Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся в суд з позовом уточненим в процесі розгляду до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, несплаченої при звільненні, в сумі 52956 грн. 31 коп., а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~\~\~\~\~\~ В заяві зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 10 березня 2011 року до 08 лютого 2018 року, працюючи на посадах техніка та інженера 2 категорії служби балансів та нормування технологічних витрат електроенергії. Наказом № 476-к від 08.02.2018 року звільнений у зв'язку з невиконанням підприємством законодавства про працю та умов колективного договору на підставі ч. 3\~ст. 38 КЗпП України. Заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати на час звільнення обчислюється сумою в 52956 грн. 31 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Оскільки відповідач у порушення\~ст. 116 КЗпП України\~в день звільнення належні позивачеві суми не виплатив, а в силу\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невчасної виплати належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган зобов'язані сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, просить стягнути з відповідача на свою користь заробіток за період з 09 лютого 2018 року по день ухвалення рішення судом, виходячи з того, що належна йому від підприємства сума, обчислена у відповідності до вимог\~ст. 117 КЗпП України, на день його звернення до суду, а саме: на 20 квітня 2018 року, становила 20844 грн. 17 коп. При обчисленні компенсації за затримку розрахунку при звільненні просить виходити з того, що його середньоденна заробітна плата становить 387 грн. 17 коп. \~ \~ \~ \~25.07.2018 року позивач [PERSON] письмово повідомив суд про те, що відповідачем 05.06.2018 року на користь позивача сплачено залишок належної йому суми при звільнені в розмірі - 53738,18 грн. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлену позовну заяву вказавши, що відповідач розрахувався з ним 05.06.2018 року перерахувавши на його користь 53738,18 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Просив суд задовольнити його вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільнені. Відповідач, належним чином повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не прибув подав відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого визнає вимоги щодо стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року, проте стягнення виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вважають незаконним. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 10 березня 2011 року до 08 лютого 2018 року, працюючи на посадах техніка та інженера 2 категорії служби балансів та нормування технологічних витрат електроенергії. Наказом № 476-к від 08.02.2018 року звільнений у зв'язку з невиконанням підприємством законодавства про труд та умов колективного договору на підставі ч. 3\~ст. 38 КЗпП України\~(а. с. 9-10). Заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати, яку позивач не отримав при звільненні, на час звільнення обчислювалась сумою в 53738,18 грн. про що свідчить надана відповідачем довідка про невиплачену заробітну плату. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а згідно із\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В силу частини другої\~ст. 117 КЗпП України\~при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно із роз'ясненнями п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Виходячи з наведених положень законодавства про працю і роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України позивачеві належить присудити всю суму заборгованості з моменту звільнення по день проведення розрахунку відповідачем, а саме по 05.07.2018 року, враховуючи, що спір про розмір належних позивачеві сум між сторонами відсутній, а сума нарахованої заробітної плати була сплачена ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь позивача в повному обсязі до розгляду справи. Розрахунок, наведений позивачем, зроблений ним на підставі п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на два сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Сума, що підлягає стягненню з 12 лютого 2018 року по 5 липня 2018 року (день проведення повного розрахунку) вираховується шляхом множення вартості середньоденного заробітку на кількість робочих днів в цьому періоді і становить 37555,49 грн. (387 грн. 17 коп. середньоденної заробітної плати х 97 робочих днів). Таким чином, враховуючи, що до моменту розгляду справи по суті відповідачем було сплачено на користь позивача суми невиплаченої на момент звільнення заробітної плати в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача належить 37555,49 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Судовий збір, пільги щодо сплати якого має позивач, належить присудити відповідачеві, стягнувши його в доход держави.

Outcome: approved