Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач в позові вказує, що його батькам [PERSON] , [PERSON] та йому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд Південно-Західної залізниці 22 жовтня 1999 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації за номером 108/185, на підставі розпорядження (наказу) від 22.10.1999 року № 2684, на праві спільної сумісної власності належать 57/100 частки приватизованої квартири за адресою : [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в ВООБТІ, що підтверджує їхне право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. Однак оформити спадщину на частину майна померлого батька, як спадкоємець за законом першої черги та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну батькові частку квартири не має змоги, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] . За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] згідно поданої заяви позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу слухати без її часті. Представник Жмеринської дистанції цивільних споруд Південно-Західної залізниці у судове засідання не з`явився. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що батькам позивача [PERSON] , [PERSON] та позивачеві [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд Південно-Західної залізниці 22 жовтня 1999 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації за номером 108/185, на підставі розпорядження (наказу) від 22.10.1999 року № 2684, на праві спільної сумісної власності належать 57/100 частки приватизованої квартири за адресою : [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в ВООБТІ, що підтверджує їхне право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. Однак оформити спадщину на частину майна померлого батька, як спадкоємець за законом першої черги та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну батькові частку квартири позивач не має змоги, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/3 частку 57/100 частки квартири. За позивачем [PERSON] зареєстровано Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації від 14.01.2002 року інших 43/100 частки квартири [ADDRESS] . Згідно ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Тому частка кожного із співвласників частини вищезазначеної квартири складає 1/3 частину. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved