Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу, свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2017р. відповідач [PERSON] позичив у нього кошти еквівалентні 720 дол. США, які зобов`язувався повернути до кінця лютого 2018 року. В підтвердження факту отримання коштів та обов`язку їх повернути відповідач власноручно написав розписку. На початку квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із вимогою повернути кошти та ними було обумовлено дату 15.04.2018 року у яку відповідач мав повернути кошти. Однак, у вказаний день відповідач повернув лише частину коштів, а саме суму еквівалентну 320 дол. США. Після вказаної зустрічі відповідач перестав виходити на зв`язок та решту коштів не повернув. Просить суд стягнути із відповідача у його користь 400 дол. США боргу та 36 дол. США 3% річних, а також судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Дослідженою розпискою [PERSON] від 28.12.2017р., встановлено, що такою він підтвердив факт отримання у [PERSON] грошових коштів в сумі еквівалентній 720 дол. США, які зобов`язувався повернути до кінця лютого 2018 року. Також судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань відповідач 15.04.2018 року повернув позивачу частину коштів, що еквівалентні 320 дол. США. Відтак, не повернутою залишилася сума еквівалентна 400 дол. США., відповідно вимога щодо стягнення боргу в сумі 400 дол. США підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім цього, згідно змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку сума 3% річних становить 36 дол. США, які також слід стягнути із відповідача. Із дослідженої квитанції від 28.02.2021р., встановлено, що позивачем також сплачено 908грн. судового збору при зверненні із даним позовом до суду. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України вказані суми понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягнення із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved