Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що він є власником квартири [ADDRESS]. Однак, крім нього, у вказаному будинку також зареєстрований його онук - [PERSON], [INFO]. Його мати - [PERSON], колишня невістка позивача, також була зареєстрована за вказаною адресою, однак знялась з реєстраційного обліку. На теперішній час відповідач з матір'ю з 2004 року не проживають за місцем реєстрації, його та колишньої невістки особистих речей в квартирі немає. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином про час слухання справи Законний представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки вказана квартира була подарована на словах її колишньому чоловіку, батьку відповідача, який в квартирі зробив ремонт та хоче, щоб там проживав син. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, в судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду. Представники третіх осіб - органу опіки та піклування Красногвардійської районної в м. Дніпропетровську ради та Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до судового засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2007 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко О.В. за реєстровим номером № 5-751, є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КЖЕП № 31 № 2295 від 02.10.2014 року, у вказаній квартирі з 1998 зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], 1998 року народження, який, як член сім'ї, був вселений у зазначену квартиру попереднім власником, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Судом також встановлено, що відповідач з 2004 року постійно проживає разом із матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де за місцем постійного проживання навчається в школі та обслуговується в медичних установах, що підтвердила в судовому засіданні законний представник відповідача. Дані обставини також підтверджені актами КЖЕП №31 про відсутність проживаючих [ADDRESS] Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Право користування члена сім'ї власника є похідним від права власності останнього. При переході права власності до іншої особи члени сім'ї попереднього власника втрачають право користування житловим приміщенням. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, виходячи з того, що відповідач був зареєстрований у спірній квартири зі згоди попереднього власника - [PERSON], яка померла [INFO] року, а членом сім'ї теперішнього власника в розумінні ч.2 ст. 64 ЖК України не являється, доказів згоди теперішнього власника - позивача по справі, на реєстрацію та проживання відповідача у квартирі позивача відповідачем суду не надано, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд не приймає до уваги заперечення проти позову законного представника відповідача, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial