Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.09.2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції (Актовий запис №2361). [INFO] року [PERSON] народила сина - [PERSON] , якого 22 листопада 2012 року зареєстровано в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис за №922. 07.06.2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2012 року. Батьком народженої дитини, відповідно до вимог ч.І ст. 122 Сімейного кодексу України було записано позивача, проте з вказаним позивач не згоден, провів відповідні дослідження та просить суд виключити відомості про його батьківство [PERSON]. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначив, що він не є біологічним батьком дитини, так як шлюбні стосунки з відповідачкою не підтримував з 2010 року. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, повідомила, що біологічним батьком її дитини не є позивач, вони тривалий час вже не підтримуються шлюбні стосунки, однак при реєстрації народження дитини, їм пояснили, що відповідно до закону, при наявності шлюбу, батьком дитини може бути вказано лише чоловіка, жінки, яка народила дитину. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає позовні вимоги, такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В судовому засіданні встановлено, що 28.09.2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції (Актовий запис №2361). [INFO] року [PERSON] народила сина - [PERSON] , якого 22 листопада 2012 року зареєстровано в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис за №922. 07.06.2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.06.2012 року. Батьком народженої дитини, відповідно до вимог ч.І ст. 122 Сімейного кодексу України було записано позивача. Позивач зазначає, що відповідачка його повідомляла, що дитина не його. Суд, вважає правдивими пояснення відповідачки, яка в категоричній формі повідомила, що вона визнає позов, і що дитина [PERSON] не є дитиною позивача. Статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису Про народження дитини. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved