Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування, посилаючись на те, що 05.02.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області. На випадок своєї смерті [PERSON], будь-яких розпоряджень не робив. Вона являється єдиною спадкоємницею майна за законом першої черги після смерті [PERSON], яка в установленому порядку прийняла спадщину, що стверджується наявністю спадкової № 80 за 2015 рік, заведеної [PERSON] приватним нотаріусом Христинівської райнотконтори. Однак, у Христинівській райнотконторі, їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 2 по вул. Гагаріна с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області, який залишився після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю виданих на імя спадкодавця усіх необхідних правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Вважає, за можливе рішенням суду визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок № 2 по вул. Гагаріна, с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області з наступних підстав. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, по вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району, її батьком, було збудовано власними силами у 1960 році, що стверджується виготовленим на них технічним паспортом, складеним станом на 10.10.2015. За вказаною вище адресою, її батько проживав усе своє життя, і лише перед смертю, коли він потребував сторонньої допомоги, вона забрала його проживати до себе. Окрім, цього згідно погосподарської книги [PERSON] сільської ради Монастирищенського району, житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району, також рахуються за [PERSON]. Відповідно до замовленого нею технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 2 по вул. Гагаріна с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області, складеного КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», станом на 20.10.2015 житловий будинок складається та позначено під: «А-1» житловий будинок, вартістю 56089,00 грн., «Г» - погріб з шийкою, вартістю 3032,00 грн., «Ж» погріб з шийкою, вартістю 582,00 грн., «а» - веранда, вартістю 3699,00 грн., «Б» - гараж, вартістю 3869,00 грн., «В» - літня кухня, вартістю 10258,00 грн., «Д» - сарай, вартістю 13435,00 грн., «Е» сарай, вартістю 853,00 грн., «№1» - огорожа, вартістю 22434,00 грн., «№2» - хвіртка, вартістю 186,00 грн., «№3» - ворота, вартістю 1346,00 грн., «№4» - колодязь питний, вартістю 5685,00 грн., а всього нерухомого майна загальною інвентаризаційною вартістю 121468,00 грн. Згідно цього ж технічного паспорту на житловий будинок, самочинного будівництва його власником - [PERSON] житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області не виявлено, тобто це означає, що на їх будівництво були відповідні дозволи, проекти, погодження, тощо. Однак, за яких обставин спадкодавець зареєструвати в установленому порядку своє право приватної власності на зазначене вище нерухоме майно не зміг, їй встановити не вдалось. Разом з цим зазначені обставини, дають можливість дійти висновку, що саме померлому [PERSON] належало право власності на будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області. В обґрунтування позову посилається на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року. У звязку із наявністю зазначених вище обставин нотаріальній конторі неможливо видати їй, як спадкоємцю майна, що залишилось після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, а отже є всі підстави для визнання за нею права приватної власності на нього в судовому порядку. Уроджене прізвище Тонюк, нею змінено на Вітер, у звязку із реєстрацією шлюбу. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 15, 16, 1216, 1218, 1261, 328, 392 ЦК України. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Гагаріна, 2 с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області. . В судове засідання\~ позивач [PERSON] не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої свій позов про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування підтримує повністю. В судове засідання з»явитись не може. Просить справу розглядати у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представники відповідача [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області\~\~ в судове засідання\~ не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву відповідно до якої позовні вимоги [PERSON]. визнають повністю, просять розглядати справу у відсутності їх представника. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі і виходить з наступного. Згідно \~ ч. 3 ст. 10, ст. 60 \~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 \~ст. 11\~ ЦПК України \~ суд розглядає\~ цивільні справи \~не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених \~ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], помер 05 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СР № 250146, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 06.02.2015 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його донька [PERSON] та дружина [PERSON] ( а.с. 38-59). Той факт, що позивач у справі [PERSON], приходилась покійному [PERSON], дочкою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 01.07.1965 року, серія V-УР № 0952942, де в графі «батько» записаний [PERSON], (а.с. 6); [PERSON] відповідно до свідоцтва про одруження, серії І-СР № 432517 від 08.09.1985 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 9. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині Вітер. (а.с. 14). У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. Факт прийняття позивачем, у встановленому законом порядку, спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи № 80 за 2015 рік (а.с. 39-59). Дружина спадкодавця, [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини на користь [PERSON], що підтверджується відповідною заявою, поданою до приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу (а.с. 47). Таким чином позивач є єдиним спадкоємицею за законом після смерті спадкодавця [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться с. Чапаєвка вул. Гагаріна, 2 Монастирищенського району Черкаської області, про що отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, зробленого при розгляді 18 грудня 2013 року цивільної справи № 6-137цс13, право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 7 грудня 1990 року №553-Х11 «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,\~Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат»,\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української СРСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок ведення вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1875 року №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року №1/5, та іншими нормативними актами. Згідно довідки № 69 від 24.03.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Монастирищенського району Черкаської області [PERSON], який помер 05.02.2015 року був власником житлового будинку, який знаходиться в с. Чапаєвка, вул.. Гагаріна, 2 Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджується по господарською книгою ( а.с. 68). Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції). Згідно витягу з узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував належний йому житловий будинок, відповідно не набув на нього права власності у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що позивач має право на спадкування майнових прав, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, а тому позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed