Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі - позивач) на підставі кредитного договору №301/13/305-ІБ від 05 грудня 2013 р. (надалі - кредитний договір) надав [PERSON] (надалі - відповідач 1) кредит в сумі шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії із загальним лімітом в сумі 300 000,00 (триста тисяч) гривень на строк з 05 грудня 2013 р. по 04 грудня 2018 р. із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 20,6% річних. Видача кредиту була здійснена Позичальником відповідачу 1 відповідно до абз. 2 п. 3.1. кредитного договору шляхом перерахування коштів у загальному розмірі 300 000,00 гривень на поточний рахунок відповідача 1 №26002195958.980. Відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту відповідач 1 повинен був здійснювати відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, а сплату процентів за користування кредитними коштами - щомісячно, не пізніше 5-го числа, місяця, наступного за місяцем користування кредитом. Однак, відповідач 1 протягом певного часу порушував умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення заборгованості. Так, станом на 20 жовтня 2015 року прострочена заборгованість відповідача 1 становить 35 076,55 гривень. За порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позивачем було нараховано пеню в розмірі 6 518,22 гривень. В забезпечення виконання зобовязань відповідача 1 за кредитним договором 05 грудня 2013 р. були укладені: договір поруки № 1 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та [PERSON] в якості поручителя (надалі - відповідач 2); договір поруки № 2 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та [PERSON] в якості поручителя (надалі - відповідач 3); договір поруки № 3 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захар» в якості поручителя (надалі - відповідач 4). У звязку з невиконанням відповідачем 1 зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 41\~594,77 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подала заяву про збільшення позовних вимог, та просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 20 жовтня 2015 року в сумі 234\~363,56 грн.. Уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просить їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання на 22.12.2015 р. повторно не зявилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомили і від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З копії кредитного договору № 301/13/305-ІБ від 05.12.2013 року вбачається, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» ( позивач )надав [PERSON] (відповідачу 1 ) кредит, шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії із загальним лімітом в сумі 300 000,00 (триста тисяч) гривень на строк з 05 грудня 2013 р. по 04 грудня 2018 р. із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 20,6% річних /а.с. 3-7/. З копії Заявки на отримання траншу за кредитною лінією № 38 від 05.12.2013 р. вбачається, що видача кредиту була здійснена Позичальником відповідачу 1 відповідно до абз. 2 п. 3.1. кредитного договору шляхом перерахування коштів у загальному розмірі 300 000,00 гривень на поточний рахунок відповідача 1 №26002195958.980. А від так, судом встановлено, що ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту відповідач 1 повинен був здійснювати відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, а сплату процентів за користування кредитними коштами - щомісячно, не пізніше 5-го числа, місяця, наступного за місяцем користування кредитом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦКУ зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідачка порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач 1 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. З умов кредитного договору вбачається, що сторони домовились про наступне: у разі не надходження платежів від відповідача 1 у встановлені кредитним договором строки, суми непогашених у строк кредитів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості, (абз. 3 п. 3.2.). За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 25,6% річних (п.3.7.) Також, з умов кредитного договору вбачається, що сторони домовились за порушення визначених в кредитному договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами відповідач 1 зобовязувався сплатити позивачу пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня (п.6.3.). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 301/13/305-ІБ від 05.12.2013 р. вбачається, що станом на 20.10.2015 року відповідач 1 ФОП [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 234 363,56 грн. в тому числі: 190 000 грн. - сума кредиту, що стягується достроково; 22 325,56 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 15 519,78 грн. - заборгованість за відсотками; 6 518,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків. Згідно із ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в такій же сумі, в строк та в порядку встановленому договором, якщо позикодавець не повернув суму позики, то відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний нести відповідальність за порушення зобовязання за прострочення платежу та сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення, незалежно від сплати процентів, а якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, а також позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики. З копій договорів поруки вбачається, що в забезпечення виконання зобовязань відповідача 1 за кредитним договором 05 грудня 2013 р. були укладені: договір поруки № 1 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та [PERSON] в якості поручителя (надалі - відповідач 2) /а.с. 9-10/; договір поруки № 2 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та [PERSON] в якості поручителя (надалі - відповідач 3) /а.с. 11-12/; договір поруки № 3 між позивачем, відповідачем 1, в якості позичальника та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захар» в якості поручителя (надалі - відповідач 4) /а.с. 13-14/. А від так, згідно вищевказаних договорів поруки вбачається, що відповідачі 2, 3, 4 несуть солідарну відповідальність з відповідачем 1 перед позивачем за невиконання відповідачем 1 зобовязань по кредитному договору в тому ж обсязі що і відповідачі (п.п.1.2, 1.3). Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З копій Претензій від 08.10.2015 року надісланих ПАТ АБ «Укргазбанк» на адресу відповідачів вбачається, що відповідачі були повідомленні про порушення ними взятих на себе зобовязань, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним і станом на 08 жовтня 2015 року є прострочена заборгованість за кредитним договором № 301/13/305-ІБ від 05.12.2013 р.. Відповідачі були попередженні що у випадку непогашення ними простроченої заборгованості Банк буде вимагати дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі /а.с. 24, 25, 26, 27/. Однак, дана претензія відповідачами проігнорована. Крім того, з копії Листа-вимоги від 03.11.2015 року надісланого ПАТ АБ «Укргазбанк» на адресу відповідача 1 ФОП [PERSON] вбачається, що Банк повторно повідомляв відповідача 1 про порушення взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 301/13/305-ІБ від 05.12.2013 р., та вимогою про дострокове повернення повної суми кредиту. Однак, дана вимога відповідачем 1 проігнорована. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк є підставними і підлягають до задоволення. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З меморіального-ордеру № 8838-1063 від 05.11.2015 р. та з меморіального-ордеру № 8838-1101 від 04.12.2015 р. вбачається, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 3 515,45 грн.. А від так, з відповідачів в користь позивача слід солідарно стягнути 3 515,45 грн. судового збору, сплаченого позивачем за звернення до суду з даним позовом. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк .

Outcome: approved