Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до до [PERSON], Страхової компанії « ЮНИВЕС» про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 червня 2013 року близько 08 години 10 хвилин сталася ДТП- зіткнення легкого автомобіля « Кіа Шума» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та легкового автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]М.В результаті даної ДТП пасажиру автомобіля « Мазда 6» [PERSON] були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження , автомобілям завдані технічні ушкодження. Відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. При цьому розглянуто цивільний позов [PERSON] та стягнуто на його користь з [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 20000 гривен. Позивач же звернувся до суду та зазначає, що він є власником автомобіля « Мазда6» та діями [PERSON] йому завдано матеріальну та моральну шкоду. Крім того позивач позивається і до СК « ЮНИВЕС» та просить стягнути на його користь суму майнової шкоди. В судовому засіданні 17 листопада 2014 року позивач подав заяву де відмовився від позовних вимог до відповідача СК « ЮНИВЕС» та просить в цій частині закрити провадження у справі. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог до [PERSON] та зазначив, що діями відповідача [PERSON] йому завдано матеріальний збиток в розмірі 124897 гривен та моральна шкода в розмірі 43356 гривен, а також прохав стягнути франшизу в розмірі 1 гривни.. Відповідач [PERSON] позов не визнав і зазначив, щоб суд зменшив розмір виплат. Представник відповідача СК « ЮНИВЕС» не заперечувала проти закриття провадження у справі в частині стягнення з страхової компанії позовних вимог. Вислухавши позивача та представника відповідача, відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2013 року близько 08 години 10 хвилин сталася ДТП- зіткнення легкого автомобіля « Кіа Шума» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та легкового автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]М.В результаті даної ДТП пасажиру автомобіля « Мазда 6» [PERSON] були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, автомобілям завдані технічні ушкодження. Відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов’язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Наведеними позивачем доказами« Мазда 6» державний номер [NUMBER] підтверджується факт настання зазначених ушкоджень автомобіля, саме від дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля, який належить відповідачеві, яка мала місце 25 червня 2013 року. У п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено: «Виходячи з принципу процесуального рівноправ’я сторін та враховуючи обов’язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. В судовому засіданні представник позивача підтвердив вартість відновлюваного ремонту автомобіля на суму 102881,58 грн. Не довівши суми позовних вимог 124897 гривен. До пояснень, що це він перерахував вказану суму з урахуванням курсу долару США, суд ставиться критично, та зазначає, що суд не може їх взяти до уваги, як достовірну суму. Крім того в судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження № 1-кп63839213 стосовно [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вирок у даному провадженні набрав чинності. Судом також достовірно встановлено, що власником автомобіля [NUMBER] 2008 року випуску є позивач [PERSON] . Відповідно до висновку судово авто товарознавчої експертизи від 23.07.2013 року проведеної ХНДІСЕ суму матеріальної шкоди завданої володільцю автомобіля [NUMBER] складає 102881,58 гривен. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання чи збереження якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов’язана з використанням чи збереженням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, збереженням хімічних, радіоактивних, вибухо - небезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак і собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює та інших осіб. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, саме [PERSON] , зобов'язане відшкодувати шкоду заподіяну позивачу. Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги, що стягнення майнової шкоди, підлягають задоволенню. Позивачем заявлено і вимоги морального характеру. Ситуація, що стала підставою цього позову, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю. Вона створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани та змінює звичайний життєвий устрій (необхідність участі в судовій тяганині, відвідування експертних, судових органів). Відстоювання своїх цивільних прав займає в позивача тривалий час, потребує значних фізичних та психологічних сил. Внаслідок обставин, що є предметом розгляду в цій справі, позивач зазнав значних матеріальних збитків, які, в свою чергу обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості його життєдіяльності, професійної діяльності. При цьому, суд вважає, що заявлена позивачем сума компенсації моральної шкоди в розмірі 43356 гривен не є співмірною з тими негативними наслідками, що наступили для позивача, та не відповідає критерію розумності. Оцінивши встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, суд дійшов висновку, що достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань позивача буде сума в розмірі 10000,00 гривен. Суд вважає за можливе прийняти відмову від позовних вимог [PERSON] до СК « ЮНИВЕС». В судовому засіданні встановлено, що сторона надала заяву самостійно та без впливу сторонніх осіб. У відповідності до вимог ч.2 ст. 174 ЦПК України позивач попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. Судові витрати також необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial