Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що з 07.03.2014 року працював у ТОВ Ферпласт-Україна на посаді оброблювача деталей. На підставі Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 року був призваний на військову службу, 20.03.2014 року зарахований до списків особового складу військової частини. Згідно наказу ТОВ Ферпласт-Україна № 25-к від 24.03.2014 року звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 36 ЗКпП України у звязку з призовом на військову службу. Позивач зазначає, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації від 20.05.2014 року № 1275, що набув чинності 08.06.2014 року, було внесено зміни до ряду діючих законодавчих актів України, в тому числі і до\~ \~ КЗпП України, Законів України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ;Про військовий обов`язок та військову службу. На підставі цих Законів\~ та у звязку відмовою відповідача здійснити поновлення на роботі позивач просить визнати звільнення незаконним, скасувати наказ про звільнення, поновити на роботі, стягнути середній заробіток. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Також, вказуючи на поважні причини пропуску встановленого для звернення до суду із вимогами про незаконне звільнення місячного строку, просять поновити даний строк. Представники відповідача заперечували щодо задоволення позову, просили застосувати строк позовної давності. Також звертали увагу на необґрунтованість заявлених вимог про стягнення заробітку з підприємства, оскільки виплата компенсацій в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] працював в\~ ТОВ Ферпласт-Україна з 07.03.2014 року згідно наказу № 19-к від 06.03.2014 року. 20.03.2014 року на підставі Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 року командиром В/Ч [NUMBER] зарахований до списків особового складу військової частини. Наказом ТОВ Ферпласт-Україна № 25-к від 24.03.2014 року позивача звільнено згідно п.3 ч.1 ст. 36 ЗКпП України у звязку з призовом на військову службу. Частиною 5 статті 17 Конституції Українипередбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно ч.2 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службуодним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію, який затверджений Законом України від 17.03.2014 року оголошено та проведено часткову мобілізацію на території ряду областей. Відповідно до ч.3 ст. 119 КЗпП України\~ \~\~ за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.233 КЗпП Українипрацівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив визначений законодавцем строк для захисту своїх прав. Підстав для визнання причин пропуску даного строку поважними суд не вбачає. Відповідно до довідки В/Ч [NUMBER] [PERSON] перебував у службовому відрядженні в районі виконання бойових завдань з 02.05.2014 року по 10.11.2014 року. В позовній заяві позивач зауважив, що безпосередньо після повернення з території проведення антитерористичної операції звернувся в усній формі до підприємства з вимогою поновити на роботі. Звернення до суду з боку позивача відбулось 28.01.2015 року. Надані позивачем на підтвердження\~ вимог про поновлення строку медичні документи не можуть свідчити про неможливість звернутись до суду в більш короткий термін шляхом особистої явки до установи позивач пояснив, що здійснював пересування на таксі, або здійснити відправлення позовної заяви поштою. За наведених обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed