Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Козлів по вул. Зарудка, 36, Козівського району Тернопільської області після смерті [PERSON], який помер 14.05.2017 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його дідом [PERSON] було збудовано житловий будинок в смт. Козлів по вул. Зарудка, 36, Козівського району Тернопільської області. 14.05.2017 року останній помер, однак за життя розпорядився своїм майном та склав заповіт, згідно якого заповів все належне йому на час смерті майно [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] вступив в управління та керування спадковим майном. Зазначає, що звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. На даний час позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати його власником житлового будинку в смт. Козлів по вул. Зарудка, 36 Козівського району Тернопільської області. Позивач у підготовче засідання не зявився, однак належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. При цьому суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи та винесення рішення за відсутності останнього. Представник відповідача до початку підготовчого засідання подав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу слухати у його відсутності (а.с.21). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що 14.05.2017 року помер [PERSON] у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №223014 від 15.05.2017 року (а.с.10). За життя останній розпорядився своїм майном та склав заповіт, згідно якого все належне йому на час смерті майно заповів [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений 16.11.2011 року секретарем Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Козівського РБТІ №95 від 23.10.2017 року [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Зарудка, 36 в смт. Козлів Козівського району Тернопільської області згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.02.1981 року (а.с.13). Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 24.02.1981 року було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вільне слово» №8 (7479) від 16.02.2018 року (а.с.14). [PERSON] відмовилася від права на спадщину після смерті [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується заявою, посвідченою 12.02.2018 року секретарем виконкому Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області (а.с.8). 18.12.2017 року приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.15). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи, що [PERSON] помер, [PERSON] відмовилася від права на спадщину, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по вул. Зарудка, 36 в смт. Козлів Козівського району Тернопільської області.

Outcome: approved