Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVRDAK00010011, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8512,29 ДОЛ. США. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави рухомого майна № LVRDAK00010011 від 07.08.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач передав позивачу автомобіль марки ИЖ, модель 27175 2006 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, 03.08.2013 року державним виконавцем ВДВС Жовківського районного управління юстиції постановою № 36402361 на зазначений автомобіль накладено арешт. Оскільки, право застави банку на автомобіль виникло раніше ніж державним виконавцем накладено арешт, тому просить звільнити автомобіль марки ИЖ, модель 27175 2006 року випуску, тип ТЗ: фургон мало вантажний -В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Жовківського районного управління юстиції Львівської області № 36402361 від 03.08.2013 року. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст. 169, ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 07.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVRDAK00010011, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8512,29 ДОЛ. США. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави рухомого майна № LVRDAK00010011 від 07.08.2007 року, відповідно до умов якого відповідач передав позивачу автомобіль марки ИЖ, модель 27175 2006 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 03.08.2013 року державним виконавцем ВДВС Жовківського районного управління юстиції постановою № 36402361 на зазначений автомобіль марки ИЖ, модель 27175 2006 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] накладено арешт. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи відповідачем виступає [PERSON], який на даний час позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися заставним майном, а саме автомобілем марки ИЖ, модель 27175 2006 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], оскільки відділом державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області на вказаний автомобіль накладено арешт. В даному випадку, на думку суду, представник позивача не довів, а в судовому засіданні не було здобуто жодних переконливих доказів порушення відповідачем [PERSON] безпосередніх прав позивача. В зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги до відповідача [PERSON] пред»явлені безпідставно, а тому до задоволення не підлягають. На підставі наведенного,

Outcome: dismissed