Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, який в ході розгляду справи уточнив до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісного позову [PERSON] зазначив, що його батьки, гр. [PERSON], 12.09.1931 р. н. і гр. [PERSON], 28.04.1930 р. н. перебували в шлюбі з 04.11.1954 р. зареєстрований Зіборовською сільською радою, Золотухінського р-ну Курської області, Російської Федерації. За часи життя мешкали в будинку по вул. Високогірної, 50 м. Харкова. Вищезазначеній будинок був куплений позивачем за первісним позовом в березні 1978 р. і подарований батьку [PERSON], що засвідчено державним нотаріусом 12-й Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] в реєстрі за № 1-174. та зареєстрований за ним в Харківськім міськім бюро технічної інвентаризації на підставі договору дарування від 24.01.1979 р. 15.06. 2002 р. його батько [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, житловий будинок розташований по вул. Високогірної, 50 м. Харкова загальною площею 69,6 кв. м. Спадкоємцем за законом була його дружина [PERSON], 12.09.1931 р. н. 14.12.2002 р. мати позивача [PERSON], позивач [PERSON] та його рідні брати [PERSON], 08.10.1959 р. н. та [PERSON], 22.07.1965 р. н. звернулись до Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори з заявами про передачу своєї частини на житловий будинок матері, [PERSON] видати її свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений будинок. 11.02.2003 р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину зареєстровану в спадковому реєстрі за №31053549. 01.04.2003 р. мати позивача, [PERSON] 12.09.1931 р. н. що народилась в с. Платава, Конишівського райна, Курської області та мешкала в м. Харкові, вул. Високогірна, 50 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження (заповіт): «Належний мені на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями , який знаходиться в м. Харкові по вул. Високогірної, 50 заповідаю в рівних частинах кожному: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]». Заповіт посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №4-352. Після смерті батька позивача [PERSON] мати позивача [PERSON] юридично не провела оформлення будинку на себе, тому 12.09.2014 р. позивач [PERSON] від імені своєї довірительці [PERSON] (довіреність посвідчена приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 27.07.2013 р. за реєстровим №1875) звернувся до Дванадцятої харківської нотаріальної контори з заявою, видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] після її чоловіка, [PERSON], померлого 15.06.2002 р. на належний йому житловий будинок № 50 розташований по вул. Високогірній в м. Харкові. 15.09.2014 р. [PERSON], померла. Ще раніше помер молодший рідний брат [PERSON], 22.07.1965 р. н., (помер 20.01.2007 р.) Тому позивач, [PERSON] разом з середнім рідним братом [PERSON], 15.11. 2014 р. звернулись до Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори з заявою про реєстрацію спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину на батьківській житловий будинок що розташований м. Харкові, по вул. Високогірний, 50. Завідувач Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] повідомила, що в нашому випадку отримання свідоцтва не виявляється можливим, тому що до нотаріальної контори не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на обєкт нерухомості, житловий будинок №50 по вул. Високогірній в м. Харкові, а саме: екземпляру копії договору дарування засвідченого мокрою печаткою державним нотаріусом Дванадцятої харківської нотаріальної контори [PERSON] від 24.01.1979 р. За відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус пропонує звернутися до суду з метою оформлення спадщини в судовому порядку. 17.07.2016 року раптово помер середній рідний брат позивача [PERSON], спадкоємцем після його смерті за законом на частину будинку є його дочка, [PERSON], 26.01.1990 р. н, зареєстрована і проживає в [INFO] та син [PERSON]. 20.07.2015 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь своєї сестри. Після смерті молодшого рідного брата [PERSON], спадкоємцем після його смерті за законом на частину будинку є його доньки, [PERSON], 19.05.1988 р. н., фактичне місце проживання 61118, м. Харків, Салтівськое шосе, 139 кв. 277 та [PERSON]. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь рідної сестри [PERSON] У звязку з викладеним просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON], яке складається з 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків вул. Високогірна б.50. [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з зустрічним позовом який в процесі розгляду справи уточнила до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначила, що 15 вересня 2014 року померла її бабуся [PERSON]. В особистій власності вона мала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вул. Високогірна, 50, який вона успадкувала від свого чоловіка [PERSON], померлого 15.06.2002. Відповідно до заповіту, складеного нею 01.04.2003 та посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської нотаріальної контори [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 4-352), спадкоємцями вказаного вище будинку в рівних частинах (тобто 1/3) є її сини: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який є її батьком. 20 січня 2007 року її батько, [PERSON], помер. Відповідно до статті 1261 та частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємцями частини вказаного вище житлового будинку та надвірних будівель, які належала б її батькові, є вона, її рідна сестра [PERSON], та рідні брати батька: [PERSON] та [PERSON] (по 1/12 кожному). Сестра позивача за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. Таким чином частина спадщини [PERSON] становить 1/6. Відповідно до статті 1297 ЦК України 15.11.2014 рідні братии її батька [PERSON] та [PERSON], звернулись до Дванадцятої Харківської нотаріальної контори із заявою для видачі їм свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно. Але у видачі свідоцтв їм було відмовлено у звязку з відсутністю документу, який встановлює право спадкодавця на спадкове майно. 17.07.2016 помер рідний брат її батька [PERSON] Спадкоємцями його частини нерухомого майна є його діти [PERSON] та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь рідної сестри. У звязку з наведеним, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яке складається з 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Високогірна, 50. [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з зустрічним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначила, що 15 вересня 2014 року померла її бабуся [PERSON]. В особистій власності вона мала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, вул. Високогірна, 50, який вона успадкувала від свого чоловіка [PERSON], померлого 15.06.2002. Відповідно до заповіту, складеного нею 01.04.2003 та посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської нотаріальної контори [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 4-352), спадкоємцями вказаного вище будинку в рівних частинах (тобто 1/3 кожному) є її сини: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який є її батьком. 20 січня 2007 року [PERSON] помер. Відповідно до статті 1261 та частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємцями частини вказаного вище житлового будинку та надвірних будівель, яка належала б йому, є його діти: [PERSON] та [PERSON], та рідні брати: [PERSON] та [PERSON] (по 1/12 кожному). Після смерті бабусі у відповідності до вимог статті 1297 ЦК України 15.11.2014 її батько та його рідний брат [PERSON] звернулись до Дванадцятої Харківської нотаріальної контори із заявою для видачі їм свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно. Але у видачі свідоцтв їм було відмовлено у звязку з відсутністю документу, який встановлює право спадкодавця на спадкове майно. 17 липня 2016 року її батько, [PERSON], помер. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином спадкоємцями частини вказаного вище житлового будинку, яка належала моєму батькові, є позивач за зустрічним позовом та її рідний брат [PERSON] (по 5/24 кожному). [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Таким чином її частина спадщини становить 5/12. В свою чергу [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] Просила суд - визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яке складається з 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Високогірна, 50. Позивач [PERSON] та представник позивача за первісним позовом [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 26.09.2017 року, в судовому засіданні підтримали первісний позов в повному обсязі та просили суд його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечували. Відповідач за первісним позовом Харківська міська рада, в особі представника [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 07.11.2017 року, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ХМР. Просили суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства України , яке не буде порушувати права третіх осіб. Треті особи за первісним позовом[PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити зустрічні позовні вимоги. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. 24 квітня 2017 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвої Е.Є. було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 24 квітня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] він просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON], яке складається з 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків вул. Високогірна б.50. 06.06.2017 року за клопотанням позивача [PERSON] було витребувано копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON], а також копія інвентарної справи з КП «Харківське бюро технічної інвентиразації». 28.09.2017 року до суду надійшли зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] 28 вересня 2017 року ухвалою суду прийнято зустрічні позовні заяви [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами загального провадження, проти чого сторони не заперечували. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено наступне. 04.11.1954 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Зіборовською сільською радою, Золотухінського району, Курської області, Російської Федерації. На підставі договору купівлі-продажу від 18 березня 1978 року, посвідченому Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.04.1978 під № 43650, [PERSON] придбав у власність будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Високогірна, 50 (а.с.168-169). 24 січня 1979 року [PERSON] подарував вказаний будинок своєму батькові [PERSON] на підставі договору дарування, який посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації (а.с.12-13). 15 червня 2002 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 343960 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 17.06.2002 року ,актовий запис №4963 (а.с.31). Після його смерті спадкоємцями належної йому нерухомості були його дружина [PERSON], і їх сини [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вивчивши та дослідивши матеріали спадкової справи №1142/2002, заведеної після померлого [PERSON] встановлено, що 14.12.2002 до 12 ХДНК звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Також, 14.12.2002 року до нотаріальної контори звернулись діти померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з заявами про відмову від спадщини на користь своєї матері [PERSON]А (а.с.82-84). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2003 року, засвідченого державним нотаріусом Дванадцятої ХДНК [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво за р.№3-63 на грошовий вклад з відсотками та компенсацією до нього, що знаходиться у вб м. Харкова за №8080/0310 по рахунку №966, належного померлому на підставі ощадної книжки (а.с.89). Враховуючи зазначене, суд вважає встановленим, що [PERSON] прийняла у спадщину будинок №50 по вул. Високогірній в м. Харкові після смерті чоловіка [PERSON] Також судом вивчався заповіт від 01.04.2003 року, складений [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої ХДНК [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4-352, відповідно до якого [PERSON] на випадок її смерті належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Харкові, вул. Високогірна, 50, заповідає в рівних частинах кожному: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ВЛ №104742, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції 09.02.2007 року, актовий запис №2191, [PERSON] помер 20 січня 2007 року (а.с.34). Згідно відповіді 12 ХДНК №1915/01-16 від 21.06.2017 року встановлено, що після [PERSON] померлого 12.01.2007 року з заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.79-80). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 454072, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 16.09.2014 року, актовий запис №13062, [PERSON] померла 15 вересня 2014 року (а.с.97). Судом досліджувалась спадкова справа №878/2014 померлої 15.09.2014 року [PERSON], відповідно до якої встановлено, що 15 вересня 2014 року до 12 ХДНК з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] та онука померлої [PERSON], яка є донькою [PERSON], померлого 20.01.2007 року (а.с.92-94). Таким чином, згідно ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України, сини померлої [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та онука [PERSON] прийняли спадщину після її смерті. Матеріали спадкової справи №878/2014 містять також заяву [PERSON] про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі на користь онуки спадкодавці [PERSON]. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] за № в реєстрі 804 (а.с.95). Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2014 № 207 право власності на житловий будинок по вул. Високогірній, 50 на імя [PERSON] зареєстровано не було. Право власності зареєстровано на [PERSON] на підставі договору дарування від 24.01.1979 року, посвідченого 12 ХДНК №1-173. (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №552529, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 19.07.2016 року, актовий запис №10835, [PERSON] помер 17.07.2016 року (а.с.33). Згідно відповіді 12 ХДНК №1915/01-16 від 21.06.2017 року встановлено, що після [PERSON] померлого 17.07.2016 року з заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.79-80). Матеріали справи містять посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] заяву [PERSON], сина померлого 17.07.2016 року [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON] (на момент подання заяви [PERSON]С.) (а.с.286). Відповідно до довідки, наданої ЖК «Мрія» від 16.01.2018 року за №46/160118 на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем, у звязку з чим із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved