Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20291 грн. 24 коп. На підставу своїх вимог посилається на те, що згідно кредитного договору № CST0SE00000065 від 15.09.2006 року, позивачем було надано кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 17.01.2017 року, заборгованість по даному кредитному договору становить суму 20291 грн. 24 коп., яка на даний час не сплачена, а тому позивач змушений звернутись із даною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на зазначену суму. 10.04.2017 р. Тальнівським районним судом Черкаської області було винесено заочне рішення , яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено повністю. 28.04.2017 р. [PERSON] звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд заочного рішення, в якій посилається на те, що він не отримував будь-яких повідомлень про час і місце розгляду справи. Також він зазначає, що станом на 17.09.2009 року ним було повністю погашено тіло кредиту, а тому до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) просить суд застосувати строк позовної давності, який згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України становить 1 рік. 12.06.2017 р. ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області заочне рішення від 10.04.2017 р. скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. До початку судового засідання представник [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій вказав, що заяву підтримує повністю та просив суд справу слухати у його відсутність та у відсутність [PERSON]. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просив заяву [PERSON] залишити без задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Згідно кредитного договору № CST0SE00000065 від 15.09.2006 року, позивачем було надано кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.01.2017 року, заборгованість [PERSON] по даному кредитному договору становить суму 20291 грн. 24 коп., яка складається з наступного: 381 грн. 07 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3835 грн. 46 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16074 грн. 71 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Як вбачається з даного розрахунку, заборгованість [PERSON] по тілу кредиту відсутня. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. (Постанова ВСУ від 23 вересня 2015 року N9 6-1206цс15) Як встановлено судом, тіло кредиту за кредитним договором було погашено [PERSON] у вересні 2009 року, а тому виходячи з положень ст.ст. 599, 1049 ЦК України усі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до вересня 2009 року, але в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Згідно ст. 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в 1 рік. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк звернення до суду про стягнення пені за кредитним договором, так як звернувся до суду через 8 років після погашення заборгованості по кредиту. Позовна давність відповідно до ст.. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення Оскільки [PERSON] заявляє про застосування до позовних вимог про стягнення з нього неустойки строку позовної давності, то суд приходить до висновку про необхідність застосування позовної давності, а тому позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 256,257,258,267, 599,1049 ЦК України, Постанови ВСУ № 6-263ІцсІ5 від 21.09.2016 р., суд,-

Outcome: dismissed