Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 1/6 частину квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] - по 1/2 частці квартири за кожним з них. [INFO] року [PERSON] помер і його 1/2 у праві власності на квартиру успадкували в рівних частках - по 1/6 - [PERSON], [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON], таким чином в останньої із зазначених спадкоємиць виникло право власності на 2/3 вказаної квартири. Як [PERSON], так і [PERSON] належно оформили свої спадкові права та здійснили державну реєстрацію свого права власності на вказане майно. [INFO] року [PERSON] також померла і її 2/3 квартири [ADDRESS] успадкував позивач. Між сторонами було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу успадкованої відповідачем 1/6 частки, на виконання чого відповідач отримала від позивача 18000,00 грн. в рахунок оплати її частки квартири, про що надала йому письмову розписку від 6.08.2014 року, а також того ж дня, 6 серпня 2014 року відповідач надала позивачу та [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила кожного з них продати за ціну та на умовах за їх власним розсудом належну їй частку кварти [ADDRESS] Позивач прийняв належну відповідачеві на праві власності і фактично відчужену нею частку квартири шляхом проживання в зазначеній квартирі та користування нею. Вказані обставини підтверджуються розпискою [PERSON] від 6.08.2014 року, свідоцтвом про смерть [PERSON], технічним паспортом на квартиру на ім'я позивача, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.07.2012 року на 2/3 квартири на ім'я позивача, витягом про державну реєстрацію прав Хмельницького БТІ від 28.07.2012 року на право власності позивача на 2/3 частки квартири, довіреністю від 6.08.2014 року від імені відповідача на позивача та [PERSON], матеріалами інвентаризаційної справи Хмельницького БТІ на спірну квартиру. 13 серпня 2014 року відповідач скасувала довіреність, видану 6 серпня 2014 року, на продаж її частки в квартирі, не повернувши отриманих за частку в квартирі коштів, і на пропозицію позивача про належне оформлення в нотаріальному порядку укладеного договору купівлі-продажу не реагує, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача до позивача та [PERSON] про скасування довіреності від 6.08.2014 року, листом позивача на ім'я відповідача від 13.08.2014 року та фіскальним чеком про його відправлення від 14.08.2014 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачем особисто 16.08.2014 року, наявними в справі. У відповідності до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 665 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, 6 серпня 2014 року фактично був укладений договір купівлі-продажу квартири, за яким позивач як покупець придбав, а відповідач як продавець відчужила (продала) належну їй 1/6 частку в квартирі [ADDRESS] за визначену сторонами ціну 18000 грн., тим самим всі істотні умови договору купівлі-продажу були узгоджені сторонами, що підтверджується належними письмовими доказами по справі. При цьому продавець (відповідач по справі) ухилилась від подальшого нотаріального оформлення договору, внаслідок чого право позивача на набуття в установленому порядку вказаного майна у власність згідно досягнутої сторонами домовленості порушено. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 6.08.2014 року дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити також вимогу позивача про визнання за ним права власності на вище вказане придбане ним майно - 1/6 частку у спірній квартирі. На підставі наведеного та

Outcome: approved