Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування жилим приміщенням. Позов мотивував тим, що він є власником квартири № 17 будинку № 130 на вул. Галицька у м. Івано-Франківську на підставі договору купівлі-продажу. Однак, більше пяти років колишній власник квартири та члени його сімї у ній зареєстровані та не проживають. На підставі наведеного просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився. Його представник подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причину неявки суду не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач є власником квартири № 17, будинку № 130 на вул. Галицька у м. Івано-Франківську, що підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом та інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 березня 2016 року (а.с. 4-6). Згідно довідки - виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї № 02-02/936 від 02 березня 2016 року у даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідачів перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи, що квартира належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі не проживають в квартирі № 17 будинку № 130 на вул. Галицька у м. Івано-Франківську, не несуть витрати по утриманню житла, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст., 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved