Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що йому належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира була предметом іпотеки. Після отримання права власності на вказане майно, він здійснив спробу отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у вказаній квартирі [PERSON], яка зареєстрована там з 27.05.2008 року. У зв'язку з цим просить суд усунути йому перешкоду у користуванні власністю шляхом виселення відповідача, а також зобов'язати Амур-Нижньодніпровський районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації у квартирі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Додали також, що на неодноразові вимоги позивача відповідач добровільно відмовляється виселитись з його власності Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Амур-Нижньодніпровського районного відділу в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. 09.02.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 93, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі з 27.05.2008 року зареєстрована та проживає відповідач по справі, що підтверджується довідкою КП ДМР «Жилсервіс-9», чим перешкоджає позивачу у користуванні його майном та заважає йому проживати у спірній квартирі. У добровільному порядку звільнити жиле приміщення відповідач відмовляється. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таким чином, своїми діями відповідач грубо порушує права позивача, всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки втратила право на проживання у вказаній квартирі з переходом права власності на нерухоме майно на іншу особу. Адже відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що вказує на те, що цьому праву власника відповідає зобов'язання інших осіб утримуватися від порушення його правочинності. А отже позовні вимоги щодо усунення позивачу перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в цій частині. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про виселення відповідача є достатнім способом захисту права власності позивача по справі, так як рішення суду про виселення особи, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Інших належних та допустимих доказів порушення прав позивача іншим відповідачем суду не надано. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial