Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом, посилаючись на те, що він, з 2004р. до 31.03.2014р. працював у ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді слюсаря - ремонтника 5 розряду. Однак, в день звільнення відповідачем не проведений розрахунок з позивачем, у зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі становить 36675,37грн. Так як у добровільному порядку вищевказана сума заборгованості по заробітній платі йому не виплачена, що порушує його конституційні права на працю та отримання достойної винагороди за неї, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, яка станом на 01.09.2014р. становить 36675,37грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 36675,37. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 23.11.2004р. до 31.03.2014р. працював в ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді слюсаря - ремонтника 5 розряду, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці. 31.03.2014р. позивача, на підставі його заяви від 27.03.2014р., звільнено з посади у зв'язку з виходом не пенсію. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В силу ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене, а також наявність заборгованості по заробітній платі у розмірі 36675,37грн., що не оспорювалось представником відповідача в судовому засіданні, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 366,75 грн.

Outcome: approved