Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на час його навчання в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує наступним. Його батьками є [PERSON] та відповідач [PERSON] , шлюб між якими розірвано 21.05.2008р. Після розірвання шлюбу він залишився проживати разом з матір`ю та перебував на її утриманні. 06.08.2015р. його мати вдруге одружилася. В 2018 році він вступив до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського та на даний час навчається на другому курсі даного вищого учбового закладу. Оскільки він навчається на денній формі, то позбавлений змоги працевлаштуватися та утримувати себе фінансово. Навчальний заклад не забезпечив його житлом, тому його мати сплачує за винайм квартири для його проживання. Також, кошти для прожиття, навчання та проїзду йому надають мати та баба в розмірі близько 6000грн. щомісячно. Батько жодних коштів на його утримання не надає. В матері крім нього є на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Відповідач є працездатним, інвалідності не має, тривалий час працював на шахті та звільнився. Працевлаштовуватися офіційно не бажає та їздить за кордон на заробітки. Він отримує неофіційний дохід, про що свідчить сплата ним аліментів на утримання його неповнолітньої сестри. Представник позивача - адвокат Пущик Н.А. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином завчасно 27.05.2020р. повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав. В той же час, від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Причиною неможливості прибуття в судове засідання останній зазначає сімейні обставини. Жодних обставин, які унеможливлюють його прибуття чи подання ним відзиву на позов останній не вказав, так як і не надав жодних доказів на підтвердження таких обставин. З врахуванням зазначеного, судом не здобуто жодних підстав відкладення розгляду справи, а тому, з врахуванням вимог ст.210 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи та ухвалення рішення по суті. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] Матір`ю позивача є [PERSON] . Зазначені обставини стверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Також, згідно свідоцтва про народження, в [PERSON] та [PERSON] є спільне неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] 06.08.2015 р . [PERSON] вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] , від якого у них є спільний син [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] навчається на державній основі за денною формою на медичному факультеті Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , заробітна плата якої за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року складає 45905,03грн. та проживає в житлі в м.Тернопіль, за оренду якого сплачує по 3700грн. щомісячно, що стверджується довідкою №05/1-18 від 12.03.2020р., довідкою №227 від 12.03.2020р., 22 від 10.03.2020р. та договором оренди від 04.08.2018р. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Так, судом встановлено, що позивач є особою працездатного віку, жодних обмежень щодо працевлаштування останнього судом не встановлено та він має змогу надавати кошти на утримання повнолітнього сина, який навчається, не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом України правом та до суду не прибув, доказів неспроможності сплати аліментів не надав. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з нього слід стягувати аліменти на період навчання позивача.

Outcome: approved