Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач зазначив, що 19.08.2011р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 300грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.12.2017р. має заборгованість 117 000грн, яка складається з наступного: - 6 173грн 40коп. за кредитом; - 110 826грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач надав суду заяву, якою просить застосувати строк позовної давності у справі, відмовити у стягненні штрафів, судове засідання провести без її участі. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 19.08.2011р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000грн, який 17.08.2013р. збільшений до 6 300грн, у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10-35). Строк дії картки до 31.05.2015р. (а.с.9). Останній платіж внесено 20.09.2014р. (а.с.7об). Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.12.2017р., згідно розрахунку позивача, має заборгованість в сумі 117 000грн, яка складається з наступного: - 6 173грн 40коп. за кредитом кредиту; - 110 826грн заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.6-8). Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 25.02.2018р. засобами поштового звязку (а.с.45). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як випливає з письмових доказів по справі заяви позичальника та розрахунку суми заборгованості, 19.08.2011 року відповідач звернувся до позивача із заявою про видачу кредитної картки, без зазначення бажаного ліміту, зі сплатою 3,0% на місяць, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає\~\~договір про надання банківських послуг (а.с.6, 11). Згідно змісту вказаної заяви, підписаної відповідачем, останній погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Укладення цього договору сторонами не спростовується. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості у період з 19.08.2011 по 31.08.2014р.р. банком була встановлена процентна ставка за користування кредитом, як на поточну, так і на прострочену заборгованість, у розмірі 30% річних, у період з 01.09.2014 по 01.04.2015р.р. - у розмірі 34, 8%, у період з 01.04.2015 по 31.12.2017р.р. - у розмірі 43,2%. До тарифів, Умов та правил надання банківських послуг були закладені умови щодо порядку внесення змін, з чим був ознайомлений та погодився відповідач, що підтверджується його підписом у кредитному договорі та виконанням ним умов цього договору (ст. 642 ЦК України). Позивач розмір зазначених процентів та правильність розрахунку суми боргу не оспорював, контррозрахунок не надав. Як вбачається із витягу із особового рахунку відповідача (а.с.63-71), він активував свою кредитну картку 19.08.2011р., станом на\~31.12.2017р. має заборгованість в сумі 117 000грн, яка складається з 6 173грн 40коп. заборгованості за кредитом та 110 826грн заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений до 31.05.2015р. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116 цс13, від 16 квітня 2014 року у справі №6-24 цс 14. Таким чином, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631\~ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ст.ст.1049, 1050\~ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Заперечуючи проти позову, відповідач просив про застосування строків позовної давності. Зважаючи на те, що умовами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника щомісячно погашати кредит і відсотки, з урахуванням положень ст.ст. 261, 530, 631\~ЦК України на користь кредитора підлягає стягненню та частина позики, що підлягала сплаті разом з нарахованими процентами, а також несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Із наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 25.02.2015р. відповідач має прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 914грн 09коп, за відсотками 5726грн 45коп. Строк сплати вказаної простроченої заборгованості за кредитом та відсотками настав до 25.02.2015р., відповідач просив про застосування строків позовної давності, а тому, у відповідності з вимогами ст.\~267\~ч.5\~ЦК України у стягненні зазначеної простроченої заборгованість на користь банку слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. Проте, за щомісячними платежами, строк сплати яких настав після 25.02.2015р., у відповідності з умовами договору, графіком погашення кредиту і наданим банком розрахунком останній має право на стягнення загальної суми заборгованості за кредитом 110\~359грн 46коп, із яких: -5259грн 31коп - заборгованість за кредитом, розмір якого з урахуванням строків позовної давності визначається як різниця загальної заборгованість за кредитом 6173грн 40коп і простроченої станом на 25.02.2015р. заборгованості у сумі 914грн 09коп; -105\~100грн 15коп - несплачені проценти, нараховані з 25.02.2015 року і до 31.12.2017 року, які визначаються як різниця загальної заборгованості за процентами 110\~826грн 60коп станом на 31.12.2017 року і загальної заборгованості за процентами станом на 25.02.2015 року у розмірі 5726грн 45коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати розподілити за положеннями ст.141 ЦПК України. При цьому слід зазначити, що, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено\~за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Тобто стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1661грн 54коп (110\~329грн 46коп х 1762 / 117 000). На підставі викладеного,

Outcome: partial