Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 жовтня 2008 року у розмірі 22949 грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., зазначаючи, що 08 жовтня 2008 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 21 червня 2018 року становить 22949 грн. 18 коп., яка складається з: 1986 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом; 718 грн. 08 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 18913 грн. 28 коп. заборгованість за пенею; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1080 грн. 91 коп. штраф (процентна складова). Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками), та не надав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30 вересня 2008 року відповідач звернувся до Приватбанку із заявою на оформлення кредиту. Дана заява була задоволена, в зв'язку із чим банком 08.10.2008 було відкрито рахунок та видано кредитну карту №4149434330336929. При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений в письмовому вигляді з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.11 зворот/. Відповідно до підписаної заяви про надання кредиту, а також Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.8-10/. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 21 червня 2018 року складає 1986 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом; 718 грн. 08 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8-10/. Крім того, банк окрім стягнень по основних зобов'язаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені в розмірі 18913 грн. 28 коп. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що розмір нарахованої банком неустойки значно перевищує розмір збитків, у декілька разів, тому суд вважає необхідним зменшити її розмір до 3000 грн. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів, (250 грн. - фіксована частина, 1080 грн. 91 коп. процентна складова) є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні заяви на оформлення кредиту сторони погодили, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 5704 грн. 99 коп. Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial