Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь відділення ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 161/МК від 18.07.2006 року у розмірі 68167,81 дол.США та 74995 грн. 97 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 18 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] Мар»яновичем було укладено кредитний Договір № 161/МК, на суму 65000 дол. США, з терміном погашення до 05.07.2013р. зі сплатою відсоткової ставки 15,5% річних. На виконання п.1.1 цього [PERSON] видав кредит [PERSON] на вказану вище суму, що підтверджується заявою на видачу готівки № 632 від 18.07.2006р. Відповідно до п.4.1.1. Кредитного [PERSON] повернення Кредиту та сплати відсотків здійснюється на рахунок Банку згідно з графіком повернення Кредиту та сплати відсотків, який є невід»ємною частиною цього [PERSON], надалі «Графік». Відповідно до п.9.1, 9.3. Кредитного [PERSON] у разі порушення Позичальником строки сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобов»язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. За порушення строків повернення Кредиту та/чи сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 55 від суми заборгованості по поверненню Кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. 18.07.2006р. в забезпечення виконання зобов»язань по Кредитному [PERSON] № 161/МК від 18.07.2006р.. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем МВТК ПП «Корунд» було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.2. даного договору Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банку вимагати виконання зобов»язань, вказаних у цьому у п.1.1. цього [PERSON] повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. За п.. 1.4. цього [PERSON] Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов»язань у повному об»ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Проте умови [PERSON] порушені позичальником, зобов»язання ним не виконуються, кредит не повертається. Станом на 18.03.2014 року заборгованість по Кредитному договору № 161/МК від 18.07.2006 року становить 68167,81 Дол. США та 74995,97 грн. з них: 42329,92 дол. США - заборгованість по кредиту: 25837,89 дол. США - заборгованість по відсотках; 28076,90 грн. пеня за порушення строку сплати тіла кредиту; 13664,08 грн. пеня за порушення строку сплати відсотків; 33254,99 грн. штраф (згідно п.п. 9.3 Кредитного [PERSON]). Представник позивача в судове засідання не з?явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідачі повторно не зявилися в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності. Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено кредитний Договір № 161/МК, на суму 65000 дол. США, з терміном погашення до 05.07.2013р. зі сплатою відсоткової ставки 15,5% річних. (а.с. 5-6) На виконання п.1.1 цього [PERSON] видав кредит [PERSON] на вказану вище суму, що підтверджується заявою на видачу готівки № 632 від 18.07.2006р. (а.с. 8) Укладаючи Кредитний договір та вступаючи у кредитні правовідносини, сторони погодилися, що їх правовідносини будуть регламентуватися наступними нормами: ст.. 1049 ЦК України, якою передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі...) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] як позичальник зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення усіх, виданих на підставі Кредитного договору коштів, сплачувати відсотки та усі інші, передбачені договорами платежі, у визначеному ними порядку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - відповідно до ст. 526 ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредит завжди видається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, а ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання (у тому числі сплачувати проценти) припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На цій підставі позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти за весь час користування кредитом, у тому числі - за весь час прострочення. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (п. 2 ст. 551 ЦК( України). Відповідач не виконав вимог Банку, і до цього часу зобов'язання, які є предметом цього позову залишаються невиконаними. Враховуючи все вищенаведене у відповідача утворився та існує перед Банком борг за Кредитними договорами, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у Розрахунку заборгованості, що є додатком до цього позову. (а.с. 9) В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] Мар»яновичем за Кредитним договором було укладено Договір Поруки, поручителем за яким виступає Мале виробниче торгово-комерційне Приватне підприємство «Корунд». Згідно з вимогами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Укладеним договором поруки, який забезпечує виконання зобов'язань МВТК ПП «Корунд» перед ПАТ КБ «Надра» не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже МВТК ПП «Корунд» відповідає перед ПАТ КБ «Надра» як солідарний із [PERSON] боржник. Станом на 18 березня 2014р. заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена, і становить 68167,81 дол. США та 74995,97 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Враховуючи той факт, що предметом договору позики були кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США, то виконання основного зобов'язання за вказаним договором, а саме повернення заборгованості повинно здійснюватись саме в доларах США, як це було передбачено та узгоджено сторонами в договорі, оскільки предметом цього договору позики є річ, що визначена родовими ознаками. В статті 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В постанові № 5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» в пункті 12 вказується на можливість пред'явлення позову в іноземній валюті, з наведеного слідує, що основний борг по договору позики слід стягнути в доларах США. Що стосується стягнення пені та штрафних санкцій, то суд приходить до переконання, що їх слід стягнути в гривневому еквіваленті. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved