Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач в травні 2014 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки та просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про що є актовий запис № 1991. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 09 листопада 2011 р. між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалось у зв'язку з діаметрально протилежними поглядами на життя та сім'ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з лютого 2014 року, а тому подальше спільне проживання у шлюбі однією сім'єю, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Крім того, вказує, що суперечки про поділ майна буде вирішено в судовому порядку, а дитина буде проживати разом з відповідачкою. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву (а.с. 12) в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, на примирення не згоден, а також просить розглянути справу в його відсутності, що суд з урахуванням думки відповідачки вважає за можливе. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила суду, що дійсно з лютого 2014р. вони з чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків, спільного бюджету не мають, примирення між ними не можливе. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2011р. про що є актовий запис № 1991 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.8 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з лютого 2014р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved