Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача на його користь суму заборгованості за договором кредиту та судові витрати по справі. Позивач посилається на те, що 17.05.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав в банку кредит у розмірі 3 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безпосередньою згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджений наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами Баку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Строк дії картки зазначений на самій картці (02.2016), тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 29.02.2016 року. Позивач же звернувся до суду 25.03.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Тому позивач вважає, що ним не пропущено строки звернення до суду із даним позовом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.01.2017 року становить 36\~996 грн. 12 коп. Всупереч даному кредитному договору відповідач не виконує належним чином своїх зобовязань, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 36 996 грн. 12 коп. кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та справу слухати у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні даного позову, оскільки ПАТ КБ «Приват Банк» не дотримані вимоги щодо належного укладання кредитного договору відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема щодо істотних умов договору та форми правочину. Підпис відповідача на Анкеті-Заяві про надання додаткової інформації для отримання кредиту лише засвідчує вірність анкетних даних та ознайомлення із Правилами та Умовами надання банківських послуг. Однак, даний підпис не засвідчує згоду відповідача на укладання кредитного договору та не містить підпису щодо вручення другого екземпляру договору разом з додатками. Заява на отримання кредиту не містить даних про розмір наданого кредиту, відсотків за користування кредитом, стягнення штрафів пені, та інших платежів, про стягнення яких позивається позивач. Тому представник відповідача вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що між сторонами було укладено в передбаченій законом формі кредитний договір. А тому, на думку представника відповідача, позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Окрім того позивачем пропущено строк звернення до суду. Так, порушення права позивача наступило після настання зобов»язання щодо сплати чергового платежу, а саме у серпні 2013 року, оскільки після серпня 2013 року жодного платежу по сплаті заборгованості по кредиту [PERSON] не вносив, тому строк позовної давності сплинув у серпні 2016 року. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2012 року [PERSON] заповнив у відділенні ПАТ КП «Приватбанк» бланк анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «Приват Банку», в якій він заповнив розділи: «персональні дані», «адреса проживання», «контактна інформація». На звороті анкети-заяви графа «виявляю бажання оформити на своє ім»я» не зазначено яку картку бажає оформляти заявник. Дата 17 травня 2012 року та підпис відповідача стоїть під зазначенням, що клієнт згоден на те, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач не довів обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог. Надана копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» від 17 травня 2012 року не є належним доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки та як у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, передбачені ст. 1054 ЦК України, зокрема, щодо розміру кредиту. Також суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват банк», оскільки на них відсутній підпис відповідача, в звязку з чим не можливо встановити факт обізнаності відповідача з умовами кредитування, а також факт укладення кредитного договору. Подані суду позивачем «Умови та правилами надання банківських послуг» не перекладені на державну мову. Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача та його представника про те, що цивільно-правові відносини між [PERSON] та банком належним чином не оформлені, тому немає підстав вважати, що позивачем правомірно нараховуються відсотки, пеня та штрафні санкції за платіжною карткою, позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог, а тому суд відмовляє в їх задоволенні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed