Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] за період з 01.08.2007р. по 31.08.2015р. в розмірі 832 грн. 65 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням ВК ЛМР № 365 від 08.06.2007р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послугу м. Львові. Квартира [ADDRESS], загальною площею 63,30 кв.м., належить на праві приватної власності відповідачам, а вказаний будинок перебуває на балансі ЛКП «Господар» згідно з рішення ВК ЛМР від 18.01.2013р. № 30. Позивач належним чином та у повному обсязі надав відповідачу послуги з утримання будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території, що підтверджується укладеними договорами із спеціалізованими підприємствами, що надають послуги з дератизації та дезінфекції, освітлення місць загального користування, вивезення сміття, аварійними службами, та актами виконаних робіт. Разом з тим, не зважаючи на те, що власники квартир зобов'язані брати участь у витратах на утримання будинків і прибуткових територій, відповідачі користуються послугами по утриманню та обслуговуванню будинку, в якому вони проживають, однак належним чином плати за вказані послуги не вносить, внаслідок чого за період з 01.08.2007р. по 31.08.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 832 грн. 65 коп., а тому просить таку стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним. Просить позов задовольнити. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у поданих відповідачами до суду письмових запереченнях (а.с.21-22, 53-54, 68-69). Пояснили, що надані їм послуги не є належної якості. За надані послуги відповідачі оплачують вчасно, а заборгованість, яку просить стягнути позивач нарахована за послуги, які не надавалися. Крім цього, вважають, що відповідачі не є співвласниками місць спільного користування, тому і не повинні нести витрати на їх утримання, між відповідачами та попередником позивача - ЛКП «Віра» не укладалися жодні угоди про надання таких послуг. Більше того, вважають, що позивачем пропущено строк позовної давності. В задоволенні позову просять відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та в задоволенні позову просить відмовити (а.с.26). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що квартира №5 загальною площею 63,30 кв.м. у [ADDRESS] належить відповідачам на праві приватної власності та останні в такій зареєстровані (а.с.6), а будинок за вказаною адресою перебуває на балансі ЛКП «Господар» та ним обслуговується згідно з ухвалою Львівської міської ради №2638 від 18.07.2013 року. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом першим частини першої статті 20 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Судом встановлено, що міська рада є власником будинку [ADDRESS], а відповідачі співвласниками приватизованої квартири №5 у вищевказаному будинку. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП «Господар», яке несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям, у тому числі і відповідачам, то останні повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Тому заперечення відповідачів щодо оплати за послуги з утримання будинку в цілому, власниками якого вони не є, а також у зв'язку з відсутністю між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг є безпідставними та не беруться судом до уваги. Враховуючи вищенаведене, оскільки за період з 01.08.2007р. по 31.08.2015р. за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, утворилась заборгованість в розмірі 832 грн. 65 коп. (а.с.57), така підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому, судом не беруться до уваги також заперечення відповідачів щодо неналежної якості наданих позивачем відповідачам послуг, оскільки відповідачі всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, жодних доказів на підтвердження неналежного надання позивачем вказаних послуг суду не надали, на підтвердження неправильності розрахунку заборгованості свого розрахунку заборгованості за вказані послуги суду не подали. Крім цього, судом не беруться до уваги посилання відповідачів на пропуск позивачем строку на звернення до суду, оскільки відповідно до ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається із відомості про нарахування та оплату за послуги з утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] (а.с.57), відповідачі регулярно вносили кошти в якості оплати за надані позивачем послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу та має наслідком переривання строку позовної давності. При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1, 2) судові витрати по справі, що становлять 243 грн. 60 коп. судового збору по 81 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved