Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач Житлово-побутової фірми «ТИС» ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» звернулося до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Ужгородська міська рада, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Говерла», [PERSON] про визнання такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що Дочірнє підприємство Житлово-побутова фірма «Тис» було створено на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» від 11.11.1997 року, оформленого протоколом № 2. Основним предметом діяльності дочірнього підприємства є надання житлово-побутових послуг населенню та утримання житлового фонду, а для забезпечення його діяльності засновником створено статутний фонд шляхом передачі у власність ДП ЖПФ «Тис» гуртожитку, який знаходяться за адресою [ADDRESS] . Вказує, що відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , але тривалий час не проживають у вказаній квартирі. На підставі наведеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До суду представником Ужгородської міської ради подано письмові пояснення, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити. У своїх поясненнях зазначає, що рішенням XII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 24.05.2012р. № 495 «Про прийняття у комунальну власність гуртожитку по [ADDRESS] було надано згоду на прийняття у комунальну власність міста гуртожитку по [ADDRESS] . На підставі рішення XXVI сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014р. № 1499 цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] залишено у статусі гуртожитку та дозволено мешканцям приватизацію житлових і нежитлових приміщень. Відповідно до пункту 3 вказаного рішення гуртожиток по [ADDRESS] передано в оперативне управління будинковому комітету «Говерла». Зазначає, що, як на момент звернення до суду так і на сьогоднішній день ДП ЖПФ «ТИС» не було наділено повноваженнями проводити обстеження житлових приміщень гуртожитку по [ADDRESS] , затверджувати акти про такі обстеження, видавати довідки, а також звертатись до суду з позовами про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, а саме квартирою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , в судовому засіданні щодо позову заперечили та просили у його задоволенні відмовити, оскільки позивач станом на день звернення з позовом і станом на момент затвердження актів обстеження житлового приміщення не було компетентним проводити обстеження житлових приміщень гуртожитку, затверджувати акти про такі обстеження, видавати довідки, звертатись до суду з позовом і підписувати позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомленою судом належним чином. Представники третіх осіб - Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Говерла» в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи слідує, що позивач звертаючись з даним позовом до суду посилався на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно, будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] належить на праві колективної власності Дочірньому підприємству житлово-побутової фірми «ТИС». Позивачем до матеріалів справи додано Статут Дочірнього Підприємства «Житлова-Побутова фірма «ТИС» Відкритого Акціонерного Товариства «Машинобудівний завод Тиса», згідно п. 4.1 якого передбачено, що для забезпечення діяльності фірми, засновник створює Статутний фонд дочірнього підприємства шляхом: передачі у власність ДП «ЖПФ ТИС» двох гуртожитків, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] і які є власністю засновника. Також позивачем додано акт обстеження приміщення №6 від 15.09.2015 року та акт обстеження житлового приміщення №12 від 23.03.2016 року, з яких слідує, що під час обстеження житлового приміщення №60 та опитування сусідів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час (більше шести місяців) у гуртожитку по [ADDRESS] не проживають. Посилаючись на ст..319 ЦК України, просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . При вирішенні даного спору суд керується нормами Цивільного кодексу України, яким врегульовано спірні правовідносини. З матеріалів справи слідує, що рішенням XII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 24.05.2012р. № 495 «Про прийняття у комунальну власність гуртожитку по [ADDRESS] було надано згоду на прийняття у комунальну власність міста гуртожитку по [ADDRESS] . 20.08.2014 рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради «Про затвердження акту приймання-передачі гуртожитку» №308, затверджено акт приймання - передачі гуртожитку по [ADDRESS] у комунальну власність. Уповноважено департамент міського господарства здійснити реєстрацію майнових прав на будівлю гуртожитку по [ADDRESS] за Ужгородською міською радою. Рішенням XXVI сесії VI скликання Ужгородської міської ради №1499 від 07.11.2014 року залишено цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено мешканцям приватизацію житлових і нежитлових приміщень. Надано будинковому комітету «Говерла» право на оперативне управління. Передано гуртожиток по [ADDRESS] в оперативне управління будинковому комітету «Говерла». Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.11.2016 року по справі за позовом Ужгородської міської ради до дочірнього підприємства житлово побутової фірми «ТИС» публічного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Тиса», Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання права комунальної власності на гуртожиток, вирішено позов задовольнити повністю. Визнати за Ужгородською міською радою (м. Ужгород, пл. Поштова, 3 код ЄДРПОУ 33868924) право комунальної власності на будівлю гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що вказане рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.11.2016 року залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 року. Також, згідно інформаційної довідки № 123105478 від 07.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, слідує, що будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради. Представником позивача не надано суду доказів щодо передачі гуртожитку [ADDRESS] у власність та/або оперативне управління будівлі гуртожитку ДП ЖПФ «ТИС». Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частино1 статті 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 Цивільного кодексу України, встановлено, що право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном належить власнику майна. Таким чином, з досліджених матеріалів справи слідує, що позивач на час розгляду справи судом не наділений повноваженнями, відповідно до ст.319 ЦК України, щодо розпорядження спірним майном, а відтак і щодо звернення до суду із повною завою щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed