Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що відповідно до кредитного договору №0058/08/25-CLNv від 28.05.2008 року, який був укладений між АКБ «Форум», назву якого змінено на ПАТ «Банк Форум» (далі - Банк) та [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого 10.11.2009 року) (далі - відповідачем), останньому були надані кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії в сумі 200 000,00 доларів США строком користування до 25.05.2018 року зі сплатою 13,50% річних. 15.11.2008 року та 02.07.2009 року між Банком та відповідачем були укладені додаткові договори до кредитного договору №0058/08/25-CLNv, згідно яких за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 16% річних та 14% річних відповідно. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки №0058/08/25-CLNv/S-І від 28.05.2008 року, предметом якого є будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що відповідач порушує взяті на себе зобов'язання щодо строків сплати платежів за кредитним договором, і станом на 23.05.2014 року його заборгованість становить 274 252,02 доларів США, шо за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2014 року становить 3 217 102,39 грн. і яка складається з: 180 938,49 дол. США (за офіційним курсом НБУ - 2 122 491,72 грн.) основного боргу за кредитом; 71 260,17 дол. США (835 914,57 грн.) відсотків за користування кредитом; 22 053,36 дол. США (258 696,10 грн.) пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог про повернення коштів позивач звертається до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого 06.06.2014 року) в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Проти задоволення позову заперечує, посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Решта відповідачів у судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Так, за змістом ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Частиною 1 ст.624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається також і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Згідно частини 1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У пункті 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорі, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при розгляді позову іпотеко держателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною 4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з для отримання письмової вимоги іпотеко держателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що 28.05.2008 року АКБ «Форум», назву якого змінено на ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] (зміна прізвища підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого 10.11.2009 року) уклали кредитний договір №0058/08/25-CLNv, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії в сумі 200 000,00 доларів США строком користування до 25.05.2018 року зі сплатою 13,50% річних. 15.11.2008 року та 02.07.2009 року між сторонами договору були укладені додаткові договори до кредитного договору, згідно яких за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 16% річних та 14% річних відповідно. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки №0058/08/25-CLNv/S-І від 28.05.2008 року. Згідно умов вказаного договору відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], що належать йому на праві власності. В результаті неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача станом на 23.05.2014 року утворилась заборгованість в сумі 274 252,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2014 року становить 3 217 102,39 грн., у т.ч.: 180 938,49 дол. США (за офіційним курсом НБУ - 2 122 491,72 грн.) основний борг за кредитом; 71 260,17 дол. США (835 914,57 грн.) відсотки за користування кредитом; 22 053,36 дол. США (258 696,10 грн.) пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 28.05.2008 року станом на 23.05.2014 року. З довідки виданої Острицькою сільською радою Герцаївського району Чернівецької області від 16.07.2014 року №1838 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 17.02.2014 року ПАТ «Банк Форум» направив лист відповідачам з вимогою про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, нарахованих за користування кредитними коштами в тридцятиденний строк та у разі не виконання в зазначений строк цієї вимоги банком буде розпочате звернення стягнення на предмет іпотеки. Лист містить також вимогу про добровільне звільнення житлового будинку усіма мешканцями у разі невиконання порушеного зобов'язання. Вказаний лист з вимогою [PERSON] та [PERSON] отримали 19.02.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.02.2014 року за №5800207225929 та №58002072259910. У передбачений тридцятиденний строк вказана вимога відповідачем не виконана. Судом встановлено, що в результаті неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача станом на 23.05.2014 року утворилась заборгованість в сумі 274 252,02 дол. США. Відповідно до договору іпотеки від 28.05.2008 року (розділ 5) сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено як на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або ж відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому, у разі порушення умов кредитного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцятиденного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору за Закону України «Про іпотеку». Банком виконані обов'язки, передбачені законом та договором щодо направлення повідомлення відповідачам, а отже наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з будинку. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Однак, 07.06.2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Відповідно до пункту 1 ст.1 вказаного Закону, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно ст.4 Закону він набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2014 року №26828225, №26825609 та від 14.07.2014 року №24197938 вбачається, що відомості щодо фізичної особи [PERSON] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року №18081811 вбачається, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. З договору іпотеки від 28.05.2008 року вбачається, що загальна площа будинку переданого в іпотеку становить 243,10 кв.м. Таким чином, вищевказане майно виступає як забезпечення зобов'язань Раца (колишні прізвища Грек, Ютиш) І.В. за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, вказаний будинок використовується як місце постійного проживання позичальника [PERSON] та членів його сім'ї, його загальна площа не перевищую 250 кв.м., а тому є всі підстави для застосування до вказаних правовідносин правил, визначений пунктом 1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно частини 1 ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Та обставина, що на момент ухвалення рішення у справі Закон вже діяв є підставою для визначення порядку звернення рішення до виконання. У відповідності до частини 3 ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. При визначенні розміру судового збору суд враховує п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорі, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якого вимога про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (рішенням Герцаївського районного суду від 07.02.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0058/08/25-CLNv від 28.05.2008 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved