Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 серпня 2012 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Маловисківського районного суду від 27.08.2013 року розмір аліментів стягнутий з [PERSON] за рішенням суду від 26.09.2012 року було зменшено до 150 грн. За рішеннями суду було видано виконавчі листи, які знаходились на виконанні ВДВС Маловисківського РУЮ. Відповідач ухилялась від сплати аліментів, у зв»язку з цим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2012 року по січень 2015 року становить , згідно наданого розрахунку 37 342 грн 50 коп. Вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, оскільки вона має роботу та про обов»язок сплачувати аліменти на утримання сина знала , навіть після зменшення розміру аліментів існує заборгованість. Тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити . Відповідач позов визнала часткового, посилаючись на обставини викладені у запереченні , просила з урахуванням її матеріального стану зменшити розмір неустойки до 2000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язують кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2012 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року і до [INFO] року. Рішенням Маловисківського районного суду від 27.08.2013 року, розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] за рішенням суду від 26.09.2012 року, було зменшено до 150 грн. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків з утримання дитини, аліменти сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, станом на день розгляду справи існує заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 181.03 грн. Відповідач не заперечувала того, що про обов»язок сплачувати аліменти знала , що в силу частини 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказуванню. Статтею 196 Сімейного кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення. За положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, роз'яснено, що передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція , відповідно якої «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Матеріалами справи підтверджується, що з 23 серпня 2012 року відповідач не своєчасно та не в повному розмірі сплачувала аліменти на утримання сина. Відповідач була обізнана про свій обов'язок сплачувати аліменти й періодично , протягом 2013-2014 років, на погашення суми заборгованості вносила певні суми. Суд не погоджується з розрахунками неустойки (пені) ні позивача ні відповідача , оскільки вони здійснені з порушенням вимог статті 196 Сімейного кодексу України , зокрема в них допущено помилки щодо періодів несплати аліментів та сум , які підлягали сплаті. З врахуванням правової позиції сформованої в постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 , суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 050 грн 99 коп, виходячи з наступного розрахунку : З 23.08.2012 року нараховано 88.57 грн, які були сплачені 15.03.13 року : 196 днів*0.89 (1%) = 174.44; У вересні 2012 року нараховано 343.20 грн, які сплачені 15.03.13 року : 166 днів * 3.43 (1%) = 569.38; У жовтні 2012 року нараховано 343.20 грн, які сплачено 15.03.13 року : 135 днів * 3.43 = 463.05; У листопаді 2012 року нараховано 348.3 грн, які сплачено 15.03.13 року : 105 днів * 3.48 = 365.40; У грудні 2012 року нараховано 359.10 грн, які сплачено 15.03.2013 року : 74 дні * 3.59 = 265.66 грн; У січні 2013 року нараховано 363 грн, з яких 118 грн сплачено 15.03.13 року, а 245 грн сплачено 02.09.2013 року : 43 дні * 1.18 =50.74; 214 днів * 2.45 = 524.30 грн; У лютому 2013 року нараховано 363 грн, які сплачено 02.09.2013 року : 186 днів * 3.63 = 675.18; У березні 2013 року нараховано 363 грн , які сплачено 02.09.2013 року : 155 днів * 3.63 (1%) = 562.65; У квітні 2013 року нараховано 363 грн, з яких 29 грн сплачено 02.09.2013 року, а 334 грн сплачено 05.03.2014 року : 125 днів * 0.29 = 36.25; 308 днів * 3.34 = 1028.72; У травні 2013 року нараховано 363 грн, з них 137 грн сплачено 05.03.2014 року, а 226 грн - 16 червня 2014 року : 277 днів * 1.37 = 379.49 ; 381 день * 2.26 = 861.06; У червні 2013 року нараховано 363 грн, які сплачено 16.06.2014 року : 351 день * 3.63 = 1274.13 грн; У липні 2013 року нараховано 363 грн, з яких 315 грн сплачено 16.06.2014 року, а 48 грн -26.12.2014 року : 320 днів * 3.15 = 1008 грн; 513 днів * 0.48 = 246.24 грн; У серпні 2013 року нараховано 363 грн, сплачено 26.12.2014 року : 482 дні * 3.63=1749.66 грн; У вересні 2013 року нараховано 177.6 грн, які сплачено 26.12.2014 року: 452 дні * 1.78 = 804.56 грн; У жовтні 13 року нараховано 150 грн, які сплачено 26.12.2014 року : 421 день * 1.5 = 631.50; У листопаді 2013 року нараховано 150 грн, які сплачено 26.12.2014 року : 391 день * 1.5 = 586.5; У грудні 2013 року нараховано 150 грн, з них сплачено 111.4 грн 26.12.14 року, а 38.60 грн - 29.12.2014 року : 360 днів * 1.11 = 399.6 грн ; 363 дні * 0.39 = 141.57; У січні 2014 року нараховано150 грн, які сплачено 29.12.2014 року : 332 * 150 = 498; У лютому 2014 року нараховано 150 грн, які сплачено 29.12.14 року : 304* 1.5 =456 грн; У березні 2014 року нараховано 150 грн - сплачено 29.12.2014 року : 273 дні * 1.5 = 409.5; У квітні 2014 року нараховано 150 грн - сплачено 29.12.2014 року : 243* 1.5 = 364.5 грн ; У травні нараховано 150 грн - сплачено 29.12.14 року : 212 днів * 1.5 = 318 грн; У червні 2014 року нараховано 150 грн - сплачено 29.12.14 року : 182 дні * 1.5 = 273 грн; У липні 2014 року нараховано 150 грн - сплачено 29.12.14 року : 151 день * 1.5 = 226 ; У серпні 2014 року нараховано 150 грн, з них 111.4 грн сплачено 29.12.2014 року, а 38.6 - 29.01.2015 року : 120 днів * 1.11 = 133.2 ; 151 день * 0.39 = 58.89; У вересні 2014 року нараховано 150 грн, які сплачено 29.01.2015 року : 121 день * 1.5 = 181.5; У жовтні 2014 року нараховано 150 грн, сплачено 29.01.2015 року : 90 днів * 1.5 = 135; У листопаді 2014 року нараховано 150 грн, з них 126.4 грн сплачено 29.01.2015 року ,а 23.6 грн не сплачено на час розгляду справи : 60 днів * 1.26 = 75.6 грн; 80 днів * 0.24 = 19.2 У грудні 2014 року нараховано 120 грн, які на час розгляду справи не сплачено : 49 днів * 1.2 = 58.80 Отже сума нарахованої пені за кожен із прострочених платежів становить 16050 грн 99 коп. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим , згідно положень ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, її стан здоров»я, відсутність стабільного заробітку, суд дійшов висновку щодо зменшення розміру неустойки до 3000,00 грн. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд, виходячи з розміру задоволених вимог, покладає на відповідача.

Outcome: partial