Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 289К від 23.09.2008 року, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 10000 дол. США терміном до 20.09.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % на рік та зобов'язалась виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 28 589,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ від 16.09.2013 року еквівалентно 228 428 грн. 21 коп. [PERSON] як поручитель згідно договору поруки відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згідно ухвали суду від 03 грудня 2010 року з відповідачів вже стягнуто заборгованість в сумі 13 139,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ від 27.10.2010 року еквівалентно 104 304 грн. 36 коп. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Як пояснив відповідач [PERSON], відповідачка [PERSON] хворіє, а тому не може з'явитись у судові засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника та поручителя заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 289К, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 10000 дол. США. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 19,50 % на рік. Кінцевий термін повернення 20.09.2013 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 289К від 23.09.2008 року (а.с.6-9). За змістом п.п.2.2.2., 2.2.3 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування відповідно до умов цього договору та Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку № 1 до цього Договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 16.09.2013 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 289К від 23.09.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в сумі 28 589,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ від 16.09.2013 року еквівалентно 228 428 грн. 21 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 9529,35 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 11 881,54 дол. США, пеня - 5787,18 дол. США, штраф (фіксована частина) - 31,29 дол. США, штраф (процентна складова) - 1359,90 дол. США. Однак, такий розрахунок є не зовсім вірним, оскільки, до нього включено суму заборгованості, які вже стягнуто згідно рішення суду від 05.10.2009 року та ухвали суду від 03.12.2010 року (а.с.50). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.12.2010 року змінено спосіб виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 05.10.2009 року та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] в користь ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № 289 К від 23.09.2008 року станом на 02.12.2010 року в сумі 13 139,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ від 27.10.2010 року еквівалентно 104 304 грн. 36 коп. Отже, від суми заборгованості станом на 16.09.2013 року слід відняти розмір заборгованості, яку вже стягнуто судом згідно ухвали від 03.12.2010 року. Твердження представника позивача про те, що заборгованість згідно ухвали суду від 03.12.2010 року відповідачами не погашено, а тому слід стягнути ще раз цю суму заборгованості є безпідставними, оскільки, Банк вправі звернутись до виконавчої служби із заявою про примусове стягнення заборгованості. Тому суд вважає, що обґрунтованою суму заборгованості є 14 792,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.09.2013 року еквівалентно 118 191 грн. 19 коп. (сто вісімнадцять тисяч сто девяносто одна гривня 19 коп.), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.67). В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору № 289К від 23.09.2008 року, між банком та відповідачем [PERSON] 23.09.2008 року укладено договір поруки № 289 К (а.с.27) відповідно до якого, в пунктах 2, 3 поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за наведеним кредитним договором. У зв'язку з чим, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну з позичальником відповідальність. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: partial