Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 25.02.2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету № AY2-7551-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, відповідно до якого банк відкриває клієнту рахунок, здійснює видачу платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобовязання по договору належним чином не виконав, то станом на 16.04.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком, яка в загальній сумі з відсотками становить 8965,96 грн. А тому просить, стягнути з відповідача в свою користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.02.2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету № AY2-7551-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, відповідно до якого банк відкриває клієнту рахунок, здійснює видачу платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки (а.с. 6-20). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт користування відповідачем коштами підтверджується випискою по договору за період з 24.02.2015 року по 15.04.2015 року (а.с. 25). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.28) вбачається, що станом на 25.02.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 8 965,96 грн., а саме: заборгованість за овердрафтом 18674,88 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом 291,08 грн.. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 8965,96 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним і документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved