Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач зазначив, що він з 20.01.1992 по 08.09.2014р.р. працював у Кіровській центральній міській лікарні на посаді лікаря-психіатра психіатричного кабінету поліклінічного відділення, та був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) за згодою сторін. У день звільнення з ним не було проведено розрахунку відповідно до статті 116 КЗпП України, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі з липня по вересень 2014р., та за невикористану щорічну відпустку за період з 20.03.2014 по 08.09.2014р.р. (24 календарні дні), з врахуванням індексу інфляції, в сумі 11\~626грн 86коп.; та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку, за період з 08.09.2014 по 28.01.2016р.р., з врахуванням індексу інфляції, в сумі 141\~137грн 60коп, всього 152\~764грн 46коп. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в «Урядовому курєрі». За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення. За положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивач з 20.01.1992 по 08.09.2014р.р. працював у Кіровській центральній міській лікарні на посаді лікаря-психіатра психіатричного кабінету поліклінічного відділення, та був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) за згодою сторін, що підтверджується копією його трудової книжки та наказу № 185-к від 08.09.2014р. Компенсація за невикористану відпустку невикористану щорічну відпустку за період з 20.03.2014 по 08.09.2014р.р. (24 календарні дні) (а.с.5-8). Згідно індивідуальних відомостей про позивача, як застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України з датою формування 22.06.2016р., позивачу до сплати належить: за липень 2014р. 5573грн 83 коп., за серпень 2014р. - 2539грн 78коп заробітної плати. Його щомісячний середній заробіток складає 3884грн 57коп (а.с.10-13). Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівнику сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, організація, установа повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати розподілити за положеннями ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved