Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право власності на 2/3 ідеальні частини житлового будинку по вул.Стуса,39 в м.Сокаль Львівської області. Свої вимоги мотивує наступним. Даний житловий будинок є окремим будинковолодінням, 1/3 ідеальна частина якого будинку належить [PERSON], а інші 2/3 частини він придбав в [PERSON] Також, ним придбано земельну ділянку, на які розташована зазначена частина житлового будинку. Однак, в даному договорі нотаріусом крім того, що йому відчужується 2/3 ідеальні частини будинку, помилково вказано, що ці частки становлять квартиру №1. Тому, надалі ним оформлено право власності та КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» видано свідоцтво про право власності не на 2/3 ідеальні частки будинку, а на квартиру [ADDRESS]. Однак, окрема поштова адреса квартири [ADDRESS] не присвоювалася. Такої адреси взагалі не існує. На час укладення договору та оформлення правовстановлюючих документів він не приділяв уваги даним, зазначеним в них. Проте, на даний час такі помилки в правовстановлюючих документах створюють йому перешкоди в здійсненні права власності щодо цього майна. Зокрема, він не має змоги належним чином оформити заповіт щодо цього майна, продати чи подарувати його. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Навів суду обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Подала заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З договору від 29.01.20002р. вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] 2/3 ідеальних частин житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,0291га, що знаходяться в м.Сокаль по вул.Стуса, будинок №39, що становить квартиру №1. З технічного паспорта вбачається, що загальна площа будинку №39 по вул.Стуса в м.Сокаль Львівської області складає 154,4кв.м, житлова площа 96,2кв.м. Згідно державного акта від 04.02.2002р., [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0291га, призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та розташована [ADDRESS]. З довідки про уточнення №23 від 30.01.2017р. вбачається, що в результаті уточнених розрахунків, площа земельної ділянки кадастровий №4624810100:01:006:0638 становить 0,0301га. Згідно реєстраційного посвідчення, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. З довідки №4841 від 13.10.2016р. вбачається, що житловий будинок №39 по вул.Стуса в м.Сокаль Львівської області зареєстрований за [PERSON] 2/3 ідеальних частини та за [PERSON] 1/3 ідеальна частина. 17.10.2013р. [PERSON] подарувала належну їй 1/3 ідеальну частину зазначеного будинку [PERSON], що стверджується договором дарування. З довідки №797 від 28.02.2017р. вбачається, що за [PERSON], згідно договору дарування від 29.01.2002р., зареєстровано право власності на 2/3 ідеальні частини житлового будинку №39 по вул.Стуса в м.Сокаль Львівської області, що становить квартиру №1. В той же час, поштова адреса на квартиру №1 не присвоювалася. З листа Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області №395/02-32 від 14.03.2017р. вбачається, що рішення про присвоєння поштової адреси квартирі №1 в будинку №39 в м.Сокаль Львівської області не приймалося. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність», у приватній власності громадян можуть знаходитися житлові будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, в тому числі за договором купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.30 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання. Згідно ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Судом встановлено, що спірні 2/3 частини житлового будинку набуті позивачем на законних підставах належать йому, однак зареєстровані за ним як квартира №1 в цьому будинку. В той же час, даний житловий будинок не являється багатоквартирним, що стверджується технічним паспортом. Крім того, [PERSON] належить 1/3 ідеальна частина даного будинку, а не квартира у ньому, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вищевказані помилки в правовстановлюючих документах створюють перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності на будинок та не можуть бути усунуті в позасудовому порядку. З огляду на вищезазначене та враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved