Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в серпні 2019 р. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною 24.05.2019 року, зареєстрований в реєстрі під номером 1418 на договорі іпотеки від 05.11.2007 року за номером в реєстрі 2556-Д, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», щодо задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, площею 0,1105 га, кадастровий номер 2611091501:12:004:0012, яка знаходиться за адресою с.Микуличин, Яремчанської міської ради, таким, який не підлягає виконанню, повернення грошових коштів у сумі 14990грн. як безпідставно набутого майна, стягнення судових витрат. Позивач підтримав заявлені вимоги, подав заяву, в якій просив вимогу про повернення грошових коштів у сумі 14990грн. як безпідставно набутого майна залишити без розгляду, оскільки відповідач зарахує такі кошти в погашення загальної суми боргу, також просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заперечив позовні вимоги, також просив розглянути справу за відсутностіпредставника. Приватний нотаріус - третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Яремчанського міського суду від 22.11.2011 р. позов ПАТ «Фольксбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12.10.2007р. №06-2/393Ф на суму 71 581,71 грн. та судові витрати (а.с.20-21, 11-16). Виконавче провадження по даному рішенні відсутнє, заборгованість частково погашалась боржником. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, 24.05.2019 року вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 1418 та пропонувала звернути стягнення на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1105 га, кадастровий номер 2611091501:12:004:0012, яка знаходиться за адресою с.Микуличин, Яремчанської міської ради, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, яка передана в іпотеку на підставі договору іпотеки від 05.11.2007 року за номером в реєстрі 2556-Д, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого було ПАТ «Фольксбанк» та ПАТ «ВіЕс Банк», яке відступило право вимоги ТзОВ «Траст Фінанс». За рахунок коштів з продажу майна запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ «Траст Фінанс» за період з 29.12.2017 р. по 13.05.2019 р. у сумі 137 260.70грн. (а.с.9-10). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що кредитні зобов`язання були визначені договором - до 10.10.2012р., однак кредитор звернувся до суду та достроково стягнув суму заборгованості, при цьому що сама вимога про повне виконання зобов`язання була направлена боржнику ще 25.03.2011 р. Отже, нотаріус не звернув увагу на те, що з дня виникнення права вимоги минуло 3 роки. Також, сума боргу не є безспірною, так як вона нарахована за межами трьохрічної позовної давності. Такі доводи позивача є доведеними перед судом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України «Про нотаріат», а нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Вирішуючи даний спір, суд з доводів позову та матеріалів цивільної справи встановив, що право вимоги у стягувача - ПАТ «Фольксбанк» виникло достроково, що підтверджено позовом до суду, який був поданий у серпні-вересні 2011 року і як наслідок за рішенням суду була стягнута вся сума кредитного зобов`язання по тілу, відсотках (як строкова так і прострочена), пені. І як слідує зі змісту виконавчого напису, знову стягується тіло кредиту, відсотки (строкова та прострочена заборгованість) та пеня. При цьому, позивач частково погашував заборгованість перед кредитором правонаступником. ВС/КГС висловився щодо цього у рішенні від 03.10.2018 р. №910/3337/17 яке обґрунтував, зокрема, наступними приписами чинного законодавства. Пунктом 3.1 гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги у відносинах між підприємствами минуло не більше одного року, а п. 3.4 Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 гл. 16 розд. II Порядку річний строк для підприємств, а в даному спорі 3-х річний строк для фізичної особи, для вчинення виконавчого напису пов`язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника. Отже, право вимоги у стягувача виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк. Встановивши, що терміном остаточного повернення кредиту була дострокова вимога банку шляхом звернення до суду з позовом серпні-вересні 2011р., а з заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса стягувач звернувся в травні 2019року, тому суд приходить до висновку про порушення при вчиненні спірного виконавчого напису положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172), для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак ні відповідач, ні нотаріус не надали суду до заперечення докази дотримання надання документів, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є саме безспірність наявності боргу та його розміру, про що вже є судова практика щодо цього (№ 310/9293/15ц від 23.01.2018). Виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання (справа № 22-620). При визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен встановити сам факт існування та розмір безспірної заборгованості, а не лише формально перевірити поданий кредитором пакет документів (ВСУ, 05.06. 2017р. № 6-887цс17). Матеріали цивільної справи, не свідчать про те, що є наявним оригінал фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання . Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, статтями 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту 22.02.2012р. №296/5, постановою КМ України від 29.06.1999р. №1172 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, і що з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років. Позивач вірно звертає увагу суду, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості. При цьому суд вважає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як встановлено судом, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, навіть якщо такий і був поданий нотаріусу, за умови що такий здійснений відповідачем щодо наявного грошового зобов`язання позивача по кредиту, відсотках, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. В силу вимог Закону України «Про нотаріат» є недопустимим вчинення нотаріусом порушень при оформленні документів у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 вказаної Інструкції та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з підстав, що між сторонами має місце спір щодо розміру заборгованості та ця заборгованість не носить безспірного характеру, чи спір про зарахування коштів сплачених по кредиту з одного договору на другий та зміну умов кредитного договору, суд повинен ці доводи позовної заяви належним чином перевірити, встановити дійсні обставин справи. Отже, суд прийшов до висновку, що заборгованість по кредитному договору за виконавчим написом, що оспорюється, не носить безспірність характеру, а тому ці вимоги є доведеними позивачем. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З врахуванням зменшення позовних вимог позивачем, до стягнення також підлягає судовий збір у розмірі та в межах задоволення позовних вимог.

Outcome: approved