Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору №014/4080/82/38317 від 06 березня 2008 року ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») було надано [PERSON] кредит у розмірі 19891,00 доларів США на строк до 03 березня 2018 року із сплатою 14% річних. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 6.1 кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на [PERSON] в умовах кризових явищ в економіці України, 02 квітня 2009 року була укладено Додаткова угода №014/4080/82/38317, згідно якої сторони домовилися про збільшення строку надання кредиту (встановлено дату остаточного погашення кредиту 11 березня 2026 року), надання кредитних канікул та про викладення графіку погашення у новій редакції. Однак, відповідачкою [PERSON] не виконуються вищезазначену умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 15 квітня 2015 року заборгованість по кредиту становить 21008,72 доларів США, що еквівалентно 481657,49 грн., з яких: 18643,19 доларів США, що еквівалентно 427424,05 грн. заборгованість за кредитом, 1382,28 доларів США, що еквівалентно 31690,91 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 983,25 доларів США, що еквівалентно 22542,53 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Оскільки відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором та не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, вказуючи на неправомірність нарахування відсотків та пені, оскільки остання підлягає до стягнення лише в межах дванадцяти місяців. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») та [PERSON] 06 березня 2008 року був укладений кредитний договір № 014/4080/82/38317, згідно якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19 890 доларів США, а позичальник зобовязалася у строк до 06 березня 2018 року повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,00 відсотків річних. У відповідності до додаткової угоди № 014/4080/82/38317 від 02 квітня 2009 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) Кредиту з встановленням дати остаточного погашення кредиту 11 березня 2026 року; тимчасово на період з 11 квітня 2009 року до 11 квітня 2010 року зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного у Графіку погашення кредиту. Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушила вимоги кредитного договору № 014/4080/82/38317 від 06 березня 2008 року, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим у такої станом на 15 квітня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 21 008,72 доларів США, що становить 481 657,49 грн., з яких 18 643,19 доларів США, що становить 427 424,05 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі 295,97 доларів США, що становить 6 785,57 грн. прострочена заборгованість за кредитом, а також 1 382,28 долари США, що становить 31 690,91 грн. заборгованість за відсотками, в тому числі 1 353,68 доларів США, що становить 31 035,21 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 983,25 доларів США, що становить 22 542,53 грн. розрахована пеня (а. с. 5-8). Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 2.1., 7.1. кредитного договору № 014/4080/82/38317 від 06 березня 2008 року [PERSON] зобовязалася отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів. У відповідності до п. 9.1 вказаного кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим Договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в т. ч. прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору (а. с.9-19 ). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Крім цього, за правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 у справі № 6-160цс14 та від 18 травня 2016 у справі № 6-474цс16. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України), і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Так, банком визначено розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за період з 14 травня 2012 року до 15 липня 2015 року в сумі 983,25 доларів США. Представником відповідача заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, а отже, відповідно до положень ст. ст. 258 та 267 ЦК України, вимоги банку про стягнення пені підлягають частковому задоволенню. Банком зазначено суму заборгованості станом на 15 квітня 2015 року, а тому пеню слід стягнути за період з 15 квітня 2014 року до 15 квітня 2015 року, яка, згідно наданого банком розрахунку становить 47,16 доларів США (1 081,19 грн.). Отже, враховуючи вищенаведене та те, що вимоги позивача про дострокове виконання грошових зобовязань відповідачами виконані не були, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: partial