Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] Тлумацького району Івано-Франківської області, в тому числі на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] Тлумацького району Івано-Франківської області, також 1/2 частка вказаного майна належала його матері [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з нею. 30.05.2018 року він звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено у такому, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння. У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] в тому числі на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача - Гавриляцької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву № 138/02-31 від 03.09.2018, у якій вказав, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення на підставі наступного. Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги в погосподарській книзі № 2 за 1990-1995 роки по особовому рахунку [NUMBER] станом на 01.07.1990 року значиться такий склад сім'ї: [PERSON] - голова двору, [PERSON] -син (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту від 23.05.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, окрім огорожі, що розташовані за адресою: [ADDRESS], Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1978 року по 1980 рік, а огорожа у 1995 році (а.с. 8-11). Згідно довідки №179 від 24.05.2018 року Гавриляцької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області спільна група господарства за адресою [ADDRESS], Тлумацького району, Івано-Франківської області - колгоспний двір (а.с. 45). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS], Тлумацького району, Івано-Франківської області. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], успадкувавши належну їй 1/2 частину будинку, оскільки до дня смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали разом. (Довідка Гавриляцької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 210/02-11791 від 24.05.2018 року, а.с. 45). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 331/2017 від 01.11.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 24-34). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS], Тлумацького району Івано-Франківської області. Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими [ADDRESS], Тлумацького району Івано-Франківської області, після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №502/02-31 від 30.05.2018 (а.с. 6). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 649 грн.85 коп. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved