Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку за адресою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку на даний час зареєстровані позивач, його дружина - [PERSON] та член сім`ї попереднього власника - [PERSON] . Відповідач кілька років тому виїхав за межі України і по даний час не повертався, тому на день продажу будинку 07.05.2019 не знявся з реєстрації. Відсутність відповідача за місцем реєстрації, підтверджується актами обстеження будинку. Позивач зазначає, що через формальну реєстрацію відповідача у своєму будинку не може оформити житлову субсидію. У позасудовому порядку вирішити спір неможливо, так як зі слів матері відповідача останній не планує повертатися в Україну. На підставі вищенаведеного, із посиланням на вимоги ст.ст.16, 405 ЦК України вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити. 10.09.2020 року відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не зЙ'явилися. Представник позивача - адвокат Сидор В.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позв підтримав, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). За вищевказаною адресою зареєстрований, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Факт відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік підтверджується актами обстеження житлового приміщення від 31.07.2020, 25.08.2020 (а.с.10-11). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутній за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки останній без поважних причин відсутній понад один рік за місцем проживання. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.16,405 ЦК України,

Outcome: approved