Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 17.09.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва СРГ № 556480 від 07.06.2008 року йому на праві власності належить автомобіль [NUMBER]. В березні 2016 року він звернувся до територіального сервісного центру 3541 з обслуговування м. Кіровограда із заявою про зняття з обліку вищезазначеного транспортного засобу для його продажу, але йому було відмовлено у виконанні даної операції в зв»язку з тим, що відповідно до постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 17.09.2012 року на його майна накладено арешт. Звернувшись до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ та 16.03.2016 року отримав відповідь про те, що в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих проваджень відносно нього станом на 16.03.2016 року не перебуває, арешт накладався за невиконання виконавчого листа № 2-2213 від 14.07.2005 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі ? частини з 16.05.2005 року по 29.11.2012 року. Виконавче провадження державним виконавцем завершено 13.01.2013 року на підставі п.6 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження», але підтвердження про виконання рішення суду в повному обсязі не має. Накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на вищезазначене майно порушуються його права власника на користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] сервісного центру та Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись, при цьому, представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ надав суду заяву про озгляд спрви у їх відсутності не заперечуючи проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРГ № 556480 від 07.06.2008 року, виданого Кіровоградським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області, [PERSON] на праві власності належить автомобіль [NUMBER]. Згідно картки арешту АМТ ДНЗ ВА 1325АМ номер документа 45082 від 21.09.2012 року на вищезазначений автомобіль накладено арешт ВДВС Ленінського МУЮ м. Кіровограда. Згідно листа Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 16.03.2016 року № 7270/04-31/4, адресованого [PERSON] вбачається, що в ході перевірки відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих проваджень відносно нього станом на 16.03.2016 року не перебуває, арешт накладався за невиконання виконавчого листа № 2-2213 від 14.07.2005 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі ? частини з 16.05.2005 року по 29.11.2012 року. Виконавче провадження державним виконавцем завершено 13.01.2013 року на підставі п.6 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження», але підтвердження про виконання рішення суду в повному обсязі не має. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved