Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 07.02.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р22.203.71883, відповідно до умов якого позичальникові надано кредит в сумі 14950,00 грн. зі сплатою 11,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №31/12-1, згідно якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Умовами договору визначено обовязок позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені цим договором, а також порядок виконання зобовязань та нарахування процентів, виходячи із ставки 11,9%річних. Крім того, передбачено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої визначено графіком платежів. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, станом на 30.03.2016 року має заборгованість в сумі 14362,57 грн. із них: заборгованість за тілом кредиту 9627,48 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 4735,09 грн. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, та повністю визнала позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.02.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р22.203.71883, відповідно до умов якого позичальникові надано кредит в сумі 14950,00 грн. зі сплатою 11,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №31/12-1, згідно якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні витрати в сумі 14950,00 грн., а позичальник зобовязався одержати кредит, і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору. Пунктом 1.3 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 11,9% річних від залишкової суми кредиту. Пунктом 2.1 договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 07 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в суді наданим меморіальним ордером № Р22.203.71883 від 07.02.2014 року (а.с.5). Статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.03.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 14362,57 грн. із них: заборгованість за тілом кредиту 9627,48 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 4735,09 грн.. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, процентів та комісії. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов ТОВ «ФК «Рантьє» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved