Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить встановити юридичний факт проживання його та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з 25.12.1988 року по час її смерті - [INFO] ; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною внутрішньою площею 104,6 кв.м., з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами: гараж літ. «Б», літні кухня літ. «Б-1», навіс літ. «б», убиральня літ. «Д», льох літ. «А1а», огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 429,0 кв.м., (кадастровий номер земельної ділянки - 3510100000:38:312:0002), що розташована за вищезазначеною адресою після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати залишити по фактично понесеним. Позов обґрунтовує тим, що він з 25.12.1988 року проживав однією сім`єю разом з [PERSON] , [INFO] вона померла. На підставі договору дарування житлового будинку за земельної ділянки від 24.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 4442 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В. [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], жилою площею 64,4 кв.м., розташований на земельній ділянці розміром 429,2 кв. м. та земельну ділянку, площею 429,2 кв.м., на якій розташований вищевказаний житловий будинок. Житловий будинок має надвірні споруди: гараж «Б», літні кухня «Б-1», навіс «б», вбиральня «Д», льох «А-1», огорожа. Право власності зареєстровано, що підтверджується архівною довідкою ОКП «КООБТІ» від 18.02.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], жилою площею 64.4 кв.м., загальною 104,6 кв.м. розташований на земельній ділянці розміром 429,2 кв. м. Він проводив обряд поховання, продовжує проживати в житловому будинку, підтримує його у належному стані, оплачує комунальні послуги, зберігає та використовує після смерті [PERSON] речі повсякденного вжитку та документи померлої. У визначений законом термін він подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Крім нього, заяви подали діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Все своє життя завжди вважав [PERSON] своєю дружиною, відносини будувались на почутті любові та взаємоповаги один до одного та інших членів нашої сім`ї. Звернувшись до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиної С.С., отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, яка мотивована тим, що не встановлено факт спільного проживання зі спадкодавцем і нотаріус не може безспірно встановити зазначені обставини. За зазначених обставин вимушений звернутися в суд з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому представник позивача надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі, відповідачі подали в суд заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечують проти задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області 07.09.2018 року, актовий запис № 2252. За життя [PERSON] , на підставі договору дарування житлового будинку за земельної ділянки від 24.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 4442 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., належав житловий будинок, загальною внутрішньою площею 104,6 кв.м., з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами: гараж літ. «Б», літні кухня літ. «Б-1», навіс літ. «б», убиральня літ. «Д», льох літ. «А1а», огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 429,0 кв.м., (кадастровий номер земельної ділянки - 3510100000:38:312:0002) за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], жилою площею 64,4 кв.м., загальною 104,6 кв.м. розташований на земельній ділянці розміром 429,2 кв. м. У визначений законом термін заяви про прийняття спадщини подали діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , а також позивач - [PERSON] . Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2019 року, винесеної приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом згідно ст. 1264 ЦК України, як спадкоємцю четвертої черги за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю навіть тоді, коли з поважних причин не проживають спільно (умови роботи, навчання, догляду за батьками тощо). Права члена сім`ї має також одинока особа. Сім`я створюється не лише на підставі шлюбу, кровного споріднення чи усиновлення (удочеріння), а й на інших підставах, що не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач проводив обряд поховання, продовжує проживати в житловому будинку, підтримує його у належному стані, оплачує комунальні послуги. Крім того, факт спільного проживання позивача та померлої підтверджується в судовому засіданні наданою суду копією домової книги за адресою: [ADDRESS], з якої вбачається, що [PERSON] прописаний за вказаною адресою з 2002 року постійно; довідкою квартального комітету № 24 Подільського району міста Кропивницького від 07.02.2019 року № 80, з якої вбачається, що позивач разом з померлою проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою, до смерті [PERSON] вони вели спільне господарство та добудували будинок. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст. 93 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання позивача та померлої однією сім`єю з 25.12.1988 року по день смерті [PERSON] - [INFO]. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст. 1223 ЦК України право на спадкуваннямають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини абовідмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієїспадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Належність до четвертої черги може бути доведена спадкоємцями будь - якими способами доказування, встановленими законом. Доказуванню підлягає: факт спільного проживання зі спадкодавцем, безперервність сімейних зв`язків, тривалість проживання однією сім`єю не менше п`яти років. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства, крім цього ст. 16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок позивача.

Outcome: approved