overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб , укладений з відповідачем . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 08.04.2013 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Брилівською селищною радою Цюрюпинського району Херсонської області, актовий запис № 9. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стали непорозуміння, відсутність поваги. З грудня 2016 року позивачка переїхала жити до своїх батьків. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , заяв про перенесення розгляду не подавав, про розгляд в його відсутність не звертався, заперечень щодо вимог не адсилав, а тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність, в порядку заочного провадження. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 11.11.2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 18. В шлюбі мають дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішувати питання сімейного життя і фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 062509 (а.с.7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, на примирення не згодні, прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.04.2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спільне господарство не ведеться з листопада 2016 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 032802 (а.с. 3). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.11.2016 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 79. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішувати питання подружнього життя. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2016 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 118737( а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2017 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішувати питання подружнього життя. Подружжя спільно не проживає, спільного господарств не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином під розписку, заяв про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав, про причини неявки не повідомляв , заперечень щодо позову не подавав, а тому за вказаних обставин , за згоди позивача суд розглянув позов в порядку заочного провадження. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2017 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 112713 (а.с. 3). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони спільно не проживають , спільного господарства не ведуть. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те , що позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.11.2013 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 535. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На примирення не погоджується. Позивач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17.09.2000 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівськоїобласті, актовий запис № 12. Від спільного шлюбу мають доньок [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки , спільно не проживають з 2012 року, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином , що підтверджується даними розписки, позивач не заперечує щодо проведення заочного розгляду, тому суд ухвалив розгляд проводити в відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають , на примирення позивач не згодна , відповідач не надав заперечень щодо позовних вимог . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17.09.2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 567. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки , спільно не проживають , спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 081635 (а.с.5). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають , на примирення не згодні , прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19.11.2015 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 599. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у подружжя відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Почалися постійні сварки . Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та проживають окремо, фактично шлюбні стосунки припинилися, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений шляхом розміщення оголошення через веб-сайт, а тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність , в порядку заочного провадження Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2015 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 099205 (а.с. 6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те , що позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , сторони не проживають тривалий час , спільного господарства не ведуть , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved