Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення солідарно на свою користь з відповідачів -[PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 361765,66 грн. заборгованості за кредитним договором №78257225 від 26.03.2007 р. - [PERSON] і [PERSON] 361690,76 грн. заборгованості за кредитним договором №78258489 від 26.03.2007 р. - [PERSON] і [PERSON] 361885,07 грн. заборгованості за кредитним договором №78257018 від 26.03.2007 р. - [PERSON] і [PERSON] 363732,02 грн. заборгованості за кредитним договором №7825439 від 26.03.2007 р. На обґрунтування позову зазначено, що 26.03.2007 р. відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були укладені з ВАТ КБ «Надра» кредитні договори за №№ 78257225, 78258489, 78257018 і 7825439 відповідно, за умовами яких кожен з відповідачів отримав по 26700 доларів США кредиту під 19,08 % річних строком до 31.03.2009 р. Також 26.03.2007 р. для забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №78257225 було укладено договір поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] і [PERSON], по кредитним договорам за №№ 78258489, 78257018, 7825439 були укладені договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] Після отримання грошових коштів від банку відповідачі своїх зобов»язань по кредитних договорах не виконали, в зв»язку з чим вказується на наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідачів заборгованості по таким договорам. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що за вимогами про стягнення з них заборгованості за кредитними договорами позивач пропустив визначений законом строк позовної давності, про застосування якої вони заявили в суді, а договори поруки, на які посилається позивач, слід вважати припиненими, оскільки банк не пред»явив до них вимоги, як до поручителів, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судові засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заперечення на позов, в яких також заявляють про необхідність застосування судом позовної давності за позовними вимогами, а також про припинення укладених з ними договорів поруки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. В судовому засіданні встановлено, що 26.03.2007 р. відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були укладені з ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав і зобов»язань якого є позивач, кредитні договори за №№ 78257225, 78258489, 78257018 і 7825439 відповідно, за умовами яких кожен з відповідачів отримав по 26700 доларів США кредиту під 19,08 % річних строком до 31.03.2009 р. Також 26.03.2007 р. для забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №78257225 було укладено договір поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] і [PERSON], по кредитним договорам за №№ 78258489, 78257018, 7825439 були укладені договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] У встановлений в договорах строк, а саме до 31.03.2009 р., відповідачами зобов»язань виконано не було, в зв»язку з чим виникла заборгованість за відповідними договорами. 03.09.2012 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів визначеної ним заборгованості. На викладені обставини вказують сторони, вони підтверджені матеріалами справи, в зв»язку з чим вважаються судом встановленими. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Ст. 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що з відповідачами були укладено договори споживчого кредитування, з позовом про стягнення заборгованості за якими позивач звернувся в суд більш ніж через три роки після 31.03.2009 р., тобто дати виконання зобов»язань за договорами, і відповідачами зроблено заяви про застосування позовної давності за заявленими вимогами, остільки наявні передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позовних вимог до відповідачів як боржників за укладеними з ними кредитними договорами. Крім того, до подання позову 03.09.2012 р. позивач окремі вимоги до відповідачів, як поручителів, не пред»являв, а тому поруку слід вважати припиненою і вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за договорами, як з поручителів, також не підлягають задоволенню. Посилання представника позивача на ту обставину, що 11.11.2009 р. були здійснені перерахування банку 10 доларів США кожним з відповідачів, а тому відбулось переривання перебігу позовної давності, суд оцінює з урахуванням змісту відповідних заяв на перерахування готівки, які не вказують на визнання відповідачами свого боргу перед банком, а тому відзначає обґрунтованість висновку про сплив позовної давності за відповідними вимогами позивача. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 257, 266,267, 559 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і

Outcome: dismissed