Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ГУ ПФУ в м. Києві) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих сум пенсійних виплат. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач [PERSON] до 01.06.2008 року отримував пенсію в ГУ ПФУ в м. Києві на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, згодом позивачу стало відомо, що відповідач з березня 2002 року постійно проживав в Чехії та відповідно отримував пенсію відповідно до законодавства Чехії. У зв'язку із даними обставинами, відповідачу з 01.06.2008 року було припинено виплату пенсії в Україні. Однак, оскільки законодавством України не передбачено виплата пенсій особам, які перебувають за кордоном та відповідно отримують там пенсійні виплати, позивач вважає, що відповідачу було безпідставно нараховано та виплачено пенсію за період з квітня 2002 року до 01.06.2008 року, розмір якої становить 82502,02 грн. Тобто, відповідач фактично отримав дані кошти без достатньої правової підстави, а тому відповідно він має повернути їх позивачу. Позивач звертався до відповідача із відповідними листами щодо необхідності повернення безпідставно отриманих коштів, однак в добровільному порядку позивач не повернув ці кошти. У зв'язку із даними обставинами, позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманої суми грошових коштів (пенсії) в розмірі 82502,02 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в зв'язку із чим, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] перебував на обліку в Пенсійному фонді України та отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до 01.06.2008 року. Відповідно до заяви від 23.11.2008 року, відповідач повідомив позивача, що він з 06.03.2002 року постійно проживає за кордоном (в Чеській Республіці). Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося із відповідним запитом до Управління соціального забезпечення Чеської Республіки з приводу отримання інформації про призначення та виплату пенсії [PERSON] в Чеській Республіці та наявні періоди страхового стажу [PERSON], які було враховано при призначенні пенсії відповідачу. Відповідно до листа Управління соціального забезпечення Чеської Республіки, який надійшов до ГУ ПФУ в м. Києві 25.12.2013 р., позивачу було повідомлено, що відповідач [PERSON] отримує пенсію в Чеській Республіці за період страхового стажу з 01.09.1967 р. до 04.01.1993 р., згідно Договору між Чеською Республікою та Україною про соціальне забезпечення від 04.07.2001 року. Таким чином, як було встановлено судом, відповідач, проживаючи за межами України (в Чеській Республіці) у період з квітня 2002 року до 01.06.2008 року також отримував пенсію і в ГУ ПФУ в м. Києві (в Україні). Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, пенсії в Україні не призначаються. Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачують в порядку, встановленому Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно із ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за час перебування за кордоном, виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Таким чином, оскільки відповідач не повідомив позивача про виїзд на постійне місце проживання за кордон в березні 2002 року, а тому відповідно зважаючи на вимоги законодавства України, відповідач, з часу постійного проживання за кордоном, не мав права на отримання в Україні пенсійних виплат. Тобто, починаючи з 01.04.2002 року по 01.06.2008 року відповідач безпідставно та неправомірно отримав суми пенсійних виплат в ГУ ПФУ в м. Києві, загальний розмір яких становить 82502,52 грн. (а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв на адресу відповідача претензійний лист про повернення виплаченої суми пенсії, однак, відповідач кошти не повернув. Згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які підлягають поверненню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 82502,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved