Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачем 15.05.2015 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова подано відповідну позовну заяву. В обгрунтування позову зазначено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, ним, як членом ЖСК ТОПАЗ було сплачено пайові внески за квартиру. З ним також проживає його дружина [PERSON], його донька [PERSON], та його онук [PERSON]. З 18 червня 2002 року в квартирі був зареєстрований [PERSON], як чоловік його доньки. З вересня 2013 року він в квартирі фактично не проживає, з грудня 2014 року шлюб між його донькою та відповідачем [PERSON] розірвано на підставі рішення суду. Тобто, протягом останніх 6 місяців відповідач в квартирі не проживає, членом родини не є, за комунальні послуги не сплачує. Просив відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Посилався на те, що він намагався добровільно вирішити це питання, але відповідач відмовляється. Де фактично проживає відповідач він не знає, спілкувались із ним по телефону. В квартирі він не з'являється, стосунків із його родиною не підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце був повідомлений належним чином, через оголошення в засобах масової інформації газеті Слобідський край. Суд, вислухавши доводи позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.150 ЖК України визначено, громадяни, які мають у приватній власності будинок або квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-якої дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач [PERSON] зареєстрований в квартирі 8 будинку 2г по вулиці 2 П'ятирічки в м.Харкові з 02.02.1977 року /а.с.4/. У вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON], дружина позивача, [PERSON], донька позивача, [PERSON], онук позивача, відповідач [PERSON]. /а.с.6/. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с.7,8/. Із копії довідки Управління житлового господарства Домоуправління №35 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Орджонікідзевського району м.Харкова №39 від 01.02.2013 року вбачається, що позивач [PERSON], як член ЖБК ТОПАЗ березні 1989 року сплатив загальну вартість квартири /а.с.9/. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача, дійсно відповідач є колишнім зятем. Її дочкою він розлучився. З 2013 року в квартирі не проживає, зібрав свої речі та пішов. Фактично стосунків не підтримує, де проживає вона не знає. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, оскільки її чоловік є хрещеним батьком доньки позивача, буває у них вдома. Знає зі слів позивача та його дружини, що їх донька [PERSON] розлучилась. Відповідача бачила раніше на свята, коли приходила у гості. В останній час відповідача не бачила, його речей в квартирі також не бачила, з ним не спілкувалась, стосунків ніяких не підтримує з ним. Пояснення свідків також підтверджуються наданими актами будинкоуправління від 11.02.2014 року / а.с.11/, 15.10.2014 року /а.с.12/, 17.04.2015 року /а.с.10/, із змісту яких вбачається, що [PERSON] не проживає в квартирі 8 будинку 2г по вулиці 2 П'ятирічки в м.Харкові, в квартирі його особистих речей немає. Також актами засвідчено, що в квартирі проживає позивач, його дружина [PERSON], їх донька [PERSON], та їх онук [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с.5/. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладено,

Outcome: approved