Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог вказує, що в березні 2018 року звернувся до приватного нотаріуса для оформлення продажу 1/6 та 1/3 частин квартири № 59 за адресою: м. Кропивницький, вул. Робоча, 2 та нотаріус повідомив, що можливість відчужити майно відсутня, оскільки згідно інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо його 1/3 частини квартири, міститься інформація про арешт. Вказує, що про зняття арешту з майна від його імені звертався брат [PERSON] до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області, де йому повідомили, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення боргів з нього на користь держави та юридичних осіб та про неможливість зняття арешту з його майна, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення становить один рік. Просить суд зняти арешт зі свого майна. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач - є власником 1/6 частини квартири № 59, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Робоча, 2, що підтверджується витягом № 118873946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2018 року (а.с.6-7) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.12.2017 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 1-1379 (а.с.4) та власником 1/3 частини квартири № 59, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Робоча, 2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.03.2000 року. Згідно даних в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта міститься інформація про наявність обтяження, а саме: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 6774220; зареєстровано 13.03.2008 р. 13:09:17 год.; реєстратором - Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, 25015, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Вячеслава Чорновола, 1-Г; підстава обтяження постанова б/н від 26.01.2008 р., [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ; обєкт обтяження: 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]; заявник [PERSON] відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. Підстави для накладення обтяження на даний час відсутні, матеріали виконавчого провадження знищено. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387\~ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також, позивачем заявлені позовні вимоги про зняття арешту з всього рухомого майна, накладеного постановами про арешт майна боржника від 18.03.2014 року та 17.04.2014 року [PERSON] відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, але в обґрунтування зазначених вимог позивачем не надано доказів накладення арешту на рухоме майно. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на нерухоме майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial