Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.11.2010 року. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть майже два роки. Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю між ними не має. А тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, 21.06.2017 року через канцелярію суду подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зявилася, проти розірвання шлюбу не заперечувала та пояснила, що в позовній заяві позивача вказано, що спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю між ними немає. Це не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності заява, що вони не підтримуємо шлюбних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства і не мають спільного бюджету майже 2 роки. Вони проживають на одній території, ведуть спільне домашнє господарство. Рахунки також сплачують навпіл. Чому є докази у вигляді платіжних доручень та свідки, що проживають в одному з ними будинку. Також зауважила, що розлучення було її ініціативою, через постійне фізичне та моральне насильство зі сторони позивача. Але дізнавшись про її наміри, позивач викрав і сховав від неї їхні спільні документи - свідоцтво про шлюб, та свідоцтва про народження дітей. З початку травня і по сьогоднішній день доступу до цих документів вона не має. Строк на примирення вважає не потрібний. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 27.11.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №2751, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Від цього шлюбу подружжя мають спільних дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Сторони наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., віднести на рахунок [PERSON], що сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved