Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 12.11.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № L01.188.33079, відповідно до якого остання отримала кошти в розмірі 27 296 грн. зі сплатою 10% річних за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів за користування ним, у строки передбачені графіком щомісячних платежів. 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантьє» було укладено договір факторингу №31/12-1, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив (передав у власність) новому кредитору (факторові) право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно, ТОВ «ФК «Рантьє» набув право грошової вимоги за кредитним договором № L01.188.33079. Оскільки позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконала, станом на 21.03.2016 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та пенею в розмірі - 33 054,03 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 12.11.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № L01.188.33079, відповідно до якого остання отримала кошти в розмірі 27 296 грн. на поточні потреби, зі сплатою 10% річних від неповернутої суми кредитку за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів за користування ним, у строки передбачені графіком щомісячних платежів, строком на 91 місяць(а.с. 12-15). 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантьє» було укладено договір факторингу №31/12-1, відповідно до умов якого первісний кредитор ПАТ «Ідея Банк» відступив (передав у власність) новому кредитору (факторові) ТОВ «ФК «Рантьє» з 31.12.2015 року права вимоги під фінансування від фактора, фактор ТОВ «ФК «Рантьє» набуває (приймає у власність) з 31.12.2015 року право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. (а.с.16-19). Таким чином, права кредитора за кредитним договором № L01.188.33079 від 12.11.2014 р., що було укладено між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] належать ТОВ «ФК «Рантьє». Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 22,23) вбачається, що станом на 21.03.2016 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 33 054,03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 27 092,39 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 5 961,64 грн. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 33 054,03 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved