Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про встановлення факту припинення між ним та відповідачкою шлюбних відносин з серпня 2003 р., а також про визнання комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS], його, позивача, особистою приватною власністю. На обґрунтування позову вказується, що шлюб між позивачем та відповідачкою був укладений 21.08.1982 р. Рішення про розірвання шлюбу між сторонами ухвалено Ленінським районним судом м. Кіровограда 25.04.2013 р., проте фактично шлюбні відносини між ними були припинені ще з серпня 2003 р. Після припинення шлюбних відносин з відповідачкою позивач набув право власності на комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS], в зв»язку з чим вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог. В судовому засіданні представником позивача заявлені позовні вимоги підтримано повністю. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти встановлення факту припинення шлюбних відносин між сторонами з серпня 2003 р., оскільки це відповідає дійсності. Одночасно заявляє про необґрунтованість вимоги про визнання комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS], особистою приватною власністю позивача, оскільки вказаний комплекс будівель фактично був побудований ще до серпня 2003 р., тобто в період проживання сторін однією сім»єю, а в 2005 р. відбулась лише державна реєстрація права власності на відповідний об»єкт нерухомості. Заслухавши пояснення сторін і вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов необхідно задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що 21.08.1982 р. між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2013 р. При цьому вже з серпня 2003 р. сторони подружні відносини між собою припинили. На момент припинення сторонами подружніх відносин ними було розпочато будівництво і побудовано приміщення торгівельного павільйону в [ADDRESS] (на зупинці транспорту «Хімчистка»). Вказане приміщення є об»єктом, державна реєстрація права власності на який позивача [PERSON] відбулась згідно витягу про реєстрацію права на нерухоме майно №7750104 12.07.2005 р. Обставини перебування сторін у шлюбі і припинення ними подружніх відносин між собою у серпні 2003 р. визнаються сторонами і встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2010 р. по цивільній справі №2-172/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення права особистої власності на нежитлове приміщення, в зв»язку з чим і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України визнаються судом встановленими. Одночасно, оскільки побудова сторонами приміщення торгівельного павільйону на момент припинення між ними подружніх відносин заперечується в судовому засіданні представником позивача, остільки судом здійснюється наступний аналіз наявних по справі доказів - вказаним вище рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2010 р. визнано встановленою обставину, що будівництво приміщення за адресою [ADDRESS] було почато сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі - договір про постачання електричної енергії № 520м від 13.06.2003 р., укладений ВАТ «Кіровоградобленерго» з [PERSON], а також акт допуску в експлуатацію від 13.06.2003 р. свідчать, що в червні 2003 р., тобто до припинення між сторонами подружніх відносин, вже було допущено в експлуатацію систему електропостачання відповідного торгівельного павільйону - наявність висновку ОКП «Кіровоградське обласне об»єднань бюро технічної інвентаризації» №4-942 від 24.09.2003 р. щодо прийняття в експлуатацію торгівельного павільйону, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів інвентаризаційної справи вказаного об»єкту нерухомості також підтверджують наявність приміщення торгівельного павільйону у вересні 2003 р., тобто через місяць після припинення сторонами подружніх відносин. З урахуванням викладеного суд також вважає встановленим побудову сторонами до припинення подружніх відносин приміщення торгівельного павільйону в [ADDRESS] (на зупинці транспорту «Хімчистка»). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що від припинення сторонами шлюбних відносин залежить виникнення та зміна їхніх майнових прав, в зв»язку з чим і відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна вимога про встановлення факту припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з серпня 2003 р. підлягає задоволенню. При вирішенні вимоги про визнання комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS], особистою приватною власністю [PERSON] враховується, що відповідно до ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. Ч. 6 ст. 57 СК України визначено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв»язку з фактичним припиненням подружніх відносин. В судовому засіданні встановлено, що торгівельний павільйон за адресою [ADDRESS], був збудований сторонами до фактичного припинення ними подружніх відносин у серпні 2003 р., в зв»язку з чим вказане майно слід вважати таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому вимога про визнання такого майна особистою приватною власністю позивача не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України і

Outcome: partial