Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , передачі дітей органам опіки та піклування в особі Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування, закріплення житла за дітьми за адресою [ADDRESS] . В обгрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~ що\~у січні 2017 року сім`ю [PERSON] внесено до Обліку сімей, дітей та молоді , що перебувають у складних життєвих обставинах .У батьків були відсутні паспорта, свідоцтво про народження дочки, відповідачі не працювали, між ними постійно відбувались конфлікти та сварки з викликами поліції, квартира була відключена від електропостачання, не були створені належні санітарно- гігієнічні умови для проживання. Відповідачі свідомо ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклувалися про фізичний і духовний їх розвиток, не забезпечували необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашьнього насильства, [PERSON] засуджена за ч.3 ст. 185 КК України. Батьками не виконувався узгоджений з ними Центром соціальних служб план вирішення соціальних питань, вони безвідповідально ставилися до виконання дій, які потребували їх особистої участі, а потім стали уникати зустрічей з фахівцями Центру, при наполегливих спробах встановити зв`язок та проведення соціальної роботи відповідач скаржилася на те, що у неї не має часу на це через алкогольну залежність чоловіка, просила не втручатися в їх сім`ю. Протягом тривалого часу діти залишалися без догляду, їх навчанням, дозвіллям батьки не цікавились, жодних батьківських зборів не відвідували. Неповнолітній [PERSON] постановлено на облік через затримання його у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з небезпечним знаходженням дітей в сім`ї, неповнолітній [PERSON] та малолітня [PERSON] вилучені для медичного обстеження і в подальшому влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації у 2018 році.З того часу батьки не відвідували дітей, не цікавились їх життям, розвитком, здоров`ям та проблемами , не телефонували. На думку органу опіки і піклування вищезазначене свідчить про ухилення батьків від виховання дітей, наявність їх винної поведінки , свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] , який з квітня 2019 відбуває покарання , отримавши позовну заяву з доданими документами, не виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні , правом на подачу відзиву на позов не скористався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] і малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.07.2004, свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.10.2018). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, неповнолітній [PERSON] разом з батьками зареєстрований в [ADDRESS] . [ADDRESS] . Як випливає\~з інформації\~Центру соціальних\~служб для\~сім`ї,\~дітей та\~молоді Новобаварського\~району м.Харкова,\~з січня 2017 року сім`ю [PERSON] внесено до Обліку сімей, дітей та молоді що перебувають у складних життєвих обставинах. Робота з сім`єю розпочалася з надходження наприкінці грудня 2016 року до Центру повідомлення від адміністрації ХЗОШ № 54 про те, що з 1 вересня 2016 року до першого класу було зараховано дитину [PERSON] , яка не мала свідоцтва про народження. Чисельні звертання адміністрації школи до матері [PERSON] із проханням отримати свідоцтво про народження закінчувалися різними відмовками з її боку. Адміністрація школи просила Центр вжити заходи стосовно отримання свідоцтва про народження дівчини.Фахівцями Центру здійснено відвідування за місцем проживання родини, з`ясовано соціальні питання, складено акт оцінки потреб дитини та її сім`ї. Встановлено, що відповідачі не займаються належним чином вихованням дітей, не задовольняють їх базові потреби, спосіб життя батьків є негативним прикладом для дітей .Зі слів матері, біля 6 років поспіль батько систематично зловживає алкоголем, має асоціальну поведінку, поводиться агресивно,участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Мати дітей відмовлялась здійснювати кроки для подолання складних життєвих обставин та не спроможна вирішувати питання, які потребували безпосередньо її особистої участі, стала уникати зустрічей з фахівцями Центру. Згідно висновку оцінки потреб дитини та сім`ї, акту обстеження умов проживання, сім`я проживає у трикімнатній квартирі,умови не відповідають санітарно- гігієнічним нормам, з 2017 року квартиру відключено від мережі електропостачання, продукти харчування на момент відвідування відсутні, у помешканні стійкий сморід, запах куріння, брудно, скрізь недопалки, діти не мають чистої постільної білизни. Старший син спить на дитячому дивані, який не відповідає його росту, а молодша дочка - разом з матір`ю. Діти тривалий час не відвідують навчальні заняття та не мають належних умов для проживання. 21.11.2017 на Координаційній раді при Управлінні освіти Новобаварського району м. Харкова, членом якої є Центр, розглядалося питання щодо поведінки, прогулів без поважної причини, порушення дисципліни на уроках [PERSON] , учня ХЗОШ № 130 та його постановки на облік за утримання наркотичних речовин. Також, хлопець був помічений у стані алкогольного сп`яніння, з приводу чого проводилась профілактична роботу із матір`ю та хлопцем. У березні 2018 року до Центру надійшов лист адміністрації ХЗОШ № 130, де вказано, що мати хлопця [PERSON] не займається вихованням дітей, навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, ігнорує виклики класного керівника стосовно поведінки сина, знає про його пропуски, але не реагує на це. Фахівцями Центру спільно зі спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району , представниками ювенальної превенції здійснені відвідування за місцем проживання родини [PERSON] , але мати дітей [PERSON] в категоричній формі відмовляла в доступі до приміщення, не реагувала на запропоновану допомогу у вирішенні питань сім`ї. Незважаючи на те, що Центром вживалися всі можливі заходи для вирішення соціальних питань, ситуація в родині погіршувалась, існувала реальна небезпека для дітей у разі продовження їх проживання з батьками.З метою захисту інтересів дітей, Центр неодноразово звертався до Служби у справах дітей по Новобаварському району м. Харкова з питання щодо доцільності вилучення [PERSON] та [PERSON] з домашнього середовища. Відповідно до інформації Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів № 130 Харківської міської ради, [PERSON] , 2004 р. народження, учень 9 класу, систематично зриває уроки, не виконує завдання, на зауваження вчителів не реагує, пропускає навчальні заняття і мати дитини покриває ці прогули своєї дитини. У директора школи знаходяться доповідні записки вчителів-предметників, які стосуються поведінки дитини. Батьки на контакт з класним керівником не йдуть, не телефонують, навчанням сина не цікавляться .За роки навчання [PERSON] в школі батьки не відвідали жодних батьківських зборів, ігнорують майже всі виклики класного керівника та директора школи. Мати не займається вихованням дітей, вони безконтрольно проводять свій час. Зі слів однокласників [PERSON] , він всі літні канікули провів з дорослими хлопцями на вулиці, постійно розпивав спиртні напої, вів асоціальний спосіб життя. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за насильство в сім`ї (постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2017, 13.11.2017, 15.01.2018, 19.10.2018). [PERSON] засуджена вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.05.2017 за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, вироком суду від 14.11.2019- за ч.1 ст. 309 КК України. [PERSON] визнано винним Жовтневим районним судом м.Харкова від 12.04.2018 за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України.Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.03.2019 , на підставі ст. 78 КК України відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та [PERSON] направлено 16.04.2019 для відбування покарання, призначеного вироком суду. 10.10.2018 здійснено чергове відвідування родини Голубенко комісією в складі Центру, Служби у справах дітей та представників ювенальної превенції Новобаварського району, під час якого складено акт оцінки потреб дитини та її сім`ї, акт проведення оцінки рівня безпеки дітей та за результатом якого діти вилучені з небезпечного середовища для медичного обстеження з метою подальшого влаштування дітей до Центру реабілітації. Дітей доставлено до Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19. Як вбачається з довідок Комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] зараховані до закладу за направленням служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації. За час перебування дітей у закладі ніхто із батьків жодного разу не відвідували їх, спілкування відбулося тільки з матір`ю і лише за ініціатива [PERSON] , коли він сам телефонував до неї ( доки у дитини не закінчилися гроші на рахунку), і навіть коли [PERSON] намагався в подальшому зв`язатися з матір`ю,відповіді не отримав, на дзвінки вона не відповідає. Самі батьки жодного разу не виявили бажання поспілкуватися з дітьми або поцікавитися їх життям, здоров`ям та розвитком у фахівців закладу, родинні контакти з дітьми не підтримують. На даний час [PERSON] навчається у 10 класі, [PERSON] -у 4 класі Вільхуватського ліцею Великобурлуцької районної ради Харківської області. Положення\~статті 171 Сімейного кодексу\~визначають, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно інформації КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», фахівцями закладу з вихованцями [PERSON] та [PERSON] проведена бесіда щодо ставлення дітей до батьків та з`ясовано, що батьки не в змозі займатися їх вихованням та утриманням через проблеми у власному житті та небажанні їх позбутися. Діти налаштовані на повноцінне сімейне життя і негативно сприймають спосіб життя своїх батьків. Відповідно до Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачів розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За висновком Департаменту служб у справах дітей від 11.10.20193 644, виходячи з інтересів дітей, Департамент вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] і [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mаmchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З наданих\~суду доказів\~встановлено,\~що робота\~з сім`єю\~розпочалася з\~надходження наприкінці\~грудня 2016\~року до\~Центру соціальних\~служб для\~сім`ї,\~дітей та\~молоді повідомлення,\~ протягом\~тривалого часу,\~до дня\~вилучення дітей\~з небезпечного\~середовища у\~жовтні 2018\~року,\~ з\~відповідачами проводилась\~відповідна робота,\~сім`я перебувала\~під соціальним\~супроводом , їй надавались відповідні соціальні послуги згідно Державного стандарту , проводилась також профілактична робота, пропонувались вакансії для працевлаштування, дитині оформлено свідоцтво на народження, але батьки продовжували безвідповідально ставитися до своїх батьківських обов`язків, рекомендації не виконували та свою поведінку і ставлення до дітей не змінили, ситуація в родині тільки погіршувалась. Враховуючи, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків, не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дітей, самоусунулась від їх виховання та утримання дочки, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, з 2018 року зовсім з ними не бачаться і не проявляють ніякого інтересу до їх життя, розвитку, а тому позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради є доведеними, обгрунтованими і підлягають задоволенню. За вимогами ч.5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно п. 2 ч.1 ст. 248 Сімейного Кодексу України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. За приписами ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідачів. На підставі викладеного і

Outcome: approved