Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» заборгованість за кредитним договором №Z19.175.72893 від 30.09.2014 року у розмірі 9 198,47 грн. та сплачені судові витрати у сумі 1378 грн. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Так, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, ЦПК України, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.\~ У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (ст. 74 ЦПК України). На підставі викладеного вище, враховуючи факт належного повідомлення відповідача про слухання справи, суд зі згоди представника позивача, проводить розгляд справи у заочному порядку, що в даному випадку повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути стягнення боргу (ст. 15-16 ЦК України). 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON] укладено кредитний договір №Z19.175.72893. Згідно із Кредитним договором [PERSON] отримала кредит в розмірі 7016 грн., зі сплатою 1,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером (копія додається). Станом на 31.12.2015 р. [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 9194,94 грн. 31.12.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1, згідно умов якого Банк відступив (передав у власність) Факторові (Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье») з 31.12.2015 р., та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье», відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» набуло з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст.1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 31.12.2015 р. становила 9194,94 грн., з яких: сума основного боргу - 1794,19 грн.; сума простроченого боргу - 4058,26 грн.; сума прострочених процентів - 3336,13 грн.; сума строкових процентів 6,36 грн. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором №Z19.175.72893 від 30.09.2014 року становить 9 198,47 грн., з яких: *заборгованість за тілом кредиту 5\~852 грн. 45 коп.; *заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями 3\~346 грн. 02 коп. Заборгованість [PERSON] підтверджується випискою по особовому рахунку №29094417572893.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016 року. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобов'язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Отже, оскільки Відповідач на даний момент у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, Позивач змушений звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду. Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved