Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем по справі перебував в зареєстрованому шлюбі з 21.09.202 року, від шлюбу народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . 14.12.2010 року за рішенням суду вони брак розірвали. Після чого 27.08.2015 року між ними був зареєстрований повторно брак. З відповідачем спільне життя не склалося через постійні конфлікти, непорозуміння один одного, необґрунтовані недовіри, підозри. Дружина перестала поважати його як особистість, не рахувалася з його бажаннями внаслідок чого, їх стосунки остаточно погіршилися. Фактично їх шлюбні стосунки припинилися у вересні 2018 року. Подружжя втратили спільні інтереси та більш не ведуть спільне господарство, внаслідок чого збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та він не має бажання бути с дружиною разом. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.06.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем. ( а.с.21.). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на розірванні шлюбу надала згоду. ( а.с.22) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 218, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.4). Від спільного життя мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .(а.с.8). Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та подружжя перестали вести спільне господарство. Дружина перестала поважати чоловіка як особистість, не рахувалася з його бажаннями, після чого їх відносни дуже погіршились. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з вересня 2018 року. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, а навпаки надала згоду на його розірвання, та залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ».(а.с.23). При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 768,40 грн. покладаються на позивача.

Outcome: approved