Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивачем [PERSON] в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , подано до суду позов до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дітей та призначити опікуном над дітьми. Позовні вимоги мотивуються тим, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Мати зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дітей та призначити опікуном над дітьми, так як батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Мати зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судове засідання 24 вересня 2019 року позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Карпяк Любов Іванівна вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню так як батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Мати зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судове засідання 24 вересня 2019 року представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Карпяк Любов Іванівна не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового засідання у відсутність представника, відсутні заперечення проти позову У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутність, визнає позовні вимоги [PERSON] в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дітей та призначити опікуном над дітьми. Заслухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 03 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У актовому записі про народження дитини відділу реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області за №10 від 16 лютого 2005 року, [PERSON] , народилася: [INFO] , місце народження: смт. Устинівка Кіровоградської області, в графі батьки записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . У актовому записі про народження дитини Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області за №2288 від 31 жовтня 2007 року, [PERSON] , народився: [INFO] , місце народження: м. Кіровоград, в графі батьки записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . У актовому записі про народження дитини Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції за №199 від 03 червня 2014 року, [PERSON] , народилася: [INFO] , місце народження: м. Кіровоград, в графі батьки записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Частинами 1,2 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Перелік підстав, з яких батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, передбачений ст.164 СК України і є вичерпним. Кожна з них має самостійних характер і підлягає окремому доказуванню. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порядку ч.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 18 ч.ч.2,3 ст.27 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.Батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У висновку органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25 березня 2019 року зазначено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, зобов`язання виховувати, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей - не виконує. Не відвідує дошкільний навчальний заклад та загальноосвітній шкільний заклад, де навчаються діти. [PERSON] залишила дітей на виховання та утримання [PERSON] , їх не відвідує, не піклується про них, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Комісія з питань захисту прав дитини Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області дійшла висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.ч.2,4 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Письмовими матеріалами цивільної справи та актом органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, зобов`язання виховувати, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей - не виконує. Не відвідує дошкільний навчальний заклад та загальноосвітній шкільний заклад, де навчаються діти. [PERSON] залишила дітей на виховання та утримання [PERSON] , їх не відвідує, не піклується про них, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, на підставі письмових документів та доказів встановлено систематичне та тривале ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, так як протягом тривалого часу, свідомо, в особливо-важливий період розвитку дітей належним чином не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, харчування, медичний догляд та лікування, що негативно впливало на розвиток дітей, як складову їх виховання. Сукупність встановлених фактів суд розцінює як свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей та його винну в цьому поведінку. [PERSON] , передбачені ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці не виконуються. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутність в якій визнає у повному обсязі зазначені у позові обставини та позовні вимоги [PERSON] в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дітей та призначити опікуном над дітьми. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. Згідно ст.243 СК України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Частиною 3 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі письмових доказів та актів органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області встановлено, що позивач [PERSON] має можливість належним чином виконувати обов`язки опікуна, її інтереси не суперечать інтересам дітей. Враховуючи особу позивача [PERSON] , її бажання та можливість дбати про дітей (онуків), в тому числі, створення для них необхідних побутових умов, забезпечення доглядом, вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дітей, суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над дітьми. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] в частині про позбавлення батьківських прав та призначити опікуном над дітьми підлягають задоволенню. Абзацом 2 ч.2 ст.166 СК України встановлено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки Устинівської селищної ради Кіровоградської області за №1006 від 11 лютого 2019 року, на утриманні позивача [PERSON] перебувають: неповнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітній [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно до ст.180 СК України позовні вимоги [PERSON] в інтересах: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] в частині про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved