Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач ДП «ІМТП» звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21.06.2014 року зі станції відправлення Іллічівськ Одеської залізниці ДП «ІМТП» на адресу одержувача ТОВ «Краматорський феросплавний завод» був відправлений вантаж руда марганцева, без найменування в алфавіті, код УКТ ЗЗД 23020000000, ЕТСНГ 142061 кількістю 976100 кг. У 14 вагонах, в тому числі у вагоні №53153946 (нетто 69600 кг., тара 23200 кг.). Відповідальним представником ДП «ІМТП» за здійсненням навантаження вантажу у вагони була заступник начальника складу №21 відповідачка [PERSON] При проходженні вагону через станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, при перевірці маси вантажу було виявлено, що маса у вагоні №53153946 не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про що було складено комерційний акт АА №009466/13 від 24.06.2014 року. Було виявлено, що в накладній №40212854 у вагоні №53153946 вказана маса вантажу складає 699600 кг., фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 74700 кг., що на 5100 кг. більше, ніж вказано в накладній, та на 4700 кг., більше ніж вантажопідйомність вагону. 26.06.2014 р. складений акт № 635 згідно з яким зафіксовано перевищення маси вантажу. В звязку з чим ДП «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ДП «ІМТП» про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній у розмірі 30\~760 грн. 17.06.2015 року Постановою Вищого господарського суду України по справі №916/5149/14 встановлено «відповідальним працівником ДП «ІМТП» за навантаження вантажу у спірні вагони був зам. начальника складу №21 [PERSON]Д.». Про неправильність зазначення маси вантажу у накладній № 40212854 ДП «ІМТП» стало відомо лише 17.07.2015 року по отриманні претензії від ДП «Придніпровська залізниця». Згідно довідки № 1242 від 06.07.2015 року середня заробітна плата відповідачки [PERSON] за квітень 2014 року та травень 2014 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, складає 4 179,74 грн. Позивач ДП «ІМТП» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] 4\~179,74 грн., за завдану шкоду. Та судовий збір у сумі 243,60 грн. Від представника позивача ДП «ІМТП» надійшла письмова заява, в якій він на позовних вимогах наполягав, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, якою визнала позовні вимоги позивача, також просила розглянути справу за її відсутності. Перевіривши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 17.06.2015 року Постановою Вищого господарського суду України по справі №916/5149/14 - ДП «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до ДП «ІМТП» про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній у розмірі 30\~760 грн. Встановлено «як вбачається з відомостей, зазначених в накладній №40212854, відповідальним працівником ДП «ІМТП» за навантаження вантажу у спірні вагони був зам. начальника складу №21 [PERSON]Д.» (а.с. 48). Наказом № 313- О від 06.06.2013 [PERSON] переведена постійно на посаду змінного заступника начальника вантажного складу Спеціалізованого комплексу з переробки руди. Відповідачка [PERSON] у свої роботі повинна керуватися посадовою інструкцією від 23.12.2013 № 1742/24.1-22, яка затверджена наказом директора порту від 23.12.2013 № 638 (надалі - посадова інструкція). Відповідно до п. 1.4. посадової інструкції, відповідачка повинна знати та керуватись: Правилами оформлення вантажів перевізних документів при перевезеннях у різних видах сполучень; Статутом залізниць України; Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України. Відповідно до п. 2.2. посадової інструкції, Відповідач зобовязана: знати і виконувати правила виконання складський операцій, порядок оформлення вантажних і перевізних документів за формами бланку; організовувати у свою зміну вантажні роботи, прийом, складування, зберігання, облік і видачу вантажу зі складу (п.2.4); забезпечувати правильне складування і облік вантажу (п.2.6); приймати, здавати і враховувати вантажі відповідно до чинних правил прийому, зберігання і відпустки вантажів портами, правил оформлення вантажних перевізних документів та договорів з клієнтурою. Стежити за комплектністю відправлень і не допускати засилань вантажу. Відповідно до п.4.1 посадової інструкції, Відповідач несе відповідальність, встановлену законодавством, за невиконання та неналежне виконання обовязків передбачених посадовою інструкцією. Отже, [PERSON] порушено пп. 1.4, п.2.2, 2.4, 2.6, 4.1 Посадової інструкції, умови Статуту залізниці України, правила перевезення вантажів залізничним транспортом України, оскільки, заповнюючи, накладку № 40212854, відповідачкою було невірно зазначено масу вантажу, що призвело до штрафу у розмірі 30\~670 грн. (а.с. 12-21). Відповідно до ст. 132 КЗпП України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. При матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року № 348), а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідки № 1242 від 06 липня 2015 року середня заробітна плата відповідача [PERSON] за квітень 2014 року та травень 2014 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. складає 4 179, 74 грн. (а.с. 11). Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків, грошові виплати. Згідно зі ст. 130 КЗпП України не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, повязаних з неналежним виконанням працівником трудових обовязків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно ч.1 п.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п,1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 7).

Outcome: approved