Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, який в подальшому уточнив, в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 04.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №4214 про звернення стягнення на нерухоме майно - будівлю-магазин-гуртівню, загальною площею 104,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке належить йому на праві приватної власності на задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» за неналежне виконання [PERSON] договору кредитної лінії №13/МБ/27, укладеного 23.11.2007 року між нею та ВАТ КБ «Надра». Вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що вчинений в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», та Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотекодержатель не надсилав йому письмової вимоги про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, а нотаріусом не враховано та не перевірено факту безспірності заборгованості, а сам виконавчий напис не відповідає вимогам встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, оскільки не містить переліку наданих ПАТ КБ «Надра» документів. Стверджує, що сума заборгованості, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса суперечить сумі заборгованості, яка повинна стягуватись з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 20.06.2013 року за договором кредитної лінії №13/МБ/27, укладеного 23.11.2007 року. Запевнив, що зазначене рішення суду оскаржив, що в черговий раз підтверджує наявність факту спірної заборгованості. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що виконавчий напис нотаріуса вчинений на підставі договору про іпотеку та з дотриманням вимог ЦК України, Закону України «Про заставу», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат» та «Про виконавче провадження». Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак скерувала суду письмові заперечення проти позову, покликаючись на правомірність вчинення нею оскаржуваного виконавчого напису. У судове засідання представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що об'єктивно підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №13/МБ/27, відповідно до умов якого отримала грошові кошти у сумі 200000 доларів США, із сплатою за користування кредитом з розрахунку 14,4% річних та з кінцевим строком повернення - 21.11.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії, цього ж дня, 23.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до умов якого поручились перед банком за належне виконання боржником взятих на себе кредитних зобов'язань. В цей же день, 23.07.2011 року відповідно до умов укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] договору іпотеки, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредитної лінії №13/МБ/27, [PERSON] передав ВАТ КБ «Надра» будівлю-магазин-гуртівню, загальною площею 104,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 26-27). 14.05.2013 року в адресу [PERSON] та [PERSON] іпотекодержателем були скеровані вимоги про усунення порушень за договором кредитної лінії №13/МБ/27 від 23.11.2007 року. (а.с. 30, 32). Надалі, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20.06.2013 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кошти за кредитним договором в розмірі 254 166,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 031 429,67 грн. Рішення оскаржене та не вступило в законну силу. Незважаючи на те, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], 04.07.2013 року вчинила виконавчий напис, яким на задоволення вимог ПАТ КБ «Надра» у розмірі: основний борг - 172 617,65 доларів США, заборгованість по відсоткам - 91 802,99 доларів США та пені - 168 320,67 грн. запропонувала звернути стягнення на нерухоме майно - будівлю-магазин-гуртівню, загальною площею 104,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] на праві приватної власності та 23.11.2007 року було передане в іпотеку. На підставі виконавчого напису нотаріуса 26.07.2013 року заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 18). Аналізуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03.03.2004 року, з огляду на наступні встановлені судом обставини. Так, відповідно до ч. 1ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України от 03.03.2004 року , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріусі вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 p. N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченої угодою подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюється прострочення виконання зобов'язання. Однак оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса від 04.07.2013 року такого переліку документів не містить. Крім того, згідно наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 3 20/5 від 03.03.2004 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та/або умов договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Як стверджував у судовому засіданні представник позивача жодних повідомлень про усунення порушень позивач не отримував, а представник відповідача у спростування цих тверджень не надав суду жодного доказу, який би свідчив протилежне. Таким чином, лише факт надсилання позивачу письмової вимоги, що засвідчується описом вкладення поштової служби не може бути належним доказом про факт її отримання. Більше того, судом достовірно встановлено, що нотаріус допустив вчинення виконавчого напису за наявності у боржника спору з кредитором стосовно суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування та пені, який виник на підставі кредитного договору та його дійсність взагалі. У судовому засіданні представник відповідача не довів того, що за таких обставин були підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, ні представником відповідача ПАТ КБ «Надра» у судовому засіданні, ні відповідачем - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у письмових запереченнях, правильність виконавчого напису якого оскаржується, не надано суду належних доказів у підтвердження безспірності заборгованості боржника, що може підтверджуватись виключно документами первинної бухгалтерської документації, оформленої у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» - платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З огляду на наведене, суд прийшов до переконання, що виконавчий напис №1483 від 04.07.2013 року вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03.03.2004 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved