Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на те, що у 1970 році їй та членам її сімї були надані дві кімнати у трьохкімнатній квартирі № 10 площею 23,2 кв.м. і 11,3 кв.м. по вулиці В.Визволителів, будинок № 2/3 у місті Маріуполі, третя кімната площею 21,5 кв.м. за цією же адресою була надана [PERSON] Приблизно у 1974 році їй та [PERSON] на займані ними кімнати були видані ордера і відповідно було відкрито два особових рахунку. У 1994 році був відкритий третій особовий рахунок в даній квартирі на імя її доньки [PERSON] У 1995 році [PERSON] стала власником 37/100 частини квартири № 10, розташованої у місті Маріуполі по вулиці В.Визволителів, будинок 2/3, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1995 року, власником 43/100 частини даної квартири є її донька [PERSON] та онука [PERSON], які займають кімнату 23,2 кв.м., їй же належить 1/5 частина даної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.2005 року, а саме на кімнату площею 11,3 кв.м. Приблизно з 2000 року за пропозицією [PERSON] стала проживати разом з останньою в її кімнаті однією сімєю, вести спільне господарство, так як в кімнаті, яку займала вона став проживати її дорослий онук [PERSON] Вона перенесла до кімнати [PERSON] всі свої речі та меблі, оплачували разом комунальні платежі, утримували квартиру в належному стані за спільні гроші, разом харчувалися. У 2008 році стан здоровя [PERSON] погіршився, вона та її донька та онуки стали надавати останній і матеріальну допомогу, купували ліки, возили до лікарів, а коли вона перестала самостійно пересуватися та потребувала сторонній допомоги, надавали таку допомогу. Вона не тільки готувала їжу, купували продукти харчування, але прала, вбирала кімнату, де вона разом проживали, отримувала пенсію [PERSON], купала останню. 25 вересня 2015 року у віці 90 років [PERSON] померла, всі витрати по її похованню несла вона та члени її родини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 37/100 частини квартири № 10, розташованої у місті Маріуполі по вулиці В.Визволителів, будинок 2/3, яка належала померлої на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1995 року. Вказувала, що вона є спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON], бо вона мешкала із останньою однією родиною понад п'ять років до часу відкриття спадщини, разом із померлою, вела з нею спільне господарство. У померлої є син [PERSON], відповідач по справі, який є спадкоємцем першої черги, але останній проживав в кімнаті своєї матері лише в період з 1998 по 1999 роки, після чого зібрав всі свої речі та виїхав у невідомому напрямку і на цей час місце його проживання не відомо. Їй відомо, що після смерті [PERSON] ніхто з її родичів, у тому числі її син, відповідач по справі, до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не звертався. На даний час вона продовжує проживати в кімнаті, в якій проживала разом із [PERSON], несе всі розходи, повязані з її утриманням. На підставі переліченого просила суд встановити факт її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, які просила суд задовольнити. Представник позивача, який діє на підставі договору, [PERSON], підтримуючи позовні вимоги [PERSON], надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, двічі не зявився в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги позивача [PERSON] та просили їх задовольнити. У судовому засіданні вказували, що з 2000 року [PERSON]Ф стала проживати разом із [PERSON] однією сімєю, вела разом із нею спільне господарство, перевезла в її кімнату всі свої речі та меблі, купляла та готувала їжу, прала, вони разом оплачували комунальні послуги за дану кімнату. Після погіршення стану здоровя [PERSON] доглядала за нею до її смерті, так як остання потребувала стороннього догляду, купувала ліки, возила по лікарям, а згодом поховала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її присутності, в якій визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, на підставі наявних в справі доказів, що вказують на права і обовязків сторін. Вислухавши учасників процесу, що з'явились, заслухавши пояснення свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з вимогами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно свідоцтва про смерть серія I-НО № 927540, виданого 01 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] померла 25 вересня 2015 року, актовий запис № 1668 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про право власності на житло № 1571000 від 22 червня 1995 року, виданого Бюро приватизації житла ЖКГ комбінату «Азовсталь», [PERSON] належить на праві приватної часткової власності належить 29,9 кв.м., ідеальна частка 37/100 квартирі [ADDRESS], про що складено реєстраційний напис за № 36531 від 21.07.1995 року (а.с.10-11). Як вбачається з копій особових рахунків №№ 95210, 95210 А, наданих ЖКП «Азовжитлокомплекс» у комунальній квартирі [ADDRESS], кімнаті площею 11,3 кв.м., зареєстровані [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], третя особа по справі (а.с.12), кімнаті площею 23,2 кв.м. зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно копії особового рахунку № 952103, наданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», після смерті [PERSON] у кімнаті площею 21,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS], не значаться зареєстровані особи (а.с.13). Як встановлено судом у ході розгляду справи спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст..1261 ЦК України є [PERSON], відповідач по справі. З листа Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 30.05.2017 року за № 842/01-16 та інформаційній довідки № 47900858 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої 25.09.2015 року [PERSON], відсутня. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать, що спадкоємці померлої [PERSON] до нотаріальних органів не зверталися. Факт проживання позивачки разом з померлою [PERSON] підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 21.02.2017 року, який був складений комісією КСН «Центральний» в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] складає з трьох кімнат, в кімнаті площею 11,3 кв.м. проживає [PERSON], в кімнаті площею 23,2 кв.м. проживає [PERSON], її донька [PERSON] та онук [PERSON], в кімнаті площею 21,5 кв.м. проживає [PERSON] Як зазначено в акті раніше в кімнаті 21,5 кв.м. проживали [PERSON] і [PERSON], яка померла 25.09.2015 року. В даній кімнаті знаходяться два ліжка, шифоньєр, телевізор, два кресла, комод та два стільця та холодильник. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони давно знають як позивачку, так і померлу [PERSON] Їм відомо, що приблизно з 2000 років [PERSON] стала проживати разом з [PERSON] у її кімнаті, а в кімнаті [PERSON] залишився проживати її дорослий онук [PERSON] Вказували, що у кімнаті [PERSON] знаходилися речі та меблі [PERSON], вони разом купували речі, продукти харчування, вели спільне господарство, оплачували комунальні платежі за дану кімнату. [PERSON] дбала про [PERSON] до самої її смерті, так як остання за півроку до смерті взагалі не вставала з ліжко та потребувала сторонньої допомоги, саме [PERSON] надавала їй таку допомогу, купували їй ліки, прала, готувала їжу, а після смерті поховала. У них склалось враження, що це одна сімя. З боку позивачки [PERSON] суду були надані документи, які підтверджують той факт, що саме вона та її донька [PERSON] несли витрати на поховання [PERSON] (а.с.15-17). На підставі вивчених судом доказів вбачається, що [PERSON] фактично мешкала разом із [PERSON] з 2008 року до часу смерті останньої, яка померла 25.09.2015 року, що підтверджується як поясненням допитаних в судовому засіданні свідків, так й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмови від неї. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема те, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини з 2008 року по 25.09.2015 року за адресою [ADDRESS], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved