Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що між ним, [PERSON] та [PERSON] від 22 листопада 2008 року було укладено, та зареєстровано шлюб. В період перебування у шлюбі народився син [PERSON] [INFO]. 2 липня 2012 року шлюб розірвано. Заочним рішенням від 28 листопада 2012 року [PERSON], [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] від 24 березня 2009 раку народження. Дане заочне рішення набрало законної сили 10 грудня 2012 року. Однак під час слухання справи щодо позбавлення [PERSON] батьківських справ, позивачем [PERSON] не було подано заяви щодо призначення аліментів на утримання та виховання дитини, також судом за власною ініціативою також не було призначено аліментів на утримання дитини. Тому виходячи з вищенаведених фактів позивач змушений звернутися до суду для призначення та отримання аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач просить суд стягнути щомісячно із [PERSON], [INFO], на його користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] від [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала у повному обсязі, аліменти платити не згодна. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України\~суд вирішує справи відповідно до\~Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5\~ст. 8 ЦПК України). Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Відповідно до Протоколу№7 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія 1-КИ №227071 виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 02.04.2009 року, матірю дитини є [PERSON]. Заочним Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2012 року [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] У відповідності до вимог ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. На підставі ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину,яка відповідно до ч.1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зясувавши всі обставини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини: аліменти в розмірі 1/6 частину від усіх видів її заробітку, щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2016 року до досягнення повноліття дитиною. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідність до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved