Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 3 356,73 дол. США, що за курсом 26,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.02.2016 року складає 89 993,93 грн. за кредитним договором № IFIWAE00000010 від 06.09.2007 року, посилаючись на те, що відповідачка отримала у позивача кредит в розмірі 11 556,70 дол. США на термін до 05.09.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення зобовязань за кредитним договором за відповідачкою станом на 16.02.2016 року наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 3 356,73 дол. США, що за курсом 26,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.02.2016 року складає 89 993,93 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. 11.03.2016 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] з 19.08.2014 року знята з реєстрації за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул. Західна, 3, згідно рішення суду (а.с.24). Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідачку про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.43-46). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 06.09.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №IFIWAE00000010, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 11 556,70,00 дол. США на термін до 05.09.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля (п.7.1.) (а.с. 9, 10). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 16.02.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов'язаннями в сумі 9 544,82 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 3 581,60 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 11 762,58 дол. США., заборгованість по комісії за користування кредитом 332,64 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 3 868,00 дол. США. Від цієї суми заборгованості слід відняти 4 538,07 дол. США, які були задоволені судовим рішенням від 03.07.2012 року, а отже різниця становить 5 006,75 дол. США. Крім цього, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки 3 356,73 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.02.2016 року становить 89 993,93 грн.(а.с.4-8). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 554, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved