Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з позовною заявою до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги, які підтримані позивачем в судовому засіданні в повному обсязі, мотивує тим, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Одразу батько дитини не визнав своє батьківство, тому позивач була змушена звернутися до суду та згідно рішення Орджонікідзевського міського суду від 26.03.2012р. по цивільній справі №428/4450/13 [PERSON] визнаний батьком [PERSON] . Крім того, рішенням Орджонікідзевського міського суду від 26.03.2012р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи стягнення з 19.11.2012р. до досягнення донькою повноліття. Оскільки донька страждає на вроджений кіфоз нижньогрудного відділу хребта 3 ст. та з вересня 2010р. вона перебуває на обліку у дитячого хірурга за місцем проживання у Центральній лікарні з приводу лівостороннього сколіозу 3 ст. клиновидний хребець Th-X1, тому потребувала хірургічного втручання шляхом хірургічної операції. Так, 01.02.2019р. у ННМК «Універсітетська клініка» ХНМУ [PERSON] виконано планове хірургічне втручання - субстракційна остеотомія Th-X1 хребця, корекція деформації хребта транспедикулярною системою «Medtronic», задній аутоспондилодез. На стаціонарному лікуванні у вказаному лікувальному закладі дитина знаходилась з 28.01.2019р. по 13.02.2019р. За період лікування позивачем витрачено 187241,20 грн., у зв`язку з чим позивачем були понесені додаткові витрати на їхню спільну доньку, які позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 50% від затраченої нею суми, що становить 93620,60 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, з викладених у відзиві на позов підстав. Так, зокрема, вказав, що операція проводилась в «Універсітетській клініці» ХНМУ Харківського національного медичного університету. Разом з тим, позивач надала суду відомості, що вона сплачувала грошові кошти не «Універсітетській клініці» ХНМУ Харківського національного медичного університету де проводилась операція, а зовсім іншій юридичній особі, а саме Харківському обласному об`єднанню громадян «Лікарняна каса «Центральна». У свою чергу, ця громадська організація ніяких послуг з проведення медичного лікування не надає і не може надавати, а тому до проведення лікування [PERSON] ніякого відношення не має. Крім того, в нього викликає великий сумнів і сплата за систему для транспедикулярної фіксації хребта в розмірі 121726,00 грн., оскільки на Інтернет сайті є відомості стосовно ФОП [PERSON] на якому зазначено, що аналогічні системи для транспедикулярної фіксації хребта мають вартість до 45 000,00 грн., а не 121726,00 грн. Про такі витрати позивач відповідачу нічого не говорила, і на його думку,це було зроблено навмисно, з метою не можливості проконтролювати відповідачем всіх витрат. Крім того, вказує, що оскільки він є учасником АТО, то його дитині мали бути забезпечені пільги від держави на рахунок лікування останньої. Також зазначає, що в Україні медичне лікування є безкоштовним, а тому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 27.12.2003р. позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується довідкою №16/02-83 від 28.02.2008р. виданою начальником відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с.5). 28 вересня 2004р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.4). З 2000 року сторони перебували у шлюбних відносинах, шлюб між ними зареєстрований не був, проте [INFO] позивач народила доньку [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 26.03.2013р. визнано батьком [PERSON] - [PERSON] . Таким чином, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с.13). Крім того, рішенням Орджонікідзевського міського суду від 26.03.2013р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи стягнення з 19.11.2012р. до досягнення повноліття доньки. Згідно довідки виданої КЗ «Центральна міська лікарня» м. Орджонікідзе слідує, що, дитина [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря хірурга з 11.2010р., діагноз: лівосторонній сколіоз, клиновидний хребець Th-X1 (а.с.14,16). З консультативного висновку з медичної карти №981 амбулаторного хворого вбачається, що [PERSON] , [INFO] рекомендоване хірургічне втручання (а.с.16). Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №362, виданої ННМК «Універсітетська клініка» ХНМУ, [PERSON] , [INFO] 01.02.2019р. виконано планове хірургічне втручання - субтракційна остеотомія Th-X1 хребця; корекція деформації хребта транспедикулярною системою «Medtronic», задній аутоспондилодез (а.с.18). За весь період лікування позивачем витрачено 187 241,20 грн., що підтверджується квитанціями, доданими до матеріалів справи. Так, згідно квитанції №1684 від 30.01.2019р. позивачем потрачено 40 000,00 грн., згідно квитанції №1732 від 31.01.2019р. - 23000,00 грн., згідно квитанції №1920 від 04.02.2019р. -1300,00 грн., згідно квитанції до заказу №ЦК-281 від 30.01.2019р. - 215,00 грн. Крім того, для проведення хірургічної операції, позивачем було придбано система для транспедикуляторної фіксації хребта, вартість якої становить 121 726,00 грн., що підтверджується квитанцією №70 від 11.01.2019р. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч. ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, які були досліджені у судовому засіданні, позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність додаткових витрат, які були нею понесені у зв`язку із лікуванням та здійсненням хірургічного втручання її доньці - [PERSON] , [INFO] , а також розмір таких витрат, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. У свою чергу заперечення відповідача про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, суд оцінює критично, оскільки доводи останнього зводяться лише до припущень. Зокрема, відповідач зазначає про те, що у нього викликають сумніви подані позивачем квитанції, які долучені до матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на лікування доньки, разом з тим, жодних доказів, які б спростовували надані позивачем документи відповідач суду не надає. Крім того відповідачем не було заявлено клопотань щодо проведення будь-яких експертиз щодо вказаних документів. Посилання відповідача на те, що медична допомога повинна надаватись безкоштовно та наявність у [PERSON] пільг, як доньки учасника АТО - не спростовує факту понесених позивачем витрат на лікування доньки. При цьому позивач у судовому засіданні пояснила, що у неї відсутні будь-які документи, які б підтверджували статус відповідача, а останній самостійно не виявив будь-якого бажання щодо сприяння їй у лікуванні їхньої спільної дитини. Також суд вважає неспроможними заперечення відповідача щодо наявності у мережі Інтернет інших систем для транспедикулярної фіксації хребта, які значно менші за вартістю ніж та, що придбана позивачем, оскільки у судовому засіданні встановлено, що система для транспедикулярної фіксації хребта «Medtronic» була придбана позивачем виключно за рекомендацією лікаря з урахуванням фізіологчніх та вікових особливостей доньки [PERSON] , при цьому лікарем будь-яких альтернатив, аніж придбана позивачем система, не рекомендувалось. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved