Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.11.2014 р. з нього в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки в нього погіршився стан здоров»я та встановлено 3 групу інвалідності, тому не має змоги платити аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина з 1/3 частини всіх його видів заробітку щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив та просив стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, в обґрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач змінені позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.11.2014 р. з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З дослідженого судом свідоцтва про хворобу №473 від 10 листопада 2016 року, довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено, що позивач [PERSON] отримав травму, внаслідок чого має 3 групу інвалідності. Таким чином, стан здоров'я позивача погіршився. Ця обставина не може бути підставою для звільнення його від обов»язку утримувати спільну із позивачем неповнолітню дитину, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів. Водночас, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки стан здоровя позивача погіршився, що є підставою для зміни розміру аліментів, а також визнання позову відповідачем, тому суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів на 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved