Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача 33\~270 грн. завданої матеріальної шкоди, який мотивує тим, що у відповідності до акту приймання передачі транспортного засобу серія НДЦ №414416 від 22.08.2008 р. автомобіль марки М1 ЗАЗ 110307-42 був переданий департаменту, який останній надав в користування інваліду війни ІІ групи [PERSON] 22.11.2011 р. інвалід [PERSON] помер. Відповідачу [PERSON] у відповідності з п. 32 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 департаментом було дозволено видати доручення на керування автомобілем для обслуговування інваліда [PERSON], яке він отримав. Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту у повному комплекті для реалізації в установленому порядку. В порушення вимог чинного законодавства відповідач повернув департаменту в квітні 2015 р. розукомплектований автомобіль. Згідно висновку №171 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля складеного 18.05.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 32\~998 грн. Крім цього згідно розрахунку коштів для оплати зберігання автомобіля за період з 28.04.2015 р. по 31.05.2015 р. вартість зберігання складає 272 грн. Виходячи з вищенаведеного позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача 33\~270 грн. завданої матеріальної шкоди. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить суд позов задоволити , справу слухати за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні просила в позові відмовити оскільки відповідач п справі [PERSON] Зразу ж після смерті інваліда [PERSON] мав намір повернути автомобіль позивачу, однак останній не звертався до нього із такою вимогою08.04.2013 р. написав таку заяву, однак позивач забрав автомобіль тільки 28.04.2015 р. Автомобіль відповідачу був переданий для обслуговування інваліда. Договір на зберігання автомобіля позивачем не укладався, а тому він не може відповідати за комплектність автомобіля, в тому числі за зберігання автомобіля, а тому просить в позові відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача та дослідивши і перевіривши зібрані докази вважає, що в позові слід відмовити. Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях: - з акту приймання передачі транспортного засобу вбачається, що Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА отримало для інваліда [PERSON] транспортний засіб М1ЗАЗ 110307-42; - з довідки від 15.08.2008 р. про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що Головне Управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА видало [PERSON] на пільгових умовах транспортний засіб марки ЗАЗ 110307-42, 2008 р.в.; - з довідки від 28.04.2009 р. виданої Головним Управлінням праці та соціального захисту населення слідує, що у відповідності з п. 32 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. за №999, головне управління дозволило видати доручення на керування автомобілем ЗАЗ 110307-42, [PERSON] мешканцю м. Снятина, вул. Польова,14 для обслуговування інваліда ІІ групи [PERSON] без права видачі генерального доручення; - з свідоцтва про смерть виданого на [PERSON] вбачається, що останній помер 22.11.2011 р.; - з висновку №171 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля складеного 18.05.2015 р. слідує, що вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу розукомплектованого автомобіля «ЗАЗ 11030742», реєстраційний номер АТ 5404АР (32\~988 грн.), перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень (32\~481 грн.) то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Вартість утилізації вказаного автомобіля визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, що залишилися. Із змісту ст. 22 ЦК України слідує, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.\~ Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), однак у судовому засіданні не представлено доказів , що позивач зазнав реальних витрат, у звязку з пошкодження речі та витрат на відновлення речі. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Виходячи із вищенаведеного суд вважає, що вина відповідача як обовязкова підстава відшкодування шкоди не доведена, оскільки відповідачу не було передано автомобіль на зберігання, а передано його для обслуговування інваліда. Зважаючи на те, що відповідачу передано автомобіль не на зберігання, а для обслуговування інваліда, а тому суд не вбачає в діях відповідача винних дій в спричиненні шкоди позивачу. Крім того суду не представлено доказів того якими саме діями відповідача спричинено шкоду позивачу, а тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного та ст.ст.22,1166 ЦК України,

Outcome: dismissed