Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить зобовязати КП «Харківблагоустрій» надати їй службове житло у звязку з характером трудових відносин у строк, передбачений діючим законодавством. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2008 року та по теперішній час працює у КП «Харківблагоустрій», яке розташоване у м.Харкові. З 25.11.2008 року потребує в отриманні службового житла, оскільки проживає у [INFO] разом з чоловіком та дітьми. Кожного дня для виконання покладених на неї обовязків та у звязку з характером виконуваної праці позивач приїздить працювати до м.Харкова на протязі 9 років, через що повинна вранці вставати о 4 годині та їхати до місця роботи приблизно 70 км.. Напротязі багатьох років позивач зверталась до відповідача щодо надання їй службового житла, однак відповіді так і не отримала, чим порушено її права. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, надав суду письмові заперечення, згідно яких позивач [PERSON] була прийнята на посаду двірника дільниці №1 філії Київського району КП «Харківблагоустрій» та 25.11.2008 року подала заяву про надання службової житлової площі та Довідку з місця реєстрації, згідно якої вона зареєстрована за адресою [INFO], яка складається з 3-х кімнат житловою площею 41,9 кв.м.. Зазначає, що питання про надання [PERSON] службового житла може бути розглянуто підприємством лише за умови прийняття виконавчим комітетом Харківської міської ради відповідного рішення. КП «Харківблагоустрій» 04.11.2011 року звернулось до Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради з проханням включити до числа службової житлової площі підприємства звільнену житлову площу з метою надання її [PERSON]. Відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 14.08.2014 року позивач самовільно зайняла житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. КП «Харківблагоустрій» направило клопотання до Харківської міської ради про включення приміщення за адресою [ADDRESS] в число службового житлового фонду. На підставі викладеного, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не запечується сторонами у справі, що [PERSON] з 12.02.2008 року працює двірником дільниці №1 Київського району КП «Харківблагоустрій». Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) №1032 від 16.09.2014 року [PERSON] з 2004 року разом із чоловіком [PERSON], дітьми [PERSON], [PERSON], невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] проживає у [INFO] донець Харківської області та займає трикімнатну ізольовану квартиру житловою площею 41,9 кв.м., яка належить Червонодонецькій сільській раді. 25.11.2008 року позивач подала заяву до КП «Харківблагоустрій» стосовно надання їй службової житлової площі та Довідку з місця реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що з 25.11.2008 року [PERSON] включено до списків працівників філіалу Київського району КП «Харківблагоустрій» , які потребують отримання службової житлової площі (лист КП «Харківблагоустрій» №С-87/2-12-и від 09.10.2012 року, лист КП «Харківблагоустрій» №68 від 15.10.2015 року, лист КП «Харківблагоустрій» №С-157/158/2-15и від 04.01.2016 року, лист №С-201/2-202/2-16и від 03.10.2016 року). Станом на дату розгляду справи [PERSON] службове житлове приміщення не надано. У відповідності до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ч.2 ст.121 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ст.122 ЖК України). Пунктом 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, передбачено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної і місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті) , а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові приміщення, встановлюються законодавством Союзу РСР і Української РСР (п.7 Переліку). Згідно Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37 до вказаного списку осіб, окрім іншого, відноситься двірник житлово-експлуатаційної організації. Пунктом 8 Положення передбачено, що службові жилі приміщення надаються включеним до згаданого в пункті 7 цього Положення переліку працівників, які постійно проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем розташування відповідного підприємства, установи, організації. З дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів службове жиле приміщення може бути надано працівникові, який проживав в іншому населеному пункті. Зазначені приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом, за винятком видання службових жилих приміщень в будинках радгоспів. Якщо жилі приміщення, в яких проживають відповідні працівники, знаходиться на такій відстані від місця роботи, яка виключає можливість виконання ними трудових обовязків, надання службових жилих приміщень допускається у таких випадках, коли ці працівники забезпечені житлом. У разі недостатності службових жилих приміщень для забезпечення всіх працівників відповідних категорій зазначені приміщення надаються виходячи з інтересів забезпечення нормальної діяльності підприємства, установи, організації. Для одержання службового жилого приміщення відповідний працівник подає заяву адміністрації підприємства, установи, організації. До заяви додається довідка з місця проживання про склад сімї і прописку. Члени сімї заявника, які бажають оселитися в службове жиле приміщення, дають письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні (п.9 Положеня). У відповідності до п.16 Положення службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. У рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад сімї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення (п.21 Положення). До одержання службових жилих приміщень працівниками, яким вони можуть надаватися, поліпшення житлових умов цих працівників провадиться в загальному порядку відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень (п.25 Положення). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], а також адміністрація КП «Харківблагоустрій» неодноразово звертались з клопотанням щодо вирішення житлового питання позивача. Так, адміністрація КП «Харківблагоустрій» зверталось до Начальник управління обліку та розподілу житлової площі [PERSON] з клопотанням про включення до числа службового житлового фонду КП «Харківблагоустрій» вивільнену житлову площу (лист №С-68/2-11-и от 02.11.2011 року). Листом від 14.11.2011 року №3554 Начальник управління обліку та розподілу житлової площі [PERSON] повідомила позивача про неможливість виділити КП «Харківблагоустрій» жилу площу в Київському районі для включення її в число службової через її відсутність. Про відсутність вільної службової житлової площі у філіалі Київського району КП «Харківблагоустрій» зазначено й у листі №С15/2-16и від 29.02.2016 року. В подальшому адміністрація КП «Харківблагоустрій» з метою вирішення житлового питання позивача зверталось до Харківського міського голови [PERSON] з клопотанням про включення до складу службового житлового фонду КП «Харківюлагоустрій» однієї кімнати житловою площею 12,23 кв.м., у квартирі №22, яка розташована у житловому будинку по вул..Сумській, 6 (лист №958 від 18.11.2014 року). КП «Жилкомсервіс» листом №6935/2/07-05 від 09.04.2012 року повідомило позивача про відсутність повноважень у вирішенні питань надання службових жилих приміщень. З листа №С-157/158/2-15и від 04.01.2016 року, наданого на імя позивача КП «Харківблагоустрій» вбачається, що з метою вирішення житлового питання позивача, адміністрацією та ППО підприємства були надіслані клопотання щодо включення кімнати, розташованої за адресою [ADDRESS] в число службового житлового фонду КП «Харківблагоустрій». Згідно інформації, наданої начальником Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства від 24.12.2014 року, квартира [ADDRESS] визнана ветхою, з фізичним зносом 75% та КП «Жилкомсервіс» надіслані до Юридичного департаменту документи щодо правомірності проживання позивача у зазначеній квартирі. Про самовільне зайняття позивачем квартири [ADDRESS] також зазначено у листі КП «Жилкомсервіс» №14526/2/07-05 від 14.08.2014 року, а також у листі Начальника управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства №2311/у від 24.12.2014 року. Зазначений факт також не оспорюється позивачем у справі. Листами №948 від 04.10.2016 року та №5259 від 14.01.2016 року начальник управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства [PERSON] повідомила [PERSON], що інтенсивна приватизація громадянами свого житла та обмежене надходження житлової площі у вивільнений житловий фонд міста, не дозволяє у повній мірі сприяти утворенню певним категоріям працівників житлових умов, передбачених ст.118 ЖК України. Питання надання відповідної житлової площі може бути розглянуто у відповідності з діючим житловим законодавством, за наявності вивільненої житлової площі та звернення до виконавчого комітету керівництва КП «Харківблагоустрій» з чіткою адресою приміщення, що надається. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано достатніх та допустимих доказів порушення КП «Харківблагоустрій» її житлових прав, оскільки питання включення житлових приміщень до числа службового житлового фонду не входить до компетенції вказаного підприємства. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність жилих приміщень, включених до числа службового житлового фонду КП «Харківблагоустрій», що унеможливлює прийняття відповідачем рішення про його надання [PERSON], суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними, у звязку з чим такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed