Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» майнової шкоди в сумі 28\~574 (двадцять вісім тисяч пятсот сімдесят чотири) грн. 47 коп. та судових витрат в сумі 285 грн. 75 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2015 року на автодорозі М-18, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем [NUMBER] застрахований ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відповідно до договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 009027/4002/0000277 від 13 червня 2014 року. На підставі заяви [PERSON] про страховий випадок від 16 лютого 2015 року, висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 26 лютого 2015 року та страхового акту №00162940 від 26 лютого 2015 року позивачем виплачено страхове відшкодування на загальну суму 28\~574 грн. 47 коп. вказану суму позивач і просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач також у судове засідання не зявився. Суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та про повне визнання позовних вимог, заявлених позивачем. Заперечень проти вимог позивача та доказів на їх обґрунтування відповідач суду не надавав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Ст.1191 ч.1 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.2, 124, 122-4 КУпАП, що підтверджено завіреними належним чином копіями: постанови Василівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року (№ 3/311/204/2015) та довідкою про ДТП №9486351, з яких вбачається, що з вини відповідача 12 лютого 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було технічно пошкоджено автомобіль [NUMBER] (а.с.3-4). Відповідно до договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 13 червня 2014 року, укладеного між страховиком ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та страхувальником [PERSON] вказаний автомобіль був застрахований (а.с.5-10). Страхувальник [PERSON] 16 лютого 2015 року звернулася з заявою (а.с.11) до страховика про подію, що має ознаки страхового випадку у звязку з пошкодженням вказаного автомобіля у ДТП. Сплата позивачем страхового відшкодування [PERSON] та його розмір у зазначеній в позові сумі підтверджено: висновком експертного авто товарознавчого дослідження (а.с.12-22), страховим актом (а.с.23), платіжним дорученням № 007719 від 04 березня 2015 року (а.с.24). Таким чином, оскільки позивачем сплачено страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах понесених фактичних затрат - 28\~574 грн. 47 коп. до нього переходить право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підтвердженими в суді. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати, підтверджені квитанцією (а.с.27) в сумі 285 грн. 75 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved