Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Друга Запорізька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши, що батьками позивача були [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. За батьком зареєстровано 28/50 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 28.11.1998 року, реєстровий № 1-8216 - 7/50 часток, та на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Запорізьким МКГ 04.10.1988р. за № 954 - 21/50 часток, а всього 28/50 часток вказаного житлового будинку. 14/50, або 7/25 часток будинку належало матері позивача, [PERSON] на праві сумісної власності як дружині. Ці факти були встановлені судовим рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі № 2-689/10р. та не підлягають доказуванню. [INFO] помер батько позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 7/25 часток житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач та його брат, відповідач по справі, [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані та фактично мешкали у спадковому будинку. [INFO] померла [PERSON], мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на 7/25 часток житлового будинку [ADDRESS] Після її смерті спадкоємцями першої черги були її діти - [PERSON] і [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги немає. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, але фактично прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований у спадковому будинку. Відповідач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2010 року у справі № 2-689/10р. був встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на 21/75 частку житлового будинку [ADDRESS], а також присвоєна поштова адреса на спадковий будинок: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрував право власності на 21/75 частку житлового будинку [ADDRESS] в ОП ЗМБТІ 29.04.2010 року, номер витягу 26011697, реєстраційний номер 30322485, номер запису 20939 в книзі 142. Вище вказаним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2010р. встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги були його дружина, [PERSON] та два його сини, [PERSON] і [PERSON] і частка у спадщині кожного становить 7/75 часток (7/25 : 3 = 7/75). Після смерті матері, [PERSON], залишилася спадщина у вигляді 28/75 частин [ADDRESS] (7/25 частини будинку належало матері як дружині на праві сумісної власності + 7/75 часток - як спадщина після смерті чоловіка.). Тому, загальна частка спадкового майна [PERSON] складала 21/75 (28/75 : 2 = 14/75 + 7/75 після смерті батька = 14/75 + 7/75 = 21/75). Даний факт встановлений судовим рішенням та не підлягає доказуванню. Позивач звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою від 27.11.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач просить суд визнати за ними право власності на 21/75 частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] і [PERSON], померлої [INFO], розглянути справу в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Представник третьої особи - Другої Запорізької державної нотаріальної контори направив до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ст. ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер батько позивача і відповідача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29.02.1996 року серії [NUMBER] (а.с.9). За [PERSON] було зареєстровано 28/50 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 28.11.1998 року, реєстровий № 1-8216 - 7/50 часток, та на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Запорізьким МКГ 04.10.1988р. за № 954 - 21/50 часток, а всього 28/50 часток вказаного житлового будинку. 14/50, або 7/25 часток будинку належало матері позивача, [PERSON] на праві сумісної власності як дружині. Ці факти були встановлені судовим рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі № 2-689/10р. та не підлягають доказуванню (а.с.11-12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 7/25 часток житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач та його брат, відповідач по справі, [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані та фактично мешкали у спадковому будинку, що підтверджується довідкою № 291 квартального комітету № 42 Ленінського району м.Запоріжжя від 12.12.2015р. [INFO] померла [PERSON], мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на 7/25 часток житлового будинку [ADDRESS] Після її смерті спадкоємцями першої черги були її діти - [PERSON] і [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги немає. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, але фактично прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований у спадковому будинку. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2010 року у справі № 2-689/10р. був встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] на 21/75 частку житлового будинку [ADDRESS], а також присвоєна поштова адреса на спадковий будинок: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрував право власності на 21/75 частку житлового будинку [ADDRESS] в ОП ЗМБТІ 29.04.2010 року, номер витягу 26011697, реєстраційний номер 30322485, номер запису 20939 в книзі 142 (а.с.13). Вище вказаним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2010р. встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги були його дружина, [PERSON] та два його сини, [PERSON] і [PERSON] і частка у спадщині кожного становить 7/75 часток (7/25 : 3 = 7/75). Після смерті матері, [PERSON], залишилася спадщина у вигляді 28/75 частин [ADDRESS] (7/25 частини будинку належало матері як дружині на праві сумісної власності + 7/75 часток - як спадщина після смерті чоловіка.). Тому, загальна частка спадкового майна [PERSON] складала 21/75 (28/75 : 2 = 14/75 + 7/75 після смерті батька = 14/75 + 7/75 = 21/75). Даний факт встановлений судовим рішенням та не підлягає доказуванню. Позивач звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою від 27.11.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок (а.с.14). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 03.12.2007р. позивач звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], а тому, відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Вказані обставини підтверджено копією спадкової справи № 986 за 2007р. після смерті [PERSON] Оскільки позивач по справі є інвалідом 11 групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК серія [NUMBER] і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то розходи по оплаті судового зборі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved