Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , завдану йому злочином матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн., та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а всього на загальну суму 12000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12018140040001234 від 05 травня 2018 року, досудове розслідування в якому проводилось Личаківським ВП ГУНГІ у Львівській за фактом вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України [PERSON] . Згідно з вироком Личаківського районного суду м. Львова від 01.03.2019 та ухвалою Львівського апеляційного суду від 24.06.2019 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом завдання позивачу легких тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач змушений був звертатися за медичною допомогою в міський травматологічний пункт №2 з приводу забою тканин скроневої ділянки зліва, скоріозних саден обличчя зліва. В подальшому позивачу було рекомендовано відвідування невропатолога в поліклініці. Як наслідок, позивачем було витрачено кошти на діагностику та відновлення після спричинених травм, яке проходить і по даний час, так як час від часу відчуває дискомфорт в ділянках нанесення йому ударів. Окрім цього, в ході досудового розслідування кримінального провадження, а також судового розгляду справи він витратив грошові кошти, пов`язані з багаторазовим проїздом до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, експертної установи в якій проводилася судово-медична експертиза для встановлення ступеня важкості тілесних ушкоджень, до Личаківського районного суду м. Львова (грошові кошти на пальне, так як доїзд здійснювався автомобілем). Загалом витрати на ліки, а також пальне для автомобіля склали 2000 гривень, що вважає матеріальною шкодою, завданою йому внаслідок злочину. Крім цього, нанесення відповідачем йому тілесних ушкоджень викликали у позивача сильний стрес, який спричинив подальший розлад його фізичного та морального здоров`я, порушення нервової системи, що проявляються у погіршенні сну, частих головних болях. Крім того, кримінальне правопорушення було вчинено відповідачем у присутності інших осіб, чим завдано позивачу значної моральної шкоди, що полягала у душевних стражданнях, переживаннях у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього. На даний час, спричинені відповідачем позивачу тілесні ушкодження час від часу нагадують про себе, що проявляється у відчутті ним дискомфорту в ділянках лиця, через що він відчуває сильне моральне пригнічення. Окрім цього, внаслідок злочину порушився його звичний ритм життя, адже замість того щоб заробляти грошові кошти для себе та своєї сім`ї по місцю своєї роботи, позивач вимушений був терпіти сильні фізичні болі, витрачаючи грошові кошти на відновлення, а також постійні явки до органу досудового розслідування, суду, що було для нього психологічно важко. Внаслідок вчинення відносно позивача кримінального правопорушення різко погіршився стан здоров`я його батьків похилого віку, які пережили значний психологічний стрес, а також фізичні ушкодження, адже відповідач також наніс удар матері позивача в область її грудей. На даний час, батьки позивача потребують періодичного лікування, в тому числі у зв`язку із вищеописаними подіями, що знову ж таки не може не впливати на моральний і матеріальний стан позивача. Внаслідок злочину, вчиненого щодо позивача частково підірвався його авторитет серед сусідів як добропорядного мешканця, який веде спокійний спосіб життя. Крім цього, протягом тижня до вчинення відносно позивача злочину він перебував на випробувальному терміні на підприємстві по ремонту електродвигунів «Електросила», однак у зв`язку з тілесними ушкодженнями не міг регулярно відвідувати вказане місце праці, у зв`язку з чим керівництвом підприємства прийнято рішення про припинення з ним співпраці, внаслідок чого позивач був позбавлений засобів до існування. Все вищеописане в своїй сукупності спричинило позивачу значні моральні страждання, які він оцінює в 10000 грн. Враховуючи наведене, на підставі ч.7 ст.128 КПК України, ст.23, 1167, 1177 ЦК України просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 15.08.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 09.09.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 09.09.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 09.10.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 09.10.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 31.10.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 31.10.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.11.2019. Ухвалою судового засідання від 19.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладено на 16.12.2019. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився, разом з тим подав відзив на позовну заяву, у якому просив стягнути з нього на користь позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вважає, що позивачем не доведено жодними доказами спричинення йому матеріальної шкоди, а визначений позивачем розмір моральної шкоди є завеликим. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з вироку Личаківського районного суду м.Львова від 01.03.2019 та ухвали Львівського апеляційного суду від 24.06.2019 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. При цьому, судом встановлено, зокрема що в обвинуваченого [PERSON] 03 травня 2018 року приблизно о 21:00 годині, перебуваючого на коридорі п`ятого поверху в будинку [ADDRESS] , виник конфлікт на побутовому ґрунті з [PERSON] , на захист якої заступився [PERSON] , зробивши обвинуваченому усне зауваження. Після цього, обвинувачений підійшов до потерпілого [PERSON] і умисно кулаком правої руки наніс потерпілому декілька ударів в область голови, обличчя та лівого надпліччя, внаслідок чого [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин скроневої ділянки зліва, скоріозні садна обличчя зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди, позивач посилається на те, що кримінальним правопорушенням йому заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн., яка складається з витрат на ліки та витрат на пальне для автомобіля, пов`язаних з багаторазовим проїздом до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, експертної установи в якій проводилася судово-медична експертиза для встановлення ступеня важкості тілесних ушкоджень, до Личаківського районного суду м. Львова, однак всупереч вищевказаним вимогам ЦПК України жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не представив, розміру завданої матеріальної шкоди належними та допустимими доказами не підтвердив. Посилання позивача на безсумнівність факту понесення ним матеріальних витрат у зв`язку зі зверненням за медичною допомогою, не береться судом до уваги, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди відсутні. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3, 9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, в ході якого позивачу завдано тілесні ушкодження, останньому завдано і моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з завданими йому тілесними ушкодженнями, а також і самою протиправною поведінкою відповідача стосовно позивача. Моральна шкода завдана й порушенням звичного ритму життя, явками до органу досудового розслідування та суду. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, а також, з урахуванням глибини душевних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. моральної шкоди. Задовольняючи частково позов, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 384 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial