Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом. Мотивувала свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 03 серпня 2010 року було залито водою приміщення її квартири з квартири [ADDRESS], що знаходиться поверхом вище. Внаслідок залиття у її квартирі було залито стелі кухні, стіни туалету і ванної кімнати, стелі в коридорі, кут стелі і дві стіни великої кімнати. Також було пошкоджено линолиумне покриття квартири. Згідно акту від 03.08.2010 року у складі комісії, затвердженого Головою правління ЖБК «Темп-8», залиття сталось 03 серпня 2010 року у зв'язку з пошкодженням сантехнічного обладнання та унітазу у квартирі [ADDRESS]. 10 червня 2013 року було повторно залито водою приміщення її квартири з квартири [ADDRESS], що знаходиться поверхом вище. Внаслідок залиття у її квартирі було залито передпокій - підлога, стеля, стіни 40%; кухня - підлога, стеля, стіни 55%; туалет-стеля, стіни 80%; кімнати - стеля, стіна по 20%. Згідно акту № 15 від 11.07.2013 року у складі комісії, затвердженого Головою правління ЖБК «Темп-8», залиття сталось 10 червня 2013 року у зв'язку з пошкодженням сантехнічного обладнання та унітазу у квартирі [ADDRESS]. Мешканцем квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Відповідно до висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 12091 від 10 вересня 2013 року, вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] після залиття становить 12710 гривень. Позивач уточнивши позовні вимоги просить суд ухвалити рішення яким стягнути майнову шкоду у розмірі 12710 гривень. Крім того діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10000 гривень. Також як зазначає позивач нею за виготовлення висновку про встановлення вартості майнової шкоди було сплачено 4000 гривень та 8000 гривень витрат на правову допомогу, а також 229 гривень 41 копійка витрат пов'язаних із сплатою судового збору при подачі позову до суду. Просить суд ухвалити рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач надіслав до суду клопотання слухати справу у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 квітня 2002 року та договору дарування квартири від укладеного 16 липня 1997 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Суд вважає переконливо доведеними факти залиття квартири позивача, а саме факт залиття 03 серпня 2010 року, внаслідок чого було залито стелі кухні, стіни туалету і ванної кімнати, стелі в коридорі, кут стелі і дві стіни великої кімнати та пошкоджено линолиумне покриття квартири, що відображено у акті від 03.08.2010 року у складі комісії, затвердженого Головою правління ЖБК «Темп-8». Відповідно до вказаного акту залиття сталось 03 серпня 2010 року у зв'язку з пошкодженням сантехнічного обладнання та унітазу у квартирі [ADDRESS]. Також суд вважає доведеним факт залиття, що сталося 10 червня 2013 року, внаслідок чого у квартирі позивача було залито передпокій - підлога, стеля, стіни 40%; кухня - підлога, стеля, стіни 55%; туалет-стеля, стіни 80%; кімнати - стеля, стіна по 20%. Згідно акту № 15 від 11.07.2013 року у складі комісії, затвердженого Головою правління ЖБК «Темп-8», залиття сталось 10 червня 2013 року у зв'язку з пошкодженням сантехнічного обладнання та унітазу у квартирі [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що мешканцем квартири [ADDRESS] є член кооперативу [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 12091 від 10 вересня 2013 року, вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] після залиття становить 12710 гривень. З матеріалів квитанції про оплату (призначення платежу «проведення будівельно-технічного дослідження») та акту № 1109131 приймання-здачі наданих послуг за Договором № 300513/1 від 30.05.2013 року від 11 вересня 2013 року вбачається, що [PERSON] було сплачено за проведення будівельно-технічного дослідження 4000 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення майнової шкоди є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленумом Верховного Суду України в п. 3 постанови № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за можливе задовольнити позов частково в межах його доведеності та з врахуванням принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідачка є пенсіонером і визначає розміром моральної шкоди, що підлягає задоволенню суму у розмірі 2000 гривень з врахуванням всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення спору. В той же час суд вважає доведеною позивачем, сплату нею суми витрат на правову допомогу, що підтверджується квитнацією про сплату суми такої у розмірі 8000 гривень та актом виконаних робіт від 09 липня 2014 року і на погляд суду такі витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача [PERSON] За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 229 гривень 41 копійку судового збору.

Outcome: partial