Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18 квітня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 99/в, згідно з яким ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 23 676,68 доларів США, строком дії до 15 квітня 2016 року. [PERSON] зобов'язався своєчасно повертати кредит та відсотки за ним у відповідності із графіком. В якості забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним договором, з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки. Дотепер відповідачі свої обов'язки виконують неналежно, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 99/в від 18 квітня 2008 року в сумі 357 124 гривні 25 копійок з урахуванням відсотків та штрафу, а також судових витрат (а.с. а.с. 3 - 4). Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 75). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. а.с. 72, 73, 74). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 18 квітня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 99/в, згідно з яким ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 23 676,68 доларів США зі сплатою процентної ставки 15 % річних, строком користування до 15 квітня 2016 року включно (а.с. а.с. 7 - 11). Того ж дня відповідач фактично отримала кредитні кошти. Одночасно з укладенням кредитного договору № 99/в від 18 квітня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання поручилася перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за належне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань (а.с. 15). Також, 18 квітня 2008 року, між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання поручилася перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за належне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань (а.с. 16) Дотепер відповідачі не виконують свої зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором № 99/в та відсотків за ним, і у них перед позивачем утворилася солідарна заборгованість станом на 26 лютого 2013 року в сумі 357 124 гривні 25 копійок з урахуванням відсотків та штрафу відповідно до доданих позивачем розрахунків, а саме: - заборгованість по кредиту - 189 247 гривень 70 копійок; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 137 519 гривень 65 копійок; - штраф за прострочення сплати комісії за користування кредитом - 30 356 гривень 90 копійок. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року, а також кредитним договором № 99/в від 18 квітня 2008 року. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер не виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми. Зважаючи на те, що [PERSON] не виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про стягнення кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що основне зобов'язання (кредитний договір) було забезпечене порукою за договорами поруки від 18 квітня 2008 року, укладеними з [PERSON] та [PERSON] отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за укладеним кредитним договором № 99/в від 18 квітня 2008 року в сумі 357 124 гривні 25 копійок, з урахуванням відсотків та штрафу. Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 1 147 гривень 00 копійок з кожного.

Outcome: approved