Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно договору від 02.09.2008 року Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач обов'язку по поверненню кредиту не виконує, у зв'язку з чим заборгованість за кредитом становить 26781 грн. 12 коп., в тому числі : 6952 грн. 14 коп. - заборгованість по кредиту, 13525 грн. 39 коп. - заборгованість за процентами, 6303 грн. 59 коп. - заборгованість з комісії. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01.02.2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], з відповідача на користь позивача стягнено 16913 грн. 37 коп. Таким чином станом на 30.11.2014 року заборгованість складає 10861 грн. 14 коп., в тому числі 500 грн. - штраф (фіксована частина), 493 грн. 39 коп - штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та витрати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, а також відзив на заперечення позивача. Відповідач, вчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, подала заперечення на позов, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності, крім того рішенням Теофіпольського районного суду з неї на користь позивача вже стягнена заборгованості за кредитним договором. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Відповідно ст 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6 - 14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 267 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору від 02.09.2008 року Банк оформив та надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно вказаного кредитного договору та умов та правил надання банківських послуг, які є додатком до договору, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п.8.6. Умов, при порушенні боржником строків платежів більш ніж на 120 днів, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Рішенням Теофіпольського районного суду від 01 лютого 2012 року, яке вступило в законну силу 21.02.2012 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено 16913 грн. 37 коп. заборгованості за кредитним договором від 02.09.2008 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом 30.11.2014 року заборгованість відповідача становить 10861 грн. 14 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно заяви від 02.09.2008 року відповідач отримала кредитну картку з терміном дії два роки, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами. Відповідно ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо спливу позовної давності, оскільки згідно ст. 264 ЦК України, строк позовної давності почав перебіг з 21.02.2012 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01.02.2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], і спливає 21.02.2015 року. Позовна заява про стягнення заборгованості з відповідача зареєстрована в суді 05.02.2015 року, тобто до закінчення строку позовної давності. Суд також приймає до уваги і те, що відповідач не надала суду доказів того, що станом на день розгляду справи вона не сплатила заборгованість перед банком визначену рішенням Теофіпольського районного суду від 01.02.2012 року, зокрема тіло кредиту. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом та заборгованість по комісії за користування кредитом в загальному розмірі 9867,75 грн. та 500 грн. - штраф (фіксована частина), 493 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного,

Outcome: approved