Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача 70530,64 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 1921,00 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 15.05.2018 року о 22 год. 05 хв. на перехресті вул. Кульпарківська-вул. Садова у м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «SMART МС» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті настання ДТП автомобіль «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічні пошкодження. Згідно постанови Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2018 року, особою винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . При цьому, на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.06.2018 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу №9187 від 03.10.2018 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір відшкодування шкоди склав 69656,64 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілому згідно платіжного доручення №993702 від 03.10.2018 року. Крім цього, позивачем понесено витрати за визначення розміру шкоди по зазначеному страховому випадку у розмірі 874.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №910247 від 18.07.2018 року. З метою досудового врегулювання спору позивачем 05.08.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про відшкодування шкоди, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Оскільки відповідач не дотримався вимог ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у страховика відповідно до ст.1191 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.06.2020 року вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності позивача та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до приписів ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що [PERSON] 15.05.2018 року о 22 год. 05 хв. на перехресті вул. Кульпарківська-вул. Садова у м.Львові, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та під час перестроювання допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та в результаті інерційного руху здійснив зіткнення із автомобілем «SMART МС» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічні пошкодження. Наведене стверджується постановою Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. /а.с.7/. Також встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпілий [PERSON] був змушений звернутися до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП /а.с. 8, 11/. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 172 від 21.06.2018 року транспортного засобу «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля, після пошкодження 15.05.2018 року, з врахуванням тих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 01.06.2018 року в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ становить 69656,64 грн. /а.с.14-26/. Згідно платіжного доручення № 910247 від 18.07.2018 року позивачем також понесено витрати на встановлення суми матеріального збитку ( оплата послуг експерта), які складають 874,00 грн./а.с. 47-49/. Як вбачається з матеріалів справи, а саме наказу №9187 від 03.10.2018 року, довідки №1 від 19.09.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, платіжного доручення №993702 від 03.10.2018 року, на підставі заяви про відшкодування заподіяної шкоди потерпілого [PERSON] МТСБУ сплатило на його користь як власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 69656,64 грн. у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.4.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у зв`язку з тим, що відповідач, як винна особа, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на момент вчинення ДТП /а.с. 44-46/. [PERSON] 05.08.2019 року позивачем була направлена вимога про відшкодування шкоди в порядку регресу. Добровільно кошти відповідачем не сплачено /а.с. 50/. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] був визнаний судом винним у вчиненні даної ДТП, заподіяна шкода потерпілому відповідачем не відшкодована, на момент ДТП у відповідача був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в наслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 69656,64 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, то відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] на користь МТСБ, в порядку регресу, виплаченого відшкодування розмірі 69656 грн. 64 коп. та понесених витрат на встановлення розміру збитку у розмірі 874 грн. 00 коп., а всього - 70530 грн. 64 коп. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved