Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивачем [PERSON] заявлені вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням- буд.8\~по вул.Сєченова м.Ніжина\~Чернігівської області. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є власником даного будинку, відповідач, який не є членом її сім»ї, ніколи не проживав у будинку, а був зареєстрований на прохання брата позивача. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, перешкоди у користуванні відповідачу будинком відсутні. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 03 липня 2018 року позивач [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, відповідачем, який сповіщений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення від 10 травня 2018 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, позивач згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких\~обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] є власником буд.8 по вул.Сєченова м. Ніжина Чернігівської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 02 липня 2018 року, підстава-договір дарування від 12 червня 2009 року, реєстрація права власності проведена 14 липня 2009 року. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] у вищезазначеному будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05 березня 2018 року за участі представників органу місцевого самоврядування, докази щодо поважності причин непроживання у будинку відповідачем не надані, при цьому відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної\~ одиниці, в якому особа проживає; громадянин\~ України зобовязаний\~ протягом\~ тридцяти\~ календарних\~ днів\~ після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати\~ своє місце\~ проживання.\~ Також судом враховується, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Стосовно збереження права користування житлом членами сім'ї колишнього власника слід зазначити про усталену практику Верховного Суду України з цього питання. Так, відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із врахуванням не проживання відповідача у вищезазначеному будинку, відсутності перешкод останньому у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як її власником, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування будинком станом на час розгляду справи, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням,- буд.8 по вул.Сєченова м.Ніжина Чернігівської області. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] своїми діями\~не засвідчив\~те,\~що не\~втратив інтерес\~до вищезазначеного будинку, в якому має своє\~зареєстроване місце\~проживання,\~також останній\~не надав\~суду у\~встановленому порядку\~відзиву на\~позов чи\~заперечення,\~у зв»язку\~з чим\~несе ризик\~настання наслідків,\~повязаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В порядку ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 704 грн. 80 коп судового збору.

Outcome: approved