Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач зазначає, що 29 серпня 2016 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER]. Згідно умов договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію з кредитним лімітом не більше 4000 грн., для проведення операцій із застосування Карти, а відповідач зобовязався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Кредитну лінію було відкрито на строк, що відповідає строку дії картки, а саме до 30.09.2019 року. Проте свої зобовязання перед позивачем відповідач не виконав, а саме не сплачував заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, що викликало виникнення заборгованості. Станом на 16.10.2018 року загальна сума заборгованості становить 7096,41 грн., з яких: 2603,13 грн., заборгованість за процентами; 3998,91 грн., заборгованість за кредитом., 319,90 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами;, 102,55 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом; 71,92 грн., три проценти річних. На підставі вищевикладеного позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором та понесені судові витрати. В підготовчому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~вислухавши пояснення\~сторін,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з'ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об'єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по сутіприходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 29 серпня 2016 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] (а.с. 6-9). Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і наддав йому кредитні кошти. Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 16.10.2018 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 7096,41 грн., з яких: 2603,13 грн., заборгованість за процентами; 3998,91 грн., заборгованість за кредитом., 319,90 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами;, 102,55 грн., пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом; 71,92 грн., три проценти річних, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON], погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON], слід стягнути на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за договором. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved