Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги, у відповідності до умов якого позивач зобовязувався надавати відповідачу послуги в сфері права з питань ведення цивільних, кримінальних, господарських справ, в свою чергу відповідач зобовязувалася оплатити послуги адвоката на умовах і в розмірі вказаному в Додатку №1 до вказаного договору. У поясненні, викладеному у письмовій формі, відповідач повідомила адвоката, що [PERSON] шахрайським шляхом, зловживаючи довірою заволоділа та присвоїла грошові кошти Клієнта в сумі 5000 доларів США.. Адвокатом, на виконання умов вказаного договору була проведена робота, яка була погоджена з відповідачем, щодо притягнення [PERSON] до відповідальності та стягнення на користь відповідача грошових коштів : - формування правової позиції клієнта у к.п. № 12016200440003572 від 19.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України; - підготовка та подача клопотань до СВ Сумського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області, необхідних для розслідування вказаного кримінального провадження; - неодноразове ознайомлення з матеріалами справи року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України; - підготовка та направлення (за погодженням з відповідачем) до Ковпаківського районного суду м. Суми позовної заяви про витребування коштів з незаконного чужого володіння, які набуті без достатньої правової підстави. Позивач вказує, що ним у повному обсязі та своєчасно виконувалися обов'язки протягом дії договору, проте з моменту підписання договору про надання правової допомоги відповідач неодноразово переносила час розрахунку, посилаючись спочатку на очікуваний продаж заміського будинку, потім очікування переказу. Оскільки відповідачка звернулася до позивача через близьких позивачу людей, підстав не довіряти відповідачці щодо розрахунку у позивача не виникало. У звязку з невиконанням обовязку відповідачем, позивач 25 лютого 2017 року був змушений направити на адресу відповідачки претензію, в якій були зазначені: обсяг виконаної роботи, порушення умов договору відповідачкою та наслідок таких порушень - одностороннє розривання договору з правом звернення до суду для стягнення несплаченого гонорару. Посилаючись на те, що відповідач не виконала взяті за укладеним договором зобовязання щодо оплати наданої правової допомоги в сумі 500 дол. США, що становить еквівалент станом на момент подачі позову суму в розмірі 13251 грн., позивач за первісним позовом просить суд стягнути вказану суму з [PERSON] в якості адвокатського гонорару. Не погодившись з заявленим до неї позовом, відповідач [PERSON] звернулась до [PERSON] з зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2016 року вона по рекомендації свого чоловіка [PERSON] та разом із ним звернулася за консультацією до адвоката [PERSON] щодо проблемного для неї питання з приводу укладеного між нею та [PERSON] усного договору позики, якій вона передала 5000 доларів США без розписки та фактичного складання письмового договору позики. [PERSON], перебуваючи в офісі [PERSON] м. Суми пл. Незалежності, 3/1 оф. 63-Е в присутності останнього та його батька повідомив її про необхідність укласти договір про надання правової допомоги з [PERSON], куди буде включений він та ПП «Анвер», власником якого є батько [PERSON] - [PERSON] В той же день між нею та [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги, в якому згідно Додатку № 1 клієнт [PERSON] у день підписання вказаного додатку передає гонорар в розмірі 500 доларів США, який і був переданий нею адвокату [PERSON]А в офісі за вказаною адресою в присутності її чоловіка, адвоката [PERSON] та батька [PERSON] - [PERSON] Також зазначає, що [PERSON] повідомив про необхідність в цей же день сплатити витрати на поточну роботу, яка буде їм виконуватися, в розмірі 300 доларів США, що нею і було зроблено. Жодних розрахункових документів щодо вказаної оплати в розмірі 800 доларів США з даного приводу їй надано не було. У подальшому [PERSON] допоміг їй написати заяву про вчинення кримінального правопорушення від 19 серпня 2016 року та подати її до СВ СВП ГУНГІ у Сумській області. Слідчим були внесені відомості до ЄРДР за фактом вчинення стосовно неї шахрайських дій 05 лютого 2016 року з боку [PERSON] Надалі слідчим були проведені слідчі дії, а саме допити свідків та її допит в якості потерпілої без будь-яких клопотань захисників. Крім того, зазначає, що в жодній слідчій дії адвокат [PERSON] участі не приймав. На початку листопада 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що слідство зупинилося та необхідно вжити якісь заходи щодо його відновлення, на що останній їй відповів, щоб вона звернулася до слідчого. Вона в свою чергу заперечила та сказала, що вона йому та його колегам заплатила грошові кошти, щоб вони надавали їй правову допомогу, але вони нічого робити не бажають. Після того, як вона пішла з офісу, [PERSON] передзвонив її чоловіку [PERSON] та сказав, що вони будуть працювати в даному напрямку і щоб вона не хвилювалась. Але пройшло ще багато часу, а справа стояла на місці. Тому зранку 27 лютого 2017 року вона знов прийшла в їхній офіс, де був тільки адвокат [PERSON], який сказав, що ніякого гонорару не брав. Потім близько 17 год. 27 лютого 2017 року вона ще раз приходила до офісу [PERSON], де останнього не було, а там були [PERSON] та [PERSON], які також почали заперечувати будь-яку сплату гонорару. В подальшому [PERSON] взагалі почав уникати позивача за зустрічним позовом. З даного приводу 28 лютого 2017 року вона написала письмове звернення на ім'я адвоката [PERSON] за місцем знаходження його офісу щодо надання розрахункового документу про отримання гонорару в розмірі 800 доларів США, а також просила надати письмовий звіт про виконану роботу щодо надання правової допомоги разом із копіями підтверджувальних документів за зазначеним договором, копію позовної заяви від 17 лютого 2017 року, яка була направлена без її відома та узгодження до Ковпаківського районного суду м. Суми. В свою чергу адвокат [PERSON] її лист проігнорував, та не отримав вказаний лист. Після неодноразових звернень 15 березня 2017 року вона зустрілася із слідчим Гаташем О.В., який надав їй на ознайомлення всі матеріали, під час якого вона виявила ряд клопотань свого колишнього представника - адвоката [PERSON]: про залучення його в якості представника потерпілого від 19 серпня 2016 року, про визнання її потерпілою від 19 серпня 2016 року, про допит свідків [PERSON], [PERSON] від 22 серпня 2016 року, надання для ознайомлення матеріалів від 01 вересня 2016 року, про допит [PERSON], [PERSON] від 15 вересня 2016 року, про допит [PERSON], [PERSON] від 26 вересня 2016 року, про ознайомлення від 30 вересня 2016 року та проведення інших слідчих та процесуальних дій, які були чомусь залучені слідчим лише в лютому 2017 року без відповідної реєстрації в канцелярії, без винесення відповідного процесуального рішення згідно ст. 220 КПК України. В свою чергу деякі клопотання взагалі незрозуміло кому навіть адресовані. Вищевказані документи були в окремому файлі і під час ознайомлення нею з матеріалами кримінального провадження сам слідчий вказав, що йому невідомо звідкіля взялися дані документи адвоката [PERSON] Зазначає, що її представник, з яким вона розірвала угоду, взагалі не брав участі у слідчих діях у даному кримінальному провадженні, а дані клопотання за 2016 рік залучені вже у лютому 2017 року, коли у них виник конфлікт. 29 березня 2017 року вона написала письмову заяву адвокату [PERSON] про розірвання з ним договору щодо надання правової допомоги та відправила вказаний документ електронної поштою, оскільки він ігнорував як зустрічі зі нею так і отримання письмової кореспонденції. Посилаючись на вказане, [PERSON] зазначає, що нею було сплачено гонорар адвокату [PERSON] в сумі 800 доларів США, проте робота ним виконана на суму 100 доларів США, а тому просить суд зобовязати повернути [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що станом на час подання зустрічного позову становить 17843 грн. сплаченого гонорару, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач за первісним позовом-відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідач за первісним позовом позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON], та просили задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Згідно з вимогами ст.\~\~15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦПК України вбачається, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 15 серпня 2016 року, укладеного між адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5446/10 від 08.10.2015 року) та [PERSON], клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобовязання надання послуг у сфері права з питань ведення цивільних, кримінальних, господарських справ, що підтверджується копією договору (а.с.13-16). Пунктом 1 Додатку № 1 до вказаного договору визначений порядок розрахунків між сторонами договору, згідно якого сторонами досягнута домовленість про те, що адвокат здійснює виконання покладеної на нього договором додаткової роботи (підготовку до виконання) за договором про надання правової допомоги з розміром гонорару в сумі, яка дорівнює еквіваленту 500 дол. США, який сплачується клієнтом у день підписання цього додатку. Клієнт додатково сплачує 20% від усіх сум матеріальних, моральних, майнових, страхових компенсацій, виплат отриманих клієнтом від [PERSON] внаслідок неповернення нею взятих раніше грошових коштів. Гонорар сплачується у день його отримання клієнтом. Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до ст. 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором. Під час судового розгляду встановлено, що договір про надання правової допомоги 15 серпня 2016 року був укладений за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, та відповідач [PERSON], підписуючи його, погодилася з умовами та розміром гонорару адвоката [PERSON], що вона не заперечувала у судовому засіданні. Зазначений правочин недійсним у судовому порядку не дійсним в судовому порядку не визнавався, а тому, відповідно до ст. 204 ЦК України, діє презумція правомірності правочину. Відповідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підтвердження виконання умов укладеного між сторонами договору позивачем [PERSON] надано такі докази: - копія ордеру серії КС № 259441 від 16 серпня 2016 року (а.с. 17), - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 серпня 2016 року, з якого вбачається, що за заявою [PERSON] 19 серпня 2016 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 190 КК України про те, що 05 лютого 2016 року [PERSON], знаходячись на робочому місці в магазині «AFM», який розташований на другому поверсі «Центрального універмагу» за адресою м. Суми, вул. Кооперативна,1, шляхом зловживання довірою та обманом заволоділа грошима, які належать [PERSON] (а.с. 26), - копія клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про допуск в якості представника [PERSON], яка є заявником по к.п. №12016200440003572 про скоєння злочину щодо неї [PERSON] від 19 серпня 2016 року (а.с. 46), - копія клопотання адвоката [PERSON] про визнання потерпілою [PERSON] у зазначеному кримінальному провадженні від 19 серпня 2016 року (а.с. 47), - копія постанови ст. слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області [PERSON] від 26 серпня 2016 року про визнання [PERSON] потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12016200440003572 від 19 серпня 2016 року (а.с. 27), - копія протоколу допиту потерпілої [PERSON] від 26 серпня 2016 року (а.с. 28-30), - копія клопотання представника [PERSON] [PERSON] про допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] від 22 серпня 2016 року (а.с. 48), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 29 серпня 2016 року (а.с. 31-33), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 26 серпня 2016 року (а.с. 34-35), - копія клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про допит свідка [PERSON] від 15 вересня 2016 року (а.с. 51), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 23 вересня 2016 року (а.с. 36-37), - копія клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про допит свідків [PERSON], [PERSON] від 26 вересня 2016 року (а.с. 52), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 26 вересня 2016 року (а.с. 38-39), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 28 вересня 2016 року (а.с. 40-41), - копія протоколу допиту потерпілої [PERSON] від 29 жовтня 2016 року (а.с. 42-43), - копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 26 жовтня 2016 року (а.с. 44-45), - копії клопотань представника [PERSON] адвоката [PERSON] про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження від 01 вересня 2016 року (а.с. 49), від 30 вересня 2016 року (а.с. 53), від 25 січня 2017 року (а.с. 55), - копія клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про допит [PERSON] від 15 вересня 2016 року (а.с. 50), - копія клопотання представника [PERSON] адвоката [PERSON] про одночасний допит свідків [PERSON] та [PERSON], додатковий допит потерпілої [PERSON] та свідка [PERSON] (а.с. 54). Суд приходить до висновку, що вказані докази є належними та свідчать про здійснення обовязків позивачем [PERSON] по виконанню досягнутої згідно договору домовленості щодо надання [PERSON] послуг у сфері права. Доводи [PERSON] щодо того, що вказані документи не містять прізвища слідчого, якому вони адресовані, що вони перебували в окремому файлі, та під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сам слідчий вказав, що йому невідомо, звідки взялися ці документи, не спростовують надані позивачем докази. Так, під час судового розгляду відповідач [PERSON], а також свідок [PERSON] зазначали, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося трьома слідчими Мамоновою, Гаташ та Марченком, а отже відсутність вказівки слідчого при зверненні позивача з клопотанням, штампу реєстрації вказаних документів не свідчить про невиконання позивачем своїх обовязків по наданню правової допомоги. Також про це не свідчить і та обставина, що документи перебували в окремому файлі, оскільки свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, надав покази про те, що коли він з дружиною ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи, слідчий надав справу, яка не була зшита. Крім того, 17 лютого 2017 року до Ковпаківського районного суду м. Суми від представника [PERSON] адвоката [PERSON] направлено позовну заяву про витребування коштів з [PERSON] (а.с. 18-21). Суд не може прийняти доводи зустрічної позовної заяви [PERSON] з приводу того, що подання зазначеного цивільного позову не було з нею погоджено [PERSON], оскільки відповідно до умов п. 1.2. укладеного сторонами договору про надання правової допомоги для виконання предмету договору під час здійснення адвокатської діяльності адвокат на власний розсуд має право представляти і захищати права, свободи та інтереси клієнта. Суд враховує і те, що зазначені у зустрічному позові [PERSON] доводи щодо невиконання [PERSON] умов договору по наданню правової допомоги були предметом розгляду дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, та рішенням від 21 червня 2017 року за скаргою [PERSON] в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку з боку адвоката (а.с. 88-90). Сам факт надання позивачем [PERSON] послуг з надання правової допомоги не заперечувався відповідачем [PERSON], в тому числі і доводами зустрічного позову, в якому остання посилається на те, що така робота здійснювалася, але на її думку не у повному обсязі. Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, у суду відсутні докази на спростування позиції позивача-відповідача [PERSON], а тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість його позовних вимог. Що стосується заявлених [PERSON] зустрічних позовних вимог про зобовязання [PERSON] повернути грошові кошти частину безпідставно сплаченого гонорару в розмірі 700 доларів США, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм\~\~внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та\~\~безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у справі доказів. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] при розгляді справи не надала переконливих доказів на підтвердження своїх посилань та вимог щодо передачі відповідачу за зустрічним позовом суми гонорару в розмірі 500 дол. США та на оплату витрат на поточну роботу в сумі 300 дол. США, а отже належним чином не довела факту передачі грошей відповідачу за цим позовом. Посилання [PERSON] на покази свідка [PERSON], як на доказ передачі нею [PERSON] коштів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини передачі грошових коштів не можуть ґрунтуватися на показах свідків. Суд також критично відноситься до показань цього свідка, з огляду на те, що він є чоловіком позивача за зустрічним позовом [PERSON] Також [PERSON] не підтверджено належними доказами доводи її позову щодо виконання робіт адвокатом [PERSON] в обсязі, оціненою в розмірі 100 дол. США, оскільки умови укладеного договору про надання правової допомоги не містить детального визначення обсягу послуг адвоката, та сторонами погоджено фіксований розмір гонорару адвоката. З цих же підстав суд не може прийняти до уваги і доводи щодо звернення [PERSON] з заявою про розірвання укладеного між сторонами договору, оскільки з огляду на фіксований розмір гонорару вказана обставина не є підставою для задоволення позовних вимог про його повернення позивачу за зустрічним позовом, до того ж факт передачі суми гонорару не доведено позивачем за зустрічним позовом.. Таким чином [PERSON] не підтверджено належними доказами факт передачі нею грошових коштів в розмірі 800 доларів США. Обставини щодо звернення [PERSON] за консультацією до адвоката [PERSON] та впевненості, що зазначений адвокат сумісно з [PERSON] взяв зобовязання надавати правову допомогу позивачу за зустрічним позовом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються письмовим доказом договором про надання правової допомоги від 15 серпня 2016 року, укладеного [PERSON] саме з адвокатом [PERSON] Також не мають правового значення з огляду на наявний вказаний письмовий доказ показання свідків [PERSON] та [PERSON] щодо обставин, які передували укладенню вказаного договору. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог первісного позову [PERSON], позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] щодо повернення сплаченого гонорару задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що сплачена позивачем за первісним позовом сума судового збору в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved