Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача та визнання договору недійсним. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк», з одного боку та позивачем з іншого боку укладено кредитний договір № 500327206 про отримання позивачем кредитних коштів на споживчі потреби в сумі 31 030, 00 грн. строком з 07.12.2012 року до 10.12.2015 року та сплати центів у розмірі 0,01 % річних. Окрім того, позивач сплачує плату за інші послуги банку (валютно-обмінні операції, юридичне обслуговування) в розмірі 1101,57 щомісячно. Покликається на те, що при підписанні даного договору, відповідачем було порушено законні права позивача. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позивача, порушує його права та законні інтереси, оскільки несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, за обслуговування кредиту та за дострокове погашення кредиту, якщо вони визначені формулою зі змінними величинами, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити, судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, укладаючи кредитний договір, позичальник усвідомлював та розумів усі умови кредитного договору, позичальник усвідомлював та розумів усі умови кредитного договору (в тому числі і п.12 кредитного договору) і добровільно погодився на них, відповідно до п.5 кредитного договору № 500327206 від 07.12.2012 року, підписанням у цього договору позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями. перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також з загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згідний. Просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх підтвердження належними і допустими доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 628 ЦК України\~регламентує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк», з одного боку та позивачем з іншого боку укладено кредитний договір № 500327206 про отримання позивачем кредитних коштів на споживчі потреби в сумі 31 030, 00 грн. строком з 07.12.2012 року до 10.12.2015 року та сплати центів у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 2.4.кредитного договору № 500327206 від 07.12.2012 року кредит позичальнику надавався для власних потреб, а не на споживчі цілі (не на оплату за товару чи послуги). Порядок надання та користування кредиту встановлений п.2 Договору №500327206. Пунктом 3, 4 Договору № 500327206 передбачений порядок проведення розрахунків. Згідно ч.1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Разом з тим, укладений договір був добровільно підписаний [PERSON], а відтак\~в момент укладення кредитного договору сторонами було погоджено всі істотні умови договору, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, як це передбачено ч.1\~ст. 628 ЦК України\~та позичальник своїм підписом засвідчив, що надана йому банком інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною, в зв'язку з чим будь-яких претензій чи зауважень щодо наданої йому банком інформації він не має, а свідченням того, що [PERSON] погоджувався з умовами договору є і той факт, що він здійснював погашення кредиту, а відтак своїми діями визнавав умови договору у повному обсязі. Статтями\~1047-1049,\~1055,\~1056-1 ЦК України\~передбачено обов'язкову письмову форму договору, право кредитора на отримання процентів та обов'язок боржника повернути позику в строк та сплатити проценти. Судом встановлено, що на момент вчинення договору сторони дотримали вимог\~ст.203 ЦК України, а саме уклали договір, передбачений\~ст.1054 ЦК України, досягнули згоди з істотних умов щодо предмета, ціни та строку, правочин вчинено відповідно до ч.1\~ст. 1055 ЦК України\~в письмовій формі та кредит був отриманий [PERSON] - тобто правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що є підтвердженням того, що сторони правочину мали вільне волевиявлення та володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності як передбачено законом. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2\~ст. 18 цього Закону\~- умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3\~ст. 18 цього закону.\~\~ Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві, внаслідок чого не визначили: які умови договору є несправедливими (враховуючи, що договір містить 14 пунктів); на підставі яких ознак умови договору є несправедливими, у чому саме полягає несправедливість окремих положень договору. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що умови спірного договору не містять в сукупності вказаних ознак, тому підстав для визнання умов договору несправедливими немає, а тому в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору №500327206 від 07.12.2012 року недійсним по Закону України «Про захист прав споживачів» слід відмовити.

Outcome: dismissed