Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дав право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач ставши клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримав кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача борг за договором кредиту в сумі 25131,01 грн. та судові витрати по справі. 08.02.2019 року позовні вимого позивача задоволено та винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за договором № б/н від 09.03.2011 року у розмірі 25139,01 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. 22.02.2019 року [PERSON] було подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення та 11.03.2019 року заяву [PERSON] було задоволено, заочне рішення від 08.02.2019 року скасоване, справу призначено до судового розгляду. В заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» мотивую чи тим, що на підтвердження своїх доводів, позивачем долучено Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 09.03.2011 (однак, яких саме умов та правил й чим вони затверджені не зазначено). Крім того до позову долучено Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, який не містить ані дати його затвердження (підписання), ані дати формування. Крім того, вказані документи не мають підтвердження, що мене ознайомлено саме з цим документом, оскільки відповідних ідентифікуючих ознак, ані вказаний документ, ані анкета-заява не має, та будь-які мої підписи про ознайомлення саме з цим документом відсутні. Зазначила також, що нею здійснювалось погашення зобов`язань за кредитом, що підтверджується долученим розрахунком позивачем. Однак, згідно того ж долученого до матеріалів позову «Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.03.2011 року», укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість за кредитним договором почала обліковуватись починаючи з 23.09.2011 в сумі 1547,16 грн. У подальшому, станом на 31.08.2015, позивачем була зафіксована заборгованість в сумі 11 238.21 грн., з яких: заборгованість за кредитом 9 297,07 грн.. заборгованість за процентами 267,85 грн. та несплачені проценти на поточну заборгованість 267.84 грн. Таким чином, вказано, що позивач, а саме Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», починаючи з 23.09.2011 був обізнаний про наявну заборгованість та нараховані відсотки, пеню й штраф. Крім того, станом на 31.08.2015 мав вже зафіксовану суму заборгованості. Незважаючи на наявну в позивача інформацію. Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», не вживалися заходи, як по досудовому врегулюванні спору шляхом направлення відповідачу вимог по сплаті боргу та погашені штрафних санкцій, так і в судовому порядку по їх стягненню, а лише здійснювалось мовчазне нарощування боргу, що підтверджується позивачем, шляхом долучення до позову додаткового розрахунку відповідно вказаного договору, за яким вона, як відповідач, станом на 12.11.2018 вже мала заборгованість в сумі 25 139.01 грн. Також [PERSON] послалась на застосування позовної давності, зазначивши, що строк позовної давності сплив 23.09.2014. Натомість позовну заяву, представником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». подано лише 27.11.2018, тобто більш ніж чотири роки після спливу строку позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її інтереси представляла адвокат Кушнеренко Т.В., яка надала суду заяву про розгляд справи без участі представника та відповідача. В заяві просила врахувати, що з відповідачки можливо стягнути лише 2399,01 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2590,92 проценти на заборгованість за три роки (2399,01 грн*36 місяців*36%), 1673,29 грн. штрафи. Пеня не підлягає стягненню, оскільки не може бути подвійної цивільно-правової відповідальності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 28.04.2017 року, відповідачка вступила у шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Таким чином, змінила своє прізвище на « [PERSON] ». 09.03.2011 року [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої останній було визначено тип картки платіжна «Універсальна», валюта\~гривня, сума кредитного ліміту на момент підписання заяви становить\~3000 грн.. У свою чергу 09.03.2011 року відповідачем [PERSON] було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за №0202140000201592229, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору. З даної довідки вбачається, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору: по картці існує пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних, тривалістю 30 днів по кожній витраті; базова процентна ставка на місяць становить 3,0 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів складає 7 % від суми боргу, але не менше 50 грн. та не більше залишку боргу, строк сплати яких до 25 числа кожного місяця; комісія за зняття коштів складає 3 % від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені 1 (включає в себе базову відсоткову ставку по договору поділена на 30, яка нараховується на кожен день прострочення кредиту) та пені 2 ( включає в себе 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. щомісячно, та нараховується 1 раз на місяць); штрафи 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахування нарахованих прострочених процентів та комісії. З даними умовами кредитування [PERSON] ознайомилась 09 березня 2011 року, що засвідчила своїм особистим підписом у довідці про умови кредитування.\~\~ Тобто,\~сторонами були\~узгоджені усі\~істотні умови,\~які є\~обов`язковими для\~кредитних договорів,\~ зокрема щодо\~ порядку надання\~ кредитних коштів,\~ відсоткової ставки\~ за користування\~ коштами,\~строків та\~порядку погашення\~ заборгованості,\~ відповідальність за\~порушення зобов`язання,\~тощо. Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і ці обставини спростовують доводи відповідача, викладені у його заяви про перегляд заочного рішення, щодо не укладення кредитного договору, та не підписання нею умов. Окрім того, з виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] , отримавши картку почала активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість її про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Тобто, відповідач своїми діями визнала наявність з позивачем зобов`язань за кредитним договором. Посилання відповідачки на те, що між нею та ПАТ «ПриватБанк» не було укладено кредитного договору повністю спростовується вказаними вище доказами, які у своїй сукупності підтверджують наявність кредитних відносин, які виникли після підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 09.03.2011 року. Крім того, матеріали справи містять банківську виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком первинних документів, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені, зокрема\~виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи. Із виписки вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти, розраховувалась ними та здійснювала поповнення картки. Останнє поповнення картки було здійснено 02.02.2018 року на суму 500.00 грн. готівковими коштами в терміналі самообслуговування в смт. Чаплинка вул. Грушевського, 206, та 22.02.2018 року було здійснено останню операцію, а саме перерахунок на карту ПриватБанка через додаток Приват24, отримувач: [PERSON] .. На підтвердження отримання кредитних карток позивачем надано Довідку з фотознімками, згідно якої вбачається, що відповідачці було надано наступні картки: [NUMBER] , дата відкриття 09.03.2011 року, термін дії грудень 2014 року, [NUMBER] , дата відкриття 19.09.2014 року, термін дії вересень 2018 року, [NUMBER] , дата відкриття 19.12.2014 року, термін дії вересень 2018 року. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем доведено що відповідачка отримавши кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом повністю усвідомлювала походження грошових коштів на цій картці, їх призначення а також порядок розрахунків за цією карткою. В подальшому позивачем неодноразово було здійснено перевипуск картки та [PERSON] отримала картку [NUMBER] термін дії якої встановлено по вересень 2018 року, що також свідчить про обізнаність відповідача щодо природи наявних правовідносин між нею та позивачем. Дані обставини підтверджуються, зокрема випискою по рахунку з якої вбачається що відповідачка після отримання картки почала нею активно користуватися, розраховуватися нею в магазинах, знімаюти кредитні кошти та поповнювати картку. Позивачем до позовної заяви був наданий витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, з зазначенням ресурсу\~Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, на підтвердження позовних вимог, в яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Умов та правил ознайомилася і погодилася відповідачка, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування (ВС/ВП у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р). Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. А тому, доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів про те, що позичальник ознайомлювався саме з цими Умовами та правилами, заслуговують на увагу. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до положень ст.ст.\~1048, 1054, 1055 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України,\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 ст. 207 ЦК України\~передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до статей 11-13, 81 ЦПК України\~кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 09.03.2011 року підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за №0202140000201592229, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору, розмір базової процентної ставки на місяць, що становить 3,0 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік. Тобто сторони узгодили певні умови надання кредиту, через невиконання якого виникають узгоджені сторонами наслідки. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] отримавши кредит, взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконала внаслідок чого виникла заборгованість. Представлений банком при подачі позову розрахунок кредитної заборгованості станом на 12.11.2018 року заборгованість становить 25139,01 грн., з яких: - 2399,01 тіло кредиту; - 12428,36 грн.\~\~ нараховано відсотків за користування кредитом; - 8638,35 нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1173,29 грн. - штраф (процентна складова). Із вказаним розрахунком позивача суд не повністю погоджується у зв`язку з тим, що у наведеному розрахунку проценти нараховувались за змінюваною процентною ставкою, а саме, в різні періоди, 2,5%, 2,9%, 3,6%, що не відповідає узгодженим між сторонами умовами кредитування згідно підписаної 09.03.2011 року Довідки. Наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 2399,01 грн підтверджена банком та відповідачем і її представником не оспорюється. Тим самим, суд бере до уваги визначений представником відповідача, адвокатом Кушнеренко Т.В., розрахунок заборгованості, який може бути стягнутий з відповідача, а саме заборгованість за тілом кредиту 2399,01 грн., проценти на заборгованість за три роки 2590,92 грн. (2399,01*36 місяців*36% річних, з розрахунку 3% в місяць), та штрафи 1673,29 грн.. Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості є необґрунтованим і таким, що не відповідає умовам договору, оскільки обрахований поза межами дії кредитного договору Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,\~\~не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно наданого позивачем розрахунку до заборгованості включено пеню у розмірі 8638,35 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України,\~щодо заборони подвійної відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Судом не взято до уваги посилання відповідачки, у заяві про перегляд заочного рішення, щодо застосування позовної давності, оскільки з матеріалів справи, зокрема з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , вбачається постійне користування кредитними коштами, тобто позивач звернувся до суду в межах встановлених ЦК Кураїни позовної давності. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що загальний розмір зобов`язання, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, та який підлягає стягненню, складає 6663,22 грн., що складається з: 2399.01 грн. - заборгованість за кредитом; 2590,92 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1173,29 грн. - штраф (процентна складова). Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою\~ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 466 грн. 93 коп. На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial