Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд 20.01.2014 року з позовом про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування зазначив, що працював на шахті №21 ДП «Макіїввугілля» з 1975 року по 2001 рік. Під час виконання трудових обов'язків, працюючи в шкідливих умовах праці, 02.08.2005 року у нього було виявлене професійне захворювання - антрако-силікатоз, захворювання професійне. Відповідно довідки МСЕК № 034011 серії ДОН-04 від 05.09.2005 року йому встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 40% за сукупністю: 20% втрати працездатності первинно у зв'язку з професійним захворюванням та 20% повторно у зв'язку трудовим каліцтвом. Вважає, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що крім фізичних страждань він визнає моральні. Він не може обходитися без ліків та сторонньої допомоги, порушений звичайний спосіб його життя, він змушений додавати зусиль для організації свого життя, вимушений двічі на рік проходити курс лікування. Свої моральні страждання він оцінює в 6000 гривень і просить їх стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги повністю підтримав. Представник відповідача позов не визнала і суду пояснила, що вимоги безпідставні, оскільки Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 20.03.2007 року були внесені зміни та доповнення, якими норми статей, про відшкодування моральної шкоди потерпілим за наслідками трудового каліцтва та професійного захворювання, виключені. Тому моральна шкода повинна відшкодовуватися відповідно до інших нормативно-правових актів. Крім того, не підтверджений факт спричинення моральної шкоди висновком медико-соціальної експертної комісії. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач працював на шахті №21 ДП «Макіїввугілля» з 1975 року по 2001 року, остання посада - машиніст підземних установок, про що свідчить трудова книжка /а.с.7-9/. Звільнений з роботи 25.03.2001 року за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію /а.с.8/ У період виконання трудових відносин на шахті №21 ДП «Макіїввугілля» позивачу спільною комісією встановлено професійне захворювання, про що було складено Акт розслідування професійного захворювання №112 за формою № П-4 від 02.08.2005 року. За даними акту випадок професійного захворювання розслідувано, причиною захворювання стало - не удосконалення технологічних процесів при видобутку кам'яного вугілля, тривала робота в запиленій атмосфері, тяжка фізична праця /а.с.3-4/. Відповідно до висновку Донецької обласної клінічної лікарні професійних захворювань від 22.07.2005 року [PERSON] був встановлений діагноз «антрако-силикатоз, узелковая форма І/І, р/р. Бронхит, Легочная недостаточность первой-второй степени. Заболевание профессиональное первично», протипоказана робота в підземних умовах, в контакт з пилом, газами, тяжка фізична праця./а.с.6/ За висновком /довідкою/ МСЕК №034011 серії ДОН-04 від 05.09.2005 року /а.с.5/ позивачу встановлено 40% втрати працездатності за сукупністю: - 20% втрати професійної працездатності первинно в результаті встановленого професійного захворювання; - 20% втрати професійної працездатності в результаті трудового каліцтва від 17.02.1984 року. Згідно висновку про умови та характер праці - позивачу протипоказана робота в контакті з пилом, газами, у несприятливих метеоумовах, тяжкий фізичний труд. Відповідно до ст. 21, 28 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка діяла на час встановлення позивачу стійкої втрати професійної працездатності, а також відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року по справі № 1-9/ 2004, при настанні страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у встановленому порядку виплатити грошову суму за моральний збиток при наявності факту заподіяння такої шкоди. Факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений висновком МСЕК, медичними документами, поясненнями його представника. Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач визнає як фізичні, так і моральні страждання. Він змушений був лікуватися, змінився звичайний уклад його життя, що викликало у нього значні переживання. Доводи відповідача в частині зміни в статтю 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності», про відшкодування моральної шкоди, є безпідставними, тому що на момент виникнення такого права у позивача на 2005 рік зміни до ст. 34 вказаного Закону України, не вносились. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 2 ЦПК України - закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної сили. Позивач отримав травму під час роботи, що покладає на відповідача - Відділення ФСС обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до п.3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», моральна шкода заподіяна умовами виробництва, що заподіяла потерпілому втрату професійної працездатності відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і сума страхової виплати за моральну шкоду визначається судом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5 - розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин, зокрема враховується стан здоров'я потерпілого. Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, ступінь втрати ним професійної працездатності, неможливість відновлення стану здоров'я, а також вимоги розумності та справедливості, суд оцінює моральні страждання позивача у розмірі 6000 гривень. З урахуванням вимог ст. 5 п. 18 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Outcome: approved