Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач Дочірнє підприємство «Торговий дім «Маяк» Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 22 серпня 2014 року відповідно до договору позики від 22.08.2014 року ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» [PERSON] було надано позику в розмірі 75569,30 грн.. Відповідно до умов договору позика повертається шляхом щомісячної сплати позичальником грошових сум у розмірі 8369,59 грн.. Відповідно до п.3.1 договору строк надання позики становить до 01 червня 2015 року. Відповідач [PERSON] протягом серпня 2014 року - серпня 2015 року погасив борг у розмірі лише 7852,00 грн. Таким чином, згідно договору позики від 22.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 67717,30 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» борг за договором позики від 22.08.2014 року у розмірі 67717,30 грн., а також судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача Островська К.Р., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні пояснила, що відповідач добровільно прийняв всі умови договору позики від 22.08.2014 року, зобов'язувався виплачувати позичені кошти. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно укладав договір позики 22.08.2014 року з ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк». Зобов'язання за виплатою даної суми боргу взяв на себе добровільно. Суму, зазначену в договорі позики, на руки не отримував. Зазначив, що буде погашати вказану заборгованість по мірі можливості, оскільки на даний час ніде не працює. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 22 серпня 2014 року між ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області (а.с.10). Відповідно до п.1.1. вказаного договору позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти (позику), а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики), визначену цим договором (а.с.10). Відповідно до п.2.1. вказаного договору сума позики становить 75569,30 грн. (а.с.10). Відповідно до п.3.1. вказаного договору строк надання позики позичальнику становить до «01» червня 2015 року (а.с.10). Відповідно до п.4.3. вказаного договору підтвердженням надання позикодавцем позичальникові позики є видатковий касовий ордер бо інший документ, який посвідчує передання позикодавцем позичальникові визначеної цим договором грошової суми (а.с.10). Відповідно до п.5.1. вказаного договору позика повертається шляхом щомісячної плати позичальником грошових сум у розмірі 8396,59 грн. щомісячно починаючи з вересня 2014 року по травень 2015 року включно (а.с.10). Згідно з копією розписки від 22.08.2014 року [PERSON] підтвердив той факт, що він є позичальником у ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» грошових коштів у сумі 75569,30 грн. і зобов'язався повернути їх з урахуванням пені у повному обсязі в порядку і терміни, визначені п.5.1. договору позики (а.с. 11). Згідно з копією видаткового касового ордеру №449 від 22.08.2014 року ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» [PERSON] за договором позики видано грошові кошти у сумі 75569,30 грн.(а.с.12). Відповідач відповідно до умов договору позики від 22.08.2014 року зобов'язувався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики), визначену цим договором. Але свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті у відповідача утворилася заборгованість перед ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» в розмірі 67717,30 грн., що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень про розмір погашення боргу (№N0EX533599 від 23.09.2014 року; №N18QJ37526 від 20.02.2015 року; №N16RC36622 від 23.12.2014 року; №N01D651847 від 21.10.2014 року) та прибуткового касового ордеру (№1718 від 26.08.2014 року). Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст. 1049 України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги ДП «Торговий дім «Маяк» ТОВ «Агрофірма «Маяк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved