Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 34462 грн. 49 коп заборгованості за кредитним договором від 10 жовтня 2011 року, з якої: 3992 грн. 01 коп заборгованості за кредитом, 25403 грн. 22 коп заборгованості за процентами, 2950 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1617 грн. 26 коп штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до даного кредитного договору, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів, отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки «Універсальна Gold», відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у розмірі 4000 грн., проценти, пеню та комісії не визнав, пояснивши, що отримав платіжну картку та 4000 грн. кредитного ліміту, зобов»язання по кредиту не виконує з 2014 року, пеня та штрафи повинні бути обраховані в межах строку позовної давності 1 рік. В порядку ч.4 ст.10 ЦПК України клопотання відповідача про залучення спеціаліста чи експерта, надання відповідних розрахунків по кредитному договору, відкладення розгляду справи для можливості скористатись правовою допомогою-відсутні. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 10 жовтня 2011 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 10 жовтня 2011 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою «Універсальна Gold», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, пільговий період до 55 днів, базова процентна ставка в місяць-2,5% (з 01 квітня 2013 року-2,3%, з 01 вересня 2014 року-2,7%, з 01 квітня 2015 року-3,5%), обов»язковий щомісячний платіж-7% від заборгованості, але не менше 100 грн., щорічна комісія за обслуговування-500 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів-0,233% від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення+50 грн. щоразу, коли виникає прострочення на суму від 100 грн., штраф за порушення строків платежів-500 грн+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, пеню та комісії. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року становить: 3992 грн. 01 коп заборгованості за кредитом, 25403 грн. 22 коп заборгованості за процентами, 2950 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1617 грн. 26 коп штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні відповідачем зазначено про застосування спливу позовної давності по вимогах щодо пені та штрафів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.\~257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України щодо надання відповідних розрахунків по застосуванню позовної давності, залучення спеціаліста чи призначення експертизи,-відповідачем відповідні відомості з доказами не надані, клопотання не заявлені, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, в порядку ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із врахуванням розміру основного боргового зобовязання (заборгованість за кредитом та нарахованими процентами) підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. За таких обставин заборгованість у вищезазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1600 грн. судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved