Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання договору неукладеним та стягнення 51000грн., 3% річних в розмірі 259 ,89 грн. , посилаючись на те, що 11.11.2015 року з відповідачем був укладений договір фінансового лізингу № 002018, відповідно до якого позивач мав би отримати трактор . Однак вважає його неукладеним , оскільки сторони при підписанні не узгодили всіх суттєвих умлв, щодо виконання договору , відповідно до ст.1212ЦК України просить стягнути кошти. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився , надав свої заперечення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що 11.11.2015 року між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № 002018, відповідно до якого відповідач придбає у свою власність транспортний засіб і надає його позивачу за плату у тимчасове володіння та користування на умовах договору. Позивачем 11.11.2015 р. було сплачено 51 000,00 грн., згідно квитанції . Таким чином зазначений платіж був перерахований на виконання умов укладеного між сторонами Договору. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадаяли цивільного законодавства є. серед іншого, свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Вказаним вимогам законодавства договір фінансового лізингу № 002018 від 11.11.2015 року відповідає, Договір містить найменування товару (предмет лізингу), розмір лізингових платежів та строк лізингу. Правочин сторонами укладено в письмовій формі, особисто підписано Позивачем та повноважною особою Відповідача. Відповідно до глави 52 розділу II ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є Статтею 1212 ЦК України, встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Оскільки позивачем , кошти сплачені як адміністративний платіж відповідно до умов договору фінансового лізингу, то твердження позивача та представника позивача, що зазначені кошти відповідач набув без достатньої правової підстави, є безпідставними. Аналізуючи зібрані докази , суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача безпідставні , не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed