Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі: - рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2008 на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON] з 30% всіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.07.2016 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки від його доходу, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінивши їх на 1/3 частину зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 11.01.2008 та 29.07.2016. Стислий виклад позиції позивача. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилося троє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з відповідачем. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.12.2007 і до досягнення дітьми повноліття. Також відповідно до рішення суду вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач не заперечував проти стягнення з нього даних аліментів на утримання дітей, регулярно сплачуючи визначений судом розмір аліментів. Проте 25.08.2020 між позивачем та [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] ) було укладено шлюб під час якого у них народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про його доходи сплачені ним аліменти з січня 2019 року по листопад 2020 року становлять 205086,02 грн., отже місячний розмір аліментів, що стягувався на користь [PERSON] становив приблизно 8917 грн. Дружина позивача на даний час перебуванням у декретній відпустці. Фактично родину утримує лише позивач, оскільки батько дітей [PERSON] , перший чоловік дружини позивача, аліменти на утримання дітей майже не сплачує. Позивач сплачує аліментів 46,6% від його заробітку. У зв`язку зі змінами сімейного стану, одруженням та народженням дитини у новій сім`ї, просить зменшити розмір аліментів. Заперечення відповідача. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 20.01.2021 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з розписок, наявних в матеріалах справи, позивач [PERSON] , 21.01.2021, відповідач [PERSON] 22.01.2021 отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримала копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження 08.02.2003 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] після одруження « [PERSON] » (а.с.12). Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 21.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтв про народження серій 1 - [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-16). Відповідно до копії виконавчих листів з позивача на користь відповідача на утримання дітей присуджені до стягнення аліменти, зокрема на утримання двох дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 30 % всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на утримання сина [PERSON] з позивача на користь відповідача присуджені до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.17-19). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] ) уклали шлюб 25.08.2020 (а.с.20) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Відповідно до довідки квартального комітету «Корчовка» позивач проживає в [ADDRESS] . Разом з ним проживає дружина [PERSON] її дочка і син та спільна дитина [PERSON] , 2020 року народження (а.с.22). Загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2019 року по листопад 2020 року без відрахування аліментів становить 448673,04 грн. Загальний розмір стягнення аліментів на утримання трьох дітей становить 46,6 %, що вбачається з довідки про доходи Виробничого підрозділу «Локомативне депо Жмеринка» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (а.с.23-24). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Суд не приймає в якості доказу копію рішення Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 16.02.2017 №40 (а.с.25), відповідно до якого позивачу визначено дні для зустрічей з його малолітніми дітьми та талон - повідомлення єдиного обліку № 121 про прийняття і реєстрацію заяви повідомлення (а.с.26), адже дані докази не підтверджують та не спростовують факти, викладені в позовній заяві та не звільняють позивача від обов`язку утримувати спільних з відповідачем дітей. Суд також відхиляє твердження позивача як підставу позову щодо утримання позивачем дітей жінки, з якою він на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі, адже дана обставина не стосується суті позовних вимог та не є підставою для зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів. Крім того, посилання позивача на завищення розміру аліментів, що у сукупності становлять 46,6 % від його заробітку, є безпідставними, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не обмежує розмір відрахувань, які має право здійснювати виконавча служба, а лише визначає їх максимальний розмір. Крім того, граничний розмір аліментів, що стягуються за кількома виконавчими листами може бути більший ніж 50 %. З доказів наданих позивачем судом встановлено, що дійсно відповідно до рішень суду з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання трьох дітей. З часу винесення рішення позивачем укладено шлюб, в якому народилась спільна дитина. Доказів погіршення його матеріального стану у зв`язку з даними обставинами, не надано. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме - народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач [PERSON] належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішень Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2018 та 29.07.2016 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Граничний розмір аліментів, що підлягає стягненню визначається ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що загальний розмір аліментів, що відраховується на неповнолітніх дітей за кількома виконавчими документами може бути більшим ніж 50% заробітної плати та не може перевищувати 70% доходу. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, отримує достатню заробітну плату,будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та правової позиції з цього питання Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дружини та дитини, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру та не впливає на його спроможність виконувати батьківські обов`язки по утриманню інших дітей та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed