Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 21 жовтня 1995 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2276. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 21 жовтня 1995 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що є актовий запис № 2276, від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позивач вказує, що спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та не сумісністю характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, впродовж багатьох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на протязі останніх років він з дружиною проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а тому подальше збереження шлюбу не можливе, крім того, вказував, що спору щодо поділу майна немає, враховуючи викладене на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-184 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явились, представником позивача суду подано заяву, в якій остання просить розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, який знаходиться у довгостроковому від'їзді, від відповідачки надійшла заява, в якій остання також просить розглянути справу у її відсутності та зазначає, що сімейно-шлюбні відносини з позивачем припиненні, вказуючи, що вже кілька років проживає з іншим чоловіком, а тому просить суд розірвати вказаний шлюб (а.с. 13, 20). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1995 року, про що є актовий запис № 2276 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved