Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] на користь Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А. С. Макаренка кошти у розмірі 20% з усіх видів заробітку на утримання в установі неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 06.12.2014 року та до 05.12.2016 року включно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2014 року, до неповнолітнього [PERSON], [INFO], застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 2 роки. Відповідно до довідки Маківського професійного училища соціальної реабілітації ім.. [PERSON], неповнолітнього [PERSON] зараховано до вказаного закладу з 06.12.2014 року строком на 2 роки. Відповідно до діючого законодавства на батьків покладено обовязок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам законодавства, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпечені дитини, надання коштів на утримання неповнолітнього в училищі соціальної реабілітації. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили в задоволенні відмовити, пояснивши, що згідно ухвали суду від 02.06.2016 року про розяснення ухвали суду встановлено, що [PERSON] повинен бути на повному державному утриманні. При цьому, питання стягнення грошових коштів саме з 26.12.2014 року не обґрунтоване, оскільки позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо одержання виплат з відповідача. Також [PERSON] є матірю, яка виховує дитину без батька. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Ухвалою Крюківського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2014 року у справі № 537/5706/14-к застосовано до неповнолітнього [PERSON] примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчольно-виховної установи для дітей і підлітків строком на 2 роки. Згідно з вказаною ухвалою та відповідно до листа № 83 від 28.03.2016 року неповнолітній [PERSON] з [INFO], перебуває в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка з 06.12.2014 року. Ухвала суду не містить в собі інформації щодо стягнення коштів на утримання дитини в училищі соціальної реабілітації. З матеріалів справи вбачається, що матірю неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та батько [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 051360. Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.2016 року, розяснено ухвалу суду, що утримання у навчально-виховній установі [PERSON] здійснюється відповідно до вимог п. 17 Положення про професійне училище соціальної реабілітації, а саме: за рахунок коштів державного бюджету. Згідно з п. 17 Положення «Про професійне училище соціальної реабілітації» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 жовтня 1993 р. № 859\~(у редакції\~Постанови Кабінету Міністрів України\~ від 8 серпня 2012 р. № 734), утримання учнів (вихованців) в училищі здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Разом з тим, згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про органи та служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» часткове відшкодування витрат на утримання дітей у приймальниках\~розподільниках для дітей, загальноосвітніх школах і професійних училищах соціальної реабілітації, центрах медико-соціальної реабілітації дітей здійснюється за рахунок батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 ст.1\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернат них навчальних закладів»\~на утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступеня (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх заміняють, щомісяця вносять плату у розмірі 20 відсотків середньо сукупного доходу на одного члена сімї. Згідно з ст.6\~Постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.1993 року № 859 «Про організацію діяльності спеціальних навчальних закладів для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання», плата за утримання учнів у загальноосвітній школі соціальної реабілітації та професійному училищі соціальної реабілітації справляється з батьків у розмірі 20 відсотків коштів, що припадають на одного члена сімї. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Проте відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Частина 3\~ст.181 СК України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями\~ст. 193 СК України\~передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах. При цьому, відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня предявлення цього позову з відповідача на користь Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сімї щомісячно. При цьому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача та відповідача щодо того, що [PERSON] є матірю одиначкою, яка виховує та утримує сина сама, оскільки на підтвердження цього факту суду не надано належним та допустимих доказів. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial