Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання припиненими трудових відносин. В обґрунтування позову зазначав, що 16.04.2007 року його було призначено на посаду керівника (голови правління) ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат». Власниками контрольного пакету акцій даного господарського товариства є відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат» в особі акціонерів обрали членів наглядової ради приватного акціонерного товариства. 15.09.2018 року він звернувся на імя власників пакетів акцій та на імя наглядової ради ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат» з заявою про звільнення із займаної посади з 15.10.2018 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. З цією метою просив терміново зібрати, провести та ухвалити відповідні рішення щодо керівника юридичної особи наглядовою радою і загальними зборами, а також внести зміни в ЄРД, однак, таке рішення не було прийнято. На даний час існує обліковий запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про нього, як керівника товариства, що є порушенням його прав. Просить суд, визнати припиненими його трудові відносини з приватним акціонерним товариством «Маловисківковий молочний комбінат» з 15 жовтня 2018 року у звязку з його звільненням з посади голови правління за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та зобовязати внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо звільнення його з посади голови правління «Маловисківський молочний комбінат», виключивши його прізвище із зазначеного реєстру як керівника юридичної особи. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, а подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали. Відповідачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~представник ПрАТ\~«Маловисківський молочний\~комбінат» в\~судове засідання\~не зявились,\~хоча належним\~чином були\~повідомлені судом\~про день\~і час\~розгляду справи,не подали відзив на позовну заяву та заяви про слухання справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 16.04.2007 року [PERSON] було призначено на посаду керівника (голови правління) ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат». Власниками контрольного пакету акцій даного господарського товариства є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат» в особі акціонерів обрали членів наглядової ради приватного акціонерного товариства. 15.09.2018 року [PERSON] звернувся на імя власників пакетів акцій та на імя наглядової ради ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат» з заявою про звільнення із займаної посади з 15.10.2018 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 7). З цією метою просив терміново зібрати, провести та ухвалити відповідні рішення щодо керівника юридичної особи наглядовою радою і загальними зборами, а також внести зміни в ЄРД, однак, таке рішення не було прийнято. На даний час існує обліковий запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про нього, як керівника товариства (а.с. 5-6). За змістом положень\~ст. 38 КЗпП України,\~ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~58,\~60,\~62 Закону України «Про господарські товариства»\~право директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр. Згідно\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирав або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Статтею 38 КЗпП України\~передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідачами порушене його право на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1\~ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення зборами засновників (учасників) товариства заяви про звільнення його з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці. Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначенест.43 Конституції Україниправо на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Уповноважений на звільнення голови правління орган ПрАТ «Маловисківський молочний комбінат» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обовязків по створенню нового виконавчого органу та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо звільнення позивача. Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008 року, при вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України. Відповідно до статті 3 КЗпП України, до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65\~ГК України у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обовязки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65\~ГК України керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення зборами товариства заяви про звільнення позивача з посади голови правління є порушенням його права щодо вільного вибору праці. Таким чином, оскільки позивач не бажає продовжувати працювати за трудовим договором, не має можливості розірвати договір з незалежних від нього підстав, в порядку, передбаченим зазначеними вище законодавчими актами, суд вважає заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved