Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 28.08.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис № 395 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні. З відповідачем проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть через різні погляди, втрату почуття любові, взаємоповаги, та часті безпідставні сварки. А тому просить суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився, надав через канцелярію суду 07.12.2016 року заяву, в якій позов підтримує, просить його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 395. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу- « [PERSON]».( а.с. 8) Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем.( а.с.9). Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Як встановлено, малолітній [PERSON], проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо від дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved