Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 12.06.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP30200966, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 2532.40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, станом на 15.04.2014 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі - 41112,38 грн. За заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» Луцьким міськрайонним судом 09.09.2009 року було видано судовий наказ, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 9000,66 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 34217,31 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Кузін Є.В., подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 12 червня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP30200966, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 2532.40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 7-11). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 6) вбачається, що станом на 15.04.2014 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 41112,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2532,40 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 13068,05 грн., а також штрафів відповідно до договору - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1605,59 грн. (процентна складова). Судом встановлено, що 09.09.2009 року за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк», Луцьким міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 9000,66 грн. (а.с. 5). А тому, до стягнення підлягає залишок заборгованості за невиконаними зобов'язаннями по кредитному договору, що становить - 34217,31 грн. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 34217,31 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved