Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [PERSON], 16.12.2017 року приблизно о 16.59 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Час поїсти», що знаходиться за адресою: м.Дрогобич, Площа Ринок, 6, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав в нього ([PERSON].) мобільний телефон «SAMSUNG S6», вартістю 4451,35 грн. За вчинення вказаного протиправного діяння вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/6196/17 від 22.02.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України. Завдану йому майнову шкоду, ні під час досудового слідства, ні в суді [PERSON] не відшкодував. Окрім цього, внаслідок протиправних дій [PERSON] йому також була заподіяна і моральна шкода. Зокрема, вона полягає в тому, що внаслідок душевних страждання, яких він, як потерпілий - фізична особа, зазнав у зв'язку із крадіжкою належного йому майна. Тому пережитий психологічний стрес який завдає йому постійних моральних страждань, він оцінює як заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Окрім цього звертає увагу на те, що викрадений в нього мобільний телефон був у дуже хорошому стані і куплений за ціною 8500 грн., на даний час такі мобільні телефони зняті з виробництва, в найдешевшій мережі інтернет - магазин «OLX.UA», оригінальний виріб коштує від 6500 вживані до 7900 нові, а тому просить стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 7900 грн., а не так як вказано у вироку 4451,35 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, від його представника поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином через сайт «Судова влада України», причини неявки суду невідомі. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явились то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд беручи до уваги клопотання представника позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/6196/17 від 22.02.2018 року, вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема за те, що: він 16.12.2017 року приблизно о 16.59 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Час поїсти», що знаходиться за адресою: м.Дрогобич, Площа Ринок, 6, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав у [PERSON] мобільний телефон «SAMSUNG S6», вартістю 4451,35 грн. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України «Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою», з огляду на це позивач правомірно звернувся з позовом до відповідача. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У вищевказаному вироку зазначено, що неправомірними діями [PERSON], позивачу завдана матеріальна шкода в сумі 4451,35 грн., а позивач просить стягнути 7900 грн. посилаючись на ціни в інтернет магазині, при цьому жодних доказів на підтвердження своїх посилань суду не надав, а тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 4451,35 грн. - матеріальної шкоди. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., то така підлягає до стягнення частково у зв»язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди у відповідності з ст. 23 Цивільного кодексу України визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши при цьому характер скоєного злочину, вважає, що позов про стягнення моральної (немайнової) шкоди з відповідача необхідно задоволити частково. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1762 грн. Окрім цього з відповідача, в користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу, які становлять 3000 грн.

Outcome: approved