Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом про стягнення страхового відшкодування та пені. Свій позов мотивує тим, що 01 травня 2016 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2103», р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд передньою правою частиною свого автомобіля на дерево. У результаті ДТП пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, які призвели до смерті пасажирів. 23.10.2018 року ТзОВ «ЮК «Відшкодування» в інтересах [PERSON] та [PERSON] подала до ПАТ «СК «Країна» заяву про виплату страхового відшкодування. Заява передбачала вимогу виплатити 8 700 грн. відшкодування моральної шкоди та 52 200 грн. відшкодування на утримання [PERSON] та 8 700 грн. відшкодування моральної шкоди та 4475 грн. відшкодування витрат на поховання [PERSON] . 23.11.2018 року та 12.12.2018 року відповідач надіслав листи №10738 про виплату 16 345 грн. та №11433 про доплату 5800 грн. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповідач не сплатив страхове відшкодування витрат на утримання у розмірі 52 200,00 грн. [PERSON] . Позивач вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі необгрунтованою, безпідставною та такою, що грубо порушує права Позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно ч.2 ст.27 даного закону страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата станом на дату ДТП становила 1450 грн. Таким чином, Відповідач зобов`язаний відшкодувати 52 200 грн. (36 х 1450 = 52 200) витрат на утримання. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення, становить 57989,20 грн., з яких 52200грн. - основного боргу, 5789,20 грн. - пеня. Просить позов задовольнити. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому посилаються на необґрунтованість даної позовної заяви, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а розгляд справи провести у його відсутності. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, зокрема а.с.64, 65,68,70,72,76,78,80,84, 85, 90,91, 94, 95 в судові засідання 20.06.2019, 25.07.2019, 19.09.2019, 18.10.2019, 22.11.2019, 20.12.2019, 10.02.2020 не з`явились. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2019 на підставі ч. 4 ст. 81 ЦПК України зобов`язано позивача [PERSON] надати докази подання до ПАТ «Страхова компанія «Країна» документи, які підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розмір пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, однак така ухвала позивачем проігнорована. Зазначена ухвала двічі скеровувалась, як позивачу так і його представнику і така ними отримана (а.с. 73,74,75,76,78,80,82,83,90,91,94,95). Однак, вимоги такої ухвали ними не виконані. Відтак, суд вважає, що наявних у справі матеріалів є достатньо для її розгляду у відсутності позивача та його представника. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте направив відзив на позовну заяву, в якому посилається на необґрунтованість позовної заяви, та просить суд відмовити в її задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, визначив наступні правові норми, що їх регулюють та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 травня 2016 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2103», р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд передньою правою частиною свого автомобіля на дерево. У результаті ДТП пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2016 року, визнано водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», з номерним знаком [NUMBER] , [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність винуватця на момент події була застрахована в ПАТ «СК «Країна». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2016 року, [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером. Згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] . Як вбачається із вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. 23.10.2018 року ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подала в інтересах [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» заяву про виплату страхового відшкодування. Заява передбачала вимогу виплатити 8 700 грн. відшкодування моральної шкоди та 52 200 грн. відшкодування на утримання [PERSON] та 8 700 грн. відшкодування моральної шкоди та 4475 грн. відшкодування витрат на поховання [PERSON] . У відшкодуванні шкоди, заподіяної смертю потерпілого (втрата годувальника) було відмовлено. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №01-16/13/5/222 від 25.09.2018 року, на день смерті [PERSON] [INFO] , за адресою реєстрації останнього [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , натомість позивач [PERSON] , згідно матеріалів позову, проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт «г» пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється державним бюджетом України на кожен рік. Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо. Стаття 27 ч.27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Однак, матеріали справи не містять даних про те, що загиблий працював та отримував заробітну плату, а також відсутні належні та допустимі докази перебування позивачки на утриманні свого покійного сина. Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо. В матеріалах справи відсутні докази про те, чи син позивача працював і отримував хоча б якийсь дохід. Також немає жодних посилань на докази, які б свідчили, що позивач перебував на утриманні свого померлого сина і залежав від його заробітку, а ухвала суду щодо надання таких доказів позивачем проігнорована. Сам по собі факт родинних зв`язків із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Також матеріали справи не містять доказів фактичних обставин, які б свідчили про потребу позивача у матеріальній допомозі, передбаченою статтею 202 СК України. Що стосується твердження позивача відносно розрахунку розміру відшкодування шкоди, пені, то суд вважає, що відсутність доказів перебування на утриманні є наслідком безпідставності визначення розміру такого відшкодування. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed