтверджується, що дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180 -183 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд, з врахуванням обставин, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини.

Outcome: approved