Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останнього, станом на 16 березня 2021 року, утворилась заборгованість в розмірі 18 273 грн. 36 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Судом без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання поданого представником позивача про огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» з метою підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг. До позовної заяви представником позивача долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк». Отже, підстав для огляду доказів за їх місцезнаходженням не вбачається. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності, у випадку його неявки. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, оскільки Умови та правил надання банківських послуг, у тому числі їх пункт 2.1 він не погоджував, зміни у договір не підписував. Проведений банком розрахунок заборгованості вважає безпідставним, так як погодив кредитний ліміт на розмір, що не перевищує 2 000 гривень. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Судом встановлено, що 02 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Паспорт споживчого кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 16 березня 2021 року, становить 18 273 грн. 36 коп., і складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи, що сторони договору погодили в заяві-анкеті факт надання позивачем грошових коштів відповідачу, заборгованість по тілу кредиту може бути стягнуто з позичальника у примусовому порядку, у випадку наявності такої. У якості простроченого тіла кредиту позивач просить стягнути з відповідача 18 273 грн. 36 коп. Із наданої позивачем виписки по картковому рахунку вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» в період користування відповідачем платіжною карткою, в односторонньому порядку здійснювало операції по списанню відсотків за користування кредитом, шляхом збільшення розміру тіла кредиту на суму нарахованих відсотків. У виписці по рахунку дані операції деталізовані як: «Списання відсотків за використання кредитного ліміту»(за ставками 3.4, 3.5, 3.6 відсотка). У розрахунках заборгованості дані операції зазначені як: «Відсотки погашені за рахунок кредита». Всього (відповідно до виписки по рахунку та підрахунку суду) за період з 01 серпня 2018 року по 01 березня 2021 року відповідачу зараховано в тіло кредиту 33 804 грн. 21 коп. відсотків за користування кредитним лімітом. З моменту укладення договору - 02 жовтня 2015 року відповідач погашав кредит. При цьому загальний розмір коштів внесених на погашення кредиту перевищує розмір зазначеної у позові заборгованості. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено поняття принципу диспозитивності цивільного судочинства, та встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи що із наявних у справі доказів не встановлено наявність у [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2015 року, позивач згідно позовних вимог питання стягнення з позичальника відсотків не порушує, суд виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства вважає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не доведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 551, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed