Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького суду м. Києва з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 11 791 грн. 70 коп., витрати на аварійного комісара у сумі 520 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн. та судовий збір у сумі 243, 60 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2012 року о 15 год. 30 хв. по вул. Грушевського в м. Києві з вини відповідача, [PERSON], який керував автомобілем «Рено», д/н [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія, [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Кіа», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], який на момент пригоди мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності.Відповідно до звіту № 738-У вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER] складає 14 150, 03 грн. У зв'язку з тим, що зазначена шкода не була відшкодована особисто винуватцем ДТП, МТСБУ виплатило потерпілому відшкодування в сумі 11 791, 70 грн. та понесло додаткові витрати на правову допомогу та оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчить відповідне зворотнє поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини його неявки суду не відомо. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Судом встановлено, що 06 квітня 2012 року о 15 год. 30 хв. по вул. Грушевського в м. Києві з вини відповідача, [PERSON], який керував автомобілем «Рено», д/н [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2012 року (а.с. 6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Кіа», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], який на момент пригоди мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності [NUMBER] , термін дії до 14.06.2012 року включно (а.с.5). Відповідно до звіту № 738-У, складеного спеціалістами ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ««Кіа», д/н [NUMBER] складає 14 150, 03 грн (а.с. 9-13). Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а»п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 11 791, 70 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1/17306 від 26.11.2012 року (а.с. 7). Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 11 791, 70 грн. Як зазначає позивач, відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ залучило аварійного комісара, у зв'язку з чим понесло витрати у розмірі 520, 00 грн., проте будь-яких належних та допустимих в розумінні статтей 57-59 ЦПК України доказів на підтвердження цього суду надано не було, тому підстави для їх стягнення з Відповідача відсутні. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку з тим, що суду не надано доказів того, що Позивачем здійсненовитрати на правову допомогу згідно Додаткової угоди № 112 до Контракту № 77 від 04.10.2012 року та доказів й розрахунків погодинної роботи, що підтверджують участь представника Позивача у судових засіданнях підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. немає. Згідно вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial