Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18524,07 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що 16.12.2013 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка». Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21.00 % річних, строк користування сумою кредиту - 36 місяців. Станом на 17.02.2017 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 18524,07 грн., в тому числі: тіло кредиту - 6569,18 грн., просрочка по тілу - 9428,80 грн., неустойка - 2526,09 грн. Банком на адресу відповідача 21.02.2017 р. було направлено вимогу про повернення кредиту в зв'язку з виникненням прострочки. Однак, суму боргу сплачено не було. Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та розгляд справи був належним чином повідомлений, так як викликався в суд через оголошення у пресі на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме - через газету «Урядовий кур'єр», про що свідчить копія оголошення, додана до матеріалів справи, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.12.2013 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка» (а.с.4-13). Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (22-23). Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21.00 % річних, строк користування сумою кредиту - 36 місяців (а.с.14-15). Виходячи із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний позивачем та відповідачем. Відповідач умови договору не виконав, станом на 17.02.2017 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 18524,07 грн., в тому числі: тіло кредиту - 6569,18 грн., просрочка по тілу - 9428,80 грн., неустойка - 2526,09 грн. (а.с.19). Банком на адресу відповідача 21.02.2017 р. було направлено вимогу про повернення кредиту в зв'язку з виникненням прострочки. Однак, суму боргу сплачено не було (а.с.20-21). Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. На підставі наведеного та

Outcome: approved