Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 4700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 16434,96 грн. На підставі наведеного змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Ухвалою від 16.08.2017 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Через канцелярію суду подала заяву про часткове визнання позову, вказуючи на те, що після подачі позову сплатила на рахунок позивача 2250,00 гривень. Суд згідно ст. 279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2013 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4700,00 грн. на картковий рахунок. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Нормами п. 2.1.1.7.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У зв'язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань станом на 04.07.2017 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 16434,96 грн., з яких 4387,07 грн. тіло кредиту, 4557,96 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 6231,12 грн. - пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 758,81 грн. штраф (процентна складова), що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Як вбачається з наданих суду копій квитанцій, відповідач 31.07.2017 року сплатила позивачу 300,00 грн., 26.10.2017 року - 200,00 грн., 14.11.2017 року - 750,00 грн., 12.01.2018 року - 500,00 грн., 29.01.2018 року - 500,00 грн. з призначенням платежу «надходження готівки за платіжними картками». Таким чином судом встановлено, що після подачі позивачем позову до суду відповідач сплатила 2250,00 грн. заборгованості. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі 14184,96 грн. (16434,96 грн. - 2250,00 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial