overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач в червні 2015 року звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13.08.2011 року знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 161. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відмовляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягала на задоволенні вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Це підтверджено свідоцтвом про народження. (а. с. 6). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано (а.с.5), син мешкає за адресою проживання позивача , відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина відмовляється. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем [PERSON] 24.05.2006 року було укладено кредитний договір №CNL-001/096/2006, на виконання якого відповідач отримав кредит в сумі 50000,00 доларів США строком користування до 23.05.2016 р. з встановленою процентною ставкою в розмірі 14% на рік. Того ж дня зі співвідповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 20.01.2016 року 17203,54 доларів США (еквівалентно 427409,60 грн.), що включає в себе 14425,80 доларів США за тілом кредиту та 2777,74 доларів США за відсотками. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідачів солідарно борг за договором в сумі 17203,54 доларів США (еквівалентно 427409,60 грн.) та судові витрати по справі в сумі 6411,14 грн. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачам надсилалися судові повістки за зареєстрованим в установленому законом місцем проживання, в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вони вважаються повідомленими про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідачів, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем [PERSON] 24.05.2006 року було укладено кредитний договір №CNL-001/096/2006, на виконання якого відповідач отримав кредит в сумі 50000,00 доларів США строком користування до 23.05.2016 р. з встановленою процентною ставкою в розмірі 14% на рік. Того ж дня зі співвідповідачем [PERSON] було укладено договір поруки на забезпечення взятих на себе позичальником зобов'язань перед банком за даним кредитним договором. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 20.01.2016 року підлягає ще 17203,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду 2481,5350 грн. за 100 доларів США становить 426911,87 грн. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача. Судовий збір в сумі 6411,14 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках з кожного (по 3205,57 грн.) в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 22.11.2012 року було укладено договір кредиту б/н, в результаті чого відповідач отримала кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 31.10.2015 року 15627,84 грн., з них 2012,55 грн. - заборгованість за кредитом, 9644,92 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2750,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. та 720,37 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згодна сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 15627,84 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена судом у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні слід задовольнити. Встановлено, що між позивачем та відповідачем 22.11.2012 року укладено договір б/н про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримала кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Фактично, згідно розрахунку банку, позичальником використано 2012,55 грн. кредитних коштів. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом та комісії, сплативши їх частково. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відшкодуванню станом на 31.10.2015 року підлягає ще 15627,84 грн., з яких 2012,55 грн. - заборгованість за кредитом, 9644,92 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2750,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. та 720,37 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 1218,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 22.11.2012 року було укладено договір кредиту б/н, в результаті чого відповідач отримала кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 31.10.2015 року 15627,84 грн., з них 2012,55 грн. заборгованість за кредитом, 9644,92 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2750,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. та 720,37 грн. штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згодна сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 15627,84 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена судом у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні слід задовольнити. Встановлено, що між позивачем та відповідачем 22.11.2012 року укладено договір б/н про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримала кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Фактично, згідно розрахунку банку, позичальником використано 2012,55 грн. кредитних коштів. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом та комісії, сплативши їх частково. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відшкодуванню станом на 31.10.2015 року підлягає ще 15627,84 грн., з яких 2012,55 грн. заборгованість за кредитом, 9644,92 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2750,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. та 720,37 грн. штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 1218,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про втручання в особисте життя та захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи. Відповідач [PERSON] в вересні 2016 року звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування втрат (збитків). Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач в червні 2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та суперечки, з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дітей від шлюбу не мають. Позивач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила що з лютого 2017 року мешкають окремо, не ведуть спільного господарства. Дітей від шлюбу не мають. Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.02.2010 р. Від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач в червні 2017 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 16.07.2009 року. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачкою. На протязі отанніх півтора року вони із відповідачкою проживають окремо, подружні відносини між ними припинені з 2016 року,ведення спільного господарства практично припинено. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця в характерах, та відсутність довіри і взаєморозуміння. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше перебування у у шлюбі є недоцільним, а тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідачка не зявилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна, та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Василишин». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 116386 від 16.07.2009 року, виданим відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №247535 від 09.06.2010 року. Спільне життя в сімї не склалося, шлюбні відносини припинені з 2016 року, останніх півтора роки проживають окремо, збереження сім`ї не відповідало б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов слід задоволити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач в червні 2017 року звернувся в суд з даним позовом, в якому вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 30.10.2008 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2012 року через відсутність роботи він почав періодично їздити на роботу за кордон і з 2015 року такі поїздки стали частішими. Після приїзду додому спільні знайомі йому розповідали, що відповідачка за його відсутності зустрічається з іншим чоловіком, і нещодавно остання підтвердила інформацію про зраду. Зазначає, що надалі із відповідачкою перебувати у шлюбі не бажає, близько двох місяців вони проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна, та після такого просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб з позначкою «Повторно» [NUMBER] від 08.06.2017 року, виданим Червоноградським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження з позначками «Повторно» серії [NUMBER] від 08.06.2017 року та серії [NUMBER] від 08.06.2017 року. Спільне життя в сім'ї не склалося, проживають окремо, збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов слід задоволити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі - 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач в червні 2017 року звернулася до суду з позовом та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На підтвердження своїх позовних вимог Позивач послалася на наступні обставини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як зазначає Позивач, зареєстрованим у квартирі також значиться колишній чоловік доньки - громадянин Російської Федерації [PERSON]. Позивач зазначає, що Відповідач з лютого 2015 року у квартирі не проживає, повернувся на постійне місце проживання в м. Малоархангельськ Орловської області (РФ), квартирою не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, в листопаді 2015 року шлюб між ним та дочкою Позивача було розірвано. У зв'язку з цим Позивач вважає, що Відповідач [PERSON] може бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою, в якій він досі зареєстрований. Як зазначає Позивач, вона вимушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на усіх зареєстрованих в квартирі осіб, що значним чином впливає на їх розмір. Позивачі у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд позов задовольнити. Відповідач про слухання справи повідомлений шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації згідно з вимогами цивільно-процесуального законодавства. У судове засідання з невідомих причин вони не з'явився. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність Відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2013 Позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS] Згідно з інформацією, наданою відділом реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та Адресно-довідкового бюро ГУДМС у м. Києві Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] З пояснень Позивача, підтверджених Актом, складеним іншими мешканцями будинку, [PERSON] не проживає у квартирі, належній Позивачу, з 2015 року. Згідно зі ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні окрім випадків і в порядку, встановлених законом. Враховуючи, що на сьогодні Позивач є власником квартири, підстав для відмови у задоволенні позову суд не має. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача [PERSON] на користь Позивача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved