Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Державна архітектурно-будівельна інспекція України про відновлення памятки культурної спадщини. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідач є власником нежитлових приміщень за адресою м.Львів, вул.Січових Стрільців,3. Будинок №3 на вул.Січових Стрільців у м.Львові належить до памяток архітектури місцевого значення. Зазначає, що відповідачем влаштовано дверний отвір на місці віконного; з проїзду [PERSON] відповідачка облаштувала до свого майна прибудову-терасу. Просить суд зобовязати відповідача відновити памятку культурної спадщини будинок, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Січових Стрільців,3. Представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, зазначивши про те, що відповідач до управління охорони історичного середовища та до Львівської міської ради не звертався щодо надання висновків до проектної документації та щодо одержання дозволу на виконання проведених ним робіт у нежитлових приміщеннях будинку, що є памяткою архітектурної спадщини, вважає, що дані роботи проведено незаконно та самочинно. Просить суд постановити рішення, яким зобовязати [PERSON] привести памятку архітектури будинок №3 на вул.Січових Стрільців у м.Львові до належного стану та стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та в уточненнях до неї. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що відповідач придбала майно з уже влаштованим вхідним вузлом, що являє собою терасу зі сходами зі сторони проїзду [PERSON] та входом зі сторони вулиці Січових Стрільців, самостійно не проводила жодних робіт, які б потребували погоджень та вживала заходи для охорони памятки культурної спадщини, уклавши відповідний охоронний договір з відділом охорони культурної спадщини і культурних цінностей Львівської облдержадміністрації, а тому вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є власником нежитлових приміщень за адресою м.Львів, вул.Січових Стрільців,3, що підтверджується інформацією від 20.07.2015 року наданої Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.81-98). Будинок №3 на вул.Січових Стрільців належить до памяток архітектури місцевого значення відповідно до рішення Львівського облвиконкому №130 від 26.02.1980 року «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають визначну наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність» (а.с.100-106). Разом з тим, згаданий будинок є памяткою культурної спадщини, а також згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1311 від 09.12.2005 року «Про затвердження меж історичного ореолу та зони регулювання забудови міста Львова» будинок розташований у межах історичного ореолу м.Львова. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» памятка, крім памятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Відповідно до ст.3 Закону державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи культурної спадщини. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобовязані утримувати памятку в належному стані, своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Згідно ч.2 ст.24 Закону використання памятки повинно здійснюватися у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень памятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо, тому своїми діями відповідач завдав шкоду памятці змінивши характерну властивість обєкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність. Окрім того, ч,1 ст.22 Закону передбачає, що памятки, їхні частини, повязане з ним рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Статтею 39 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачений обовязок власника памятки або уповноваженого ним органу, особи, яка набула права володіння, користування чи управління нею, забезпечувати збереження, утримання в належному стані, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію та ремонт памятки за власні кошти, якщо інше не передбачено відповідним договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.47 Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди памяткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобовязані відновити памятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе відшкодувати шкоду відповідно до закону. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON], уклавши договори купівлі-продажу від 29.09.2014 року стала власником обєктів нерухомого майна, а саме, нежитлових приміщень площею 128,9 кв.м. та 110,7 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Січових Стрільців, буд.3 у м.Львові. Зі змісту договору купівлі-продажу (а.с.112-114; 117-119) вбачається, що технічні характеристики обєктів продажу станом на 29.09.2014 року, фактично відповідали тим, що зазначені в технічному паспорті, виготовленому 03 вересня 2014 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (а.с.122-128). Технічні паспорти на дані нежитлові приміщення передбачають наявність вхідного вузла, що являє собою терасу зі сходами зі сторони проїзду [PERSON] та входу зі сторони вул.Січових Стрільців. Дані роботи з облаштування вхідного вузла, що являє собою терасу зі сходами зі сторони проїзду [PERSON] та входу зі сторони вул.Січових Стрільців були зроблені попереднім власником, [PERSON], відповідно до проектної документації розробленої ліцензованою організацією ПП «[PERSON] і К» (а.с. 138-149). [PERSON] того, даний проект погоджено без зауважень у відділі охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації, що підтверджується листом від 06.09.2013 року за №2/74 (а.с.129) та у Департаменті культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України, що підтверджується листом директора цього департаменту про погодження проекту влаштування входу в нежитлові приміщення в будинку №3 на вул.С.Стрільців у м.Львові, який є памяткою архітектури місцевого значення від 23.09.2013 року за №3042/10/61-3 (а.с.130). Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Нормами статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 10 ЦПК України). Відповідно до\~ст.60 ч.1 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач, під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилався, як на підстави своїх вимог, зокрема того, що влаштування в нежитлових приміщеннях будинку №3 на вул.С.Стрільців у м.Львові дверного отвору на місці віконного; з проїзду [PERSON] облаштування прибудови тераси було здійснено відповідачем [PERSON] Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed