Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивачем, із врахуванням заяви від 23 лютого 2018 року, заявлені вимоги про визнання в порядку спадкування після [PERSON], яка померла [INFO] року, права власності на земельну ділянку площею 1,93 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації 17 червня 2003 року №337, та на земельну ділянку площею 0,33 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації 17 червня 2003 року №338. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони по справі є спадкоємцями до майна [PERSON] згідно заповіту останньої від 28 липня 2004 року, спадщина [PERSON] прийнята позивачем [PERSON], яка 26 серпня 2016 року звернулась до суду із позовом про визнання права власності на вищезазначені земельні ділянки з підстав втрати оригіналів державних актів, під час розгляду справи [PERSON] в судовому засіданні надала оригінали державних актів та повідомила про відмову їх надання [PERSON] з підстав належності спірних земельних ділянок виключно їй. В запереченнях від 18 травня 2017 року відповідач [PERSON] зазначає про необізнаність щодо заповіту [PERSON], позивач не зверталась із вимогою надання державних актів. Згідно заяви від 23 лютого 2018 року позивач [PERSON] підтримує заявлені вимоги про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після [PERSON]. Відповідно до заяви від 23 лютого 2018 року відповідач [PERSON] визнає позов щодо земельних ділянок, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу 03 березня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слудуючих висновків. Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області від 26 лютого 2016 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації 17 червня 2003 року №337, на земельну ділянку площею 1,93 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації 17 червня 2003 року №338, на земельну ділянку площею 0,33 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, видача дублікатів державних актів не передбачена чинним законодавством. [PERSON] померла [INFO] року в с.Черняхівка Ніжинського району, спадкоємцями до її спадщини згідно заповіту від 28 липня 2004 року в рівних частках є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). За приписами ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно копій матеріалів спадкової справи після [PERSON], наданої на запит суду Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 07 лютого 2017 року, наявна заява [PERSON] від 25 грудня 2009 року про прийняття спадщини [PERSON] із врахуванням рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2009 року про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та довідка Черняхівської сільської ради Ніжинського району від 28 липня 2016 року про склад сім»ї [PERSON] станом на час її смерті-остання проживала і була зареєстрована в [INFO], інші особи не зазначені. Докази на підтвердження інших осіб, які у встановленому порядку здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], визнання недійсним чи скасування заповіту від 28 липня 2004 року,-відсутні. Із врахуванням викладеного відповідач [PERSON] є такою, що не прийняла спадщину [PERSON]. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 27 липня 2016 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки у зв»язку з неподанням правовстановлюючих документів на них. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року по справі №740/3079/16-ц, провадження №2/740/1027/16, залишена без розгляду позовна заява [PERSON] до Черняхівської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після [PERSON], під час розгляду справи третьою особою [PERSON] безпосередньо в судовому засіданні надано для огляду оригінали Державних актів на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [NUMBER], копії яких додані до матеріалів справи. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити прийняту спадщину [PERSON] в частині вищезазначених земельних ділянок, яка належить їй з часу її відкриття, в нотаріальному порядку, що є підставою для захисту її права шляхом визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Outcome: approved