Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до КП «Харківводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що дії відповідача є незаконними, тому просить анулювати результати нарахувань по особистому рахунку [PERSON] за послуги водопостачання та водовідведення, зобов'язати відповідача відкликати інформацію про заборгованість з УПСЗН Шевченківського району міста Харкова, зобов'язати здійснити повірку приладів обліку водопостачання, заборонити проводити нарахування, стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, надав уточнені позовні вимоги, стверджував, що в результаті незаконних дій відповідача його донька позбавлена можливості отримання субсидій на оплату вказаних послуг, просив стягнути моральну шкоду. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні вимог позивача, послався на наявність рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 серпня 2016 року щодо стягнення з [PERSON] коштів заборгованості за спожиті послуги, що унеможливлює задоволення позовних вимог. Позивач надав відповідь на відзив, де вказав, що не погоджується з наданими у відзиві даними, та просить задовольнити позовні вимоги. У подальшому уточнив позовні вимоги. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи. перевіривши докази, суд приходить до наступного. Позивач - [PERSON] є споживачем послуг КП « Харківводоканал». Згідно з ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», законодавство України в сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в сфері житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань приладів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, (далі-Правила), у разі відсутності в квартирі і на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води, плата за надані послуги здійснюється на підставі встановлених норм споживання. Розрахунок плати за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється на підставі кількості зареєстрованих осіб. На підставі рішення Харківської міської ради від 12.01.2011 № 132/11 комунальне підприємство «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод». Рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 № 577/11 «Про перейменування комунального підприємства «Харківкомуночиствод», комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» перейменовано в комунальне підприємство «Харківводоканал». На разі здійснюється процедура ліквідації КП «ВТП «Вода». Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Таким чином, твердження позивача, що КП «ХВК» безпідставно з 2007 року здійснює нарахування за послуги централізованого холодного водопостачання не відповідає дійсності та суперечить змісту позовної заяви. Оскільки показники приладів обліку води, які не пройшли повірку, не можуть використовуватись при визначенні оплати за надані послуги, КП «ХВК» обґрунтовано нарахувало позивачу плату за послуги з водопостачання та водовідведення згідно з нормами водоспоживання згідно з п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005№ 630, положення якого передбачають, що у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання. В зв'язку з неможливістю, здійснювати нарахування за послуги водопостачання і водовідведення за об'ємами згідно до показань приладів обліку, з 01.08.2009 нарахування плати здійснюється згідно затверджених норм водоспоживання. Такі дії КП «ХВК» обумовлені законодавчою забороною у відношенні приладів обліку, що не пройшли держповірку, а саме згідно ч.1 і ч. 2 ст.17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність». Таким чином, показання не повірених лічильників не може братись за основу для нарахування вартості наданих комунальних послуг. Крім того, в наслідок порушення строків сплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «ХВК» 29.01.2016 звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 3947,35 грн, в тому числі: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.06.2010 по 31.12.2015 в розмірі 1789,41 грн, за надані послуги централізованого водовідведення за період з 01.04.2004 по 31.12.2015 в розмірі 1311,91 грн, інфляційні витрати в розмірі 696,64 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 71,99 грн. Заочнім рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 позовні вимоги підприємства задоволено в повному обсязі. Дане судове рішення набрало законної сили та виконавчий документ пред'явлено до Шевченківського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області для виконання. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, законність здійснених нарахувань за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2010 по 31.12.2015 та водовідведення за період з 01.04.2004 по 31.12.2015 встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 2 ст. 6 України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Абзацом 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання або за рахунок постачальника послуг комерційного обліку. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Жодних доказів сплати таких внесків позивачем та її представником суду не надано. Як на дату пред'явлення позовної заяви до суду, так і на сьогоднішній день КП «ХВК» здійснює нарахування позивачу виключно за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. До тарифів на вказані послуги витрати на проведення періодичної повірки (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) не входять. Таким чином, нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення проводяться у відповідності до норм діючого законодавства України. Відповідно з п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 (зі змінами), після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (у тому числі до винесення рішення судом), субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин. Враховуючи, що сума заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення стягнута в судовому порядку, що свідчить по законність та обґрунтованість здійснених нарахувань, КП «ХВК» правомірно надано до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради інформацію про наявність заборгованості. Згідно до п. 3 та п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наведені вище норми права свідчать, що КП «ХВК» здійснюючи господарську діяльність не вживає протиправних дій, спрямованих на порушення прав чи законних інтересів позивача. Частиною 3 п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 1 ст. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зобов'язано споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, крім того статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Підприємства, організації та фізичні особи оплачують метрологічні роботи, пов'язані із здійсненням на госпрозрахункових засадах усіх видів державного метрологічного контролю, визначених статтею 21, а також послуги передбачені частиною четвертою статті 15 цього Закону, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України (ст.46 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність). На час виникнення спірних правовідносин правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», від 22 червня 2017 року № 2119-VIII. До моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», від 22 червня 2017 року № 2119-VIII, який набрав чинності 02 серпня 2017 року, частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро, тепло- газо- і водопостачання. З набранням чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення і обслуговування засобів обліку. Так, вказаним Законом було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання. При цьому, відповідно до частини четвертої статті 17 цього Закону періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», від 22 червня 2017 року № 2119-VIII. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 6 і 10 частини 1 статті1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев'ять років для засобів інших типів. Крім цього, відповідно до п. 5 та п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 02.11.2017 року №1344 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 26.11.2015 року №2868» витрати на періодичну повірку виключені з тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Так відповідно до Структури тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) КП «Харківводоканал», яка є Додатком 70 до вищезазначеної постанови НКРЕКП у редакції від 02.11.2017 р. №1344, виключено матеріальні витрати на обслуговування квартирних засобів обліку (у т. ч. на періодичну повірку), які до прийняття Законом вказаних змін передбачалися зазначеною структурою тарифів. Відповідно повірка лічильників води повинна була проводитися за рахунок споживача. КП «Харківводоканал», як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення, контролює міжповіркові інтервали та інформує споживача про необхідність виконання періодичної повірки лічильника. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» дозволяється застосовувати лічильник, якщо він пройшов повірку. Тобто, застосування лічильника у разі не проходження чергової повірки заборонено законом. Таким чином, помилковим є висновок позивача про те, що проведення періодичної повірки обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту воду, покладається на КП «Харківводоканал». Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи все викладе, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за виключенням вимоги щодо проведення повірки приладів обліку. Проте і тут суд зауважує, що лише у випадку оплати позивачем за проведення такої повірки.

Outcome: partial