Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів борг за кредитним договором в розмірі 404184,03грн.. Вимоги обґрунтував тим, що 26.06.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір № 11365258000 про надання споживчого кредиту в розмірі 33000 доларів США. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно з додатком № 1 до договору, з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 26.06.2018р., якщо тільки не застосовується інший термін погашення кредиту, відповідно до п.1.1, 1.2 кредитного договору. Додатковою угодою № 1 від 18.02.2009р. до кредитного договору були внесені зміни кінцевого терміну погашення кредиту до 26.12.2018р. та зміни до графіку погашення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін у розмірі збільшеному вдвічі. Згідно з п.4.1 договору, за порушення термінів повернення кредиту таабо терміну сплати процентів за кредит відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника 26.06.2008р. були укладені договори поруки № 213971 з [PERSON], № 213973 з [PERSON], № 213969 з [PERSON]. Згідно з п.п.1.1-1.5 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Згідно з п. п. 3.1.3, 6.1.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником умов кредитного договору, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення всієї суми кредиту та сплатити кредит, змінивши терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділу 6 договору. Згідно з п.3.4.3 відповідач зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту у порядку, визначеному розділом 6 договору. Згідно з розділом 6 кредитного договору в разі застосування банком права, передбаченого п.6.1.2 кредитного договору та направлення банком на адресу відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов договору протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання позичальником вказаної вимоги банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту від банку. Відповідно до умов кредитного договору, позивач направив відповідачам вимоги від 19.12.2013р. про усунення порушень умов кредитного договору. Однак відповідачі вимоги банку не виконали. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості з листопада 2011 року, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Станом на 16.04.2014р. заборгованість за кредитним договором складає 35466,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2014р. (11,39611грн. за 1 долар США) еквівалентно 404184,03грн., з яких: 23924,82 долари США, що еквівалентно 272649,88грн. - заборгованість за кредитом, 9755,79 доларів США, що еквівалентно 111178,06грн. - заборгованість за процентами, 9897,75грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 10458,34грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. На день звернення до суду заборгованість не погашена. Томі позивач просить стягнути її солідарно з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить здійснити стягнення у гривнях. Зустрічні позовні вимоги не визнав, заперечення обґрунтував тим, що строк дії кредитного договору та договору поруки встановлений у самих договорах. Банк скористався правом зміни терміну повернення кредиту, що чітко визначено в договорі. Строк звернення з вимогою до поручителів банк не пропустив. Підстав для визнання договорів поруки припиненими немає. Представник відповідача за первісним позовом визнав частково позовні вимоги, пред'явлені до [PERSON] в розмірі 116035,38грн. заборгованості за кредитом, що еквівалентно 23924,82 дол.США, та 47315,58грн. заборгованості за процентами, що еквівалентно 9755,79 дол.США, за курсом долара на момент отримання кредиту (4,85грн. за 1 долар США). Заперечення обґрунтував тим, що позичальник не виконав зобов'язання за кредитним договором в силу об'єктивних обставин: фінансова криза, втрата джерела доходів, нестабільність курсу долара США до національної валюти. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду зустрічні позови про визнання договорів поруки від 26.06.2008р. припиненими. Відповідач [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» в зв'зку з укладенням шлюбу. Позовні вимоги обґрунтували тим, що умовами договору поруки не визначено строк, після якого порука припиняється. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В разі застосування банком процедури, згідно п.1.2.2, п.6.1 кредитного договору, щодо повернення всієї суми кредиту достроково, банк повідомляє про встановлення такого нового терміну повернення кредиту шляхом направлення письмової вимоги поштою за адресою позичальника. Отже, строк основного зобов'язання встановлений моментом пред'явлення вимоги. Банк скористався правом дострокового повернення позики та припинення кредитних правовідносин, направивши вимогу на адресу відповідачів 23.12.2013р.. В зв'язку з тим, що з моменту укладення договорів поруки від 26.06.2008р. до пред'явлення позову пройшло близько 6 років, то вимоги позивача задоволенню не підлягають, а порука за кредитним договором, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, на день звернення до суду припинена. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги первісного позову не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав, зазначив про наявність інших підстав визнання договорів поруки припиненими, проте письмової зміни чи уточнення підстав зустрічних позовів до початку розгляду справи по суті не подавав. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовний вимог первісного позову та відмову у задоволенні вимог позивачів за зустрічними позовами. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір № 11365258000 про надання споживчого кредиту в розмірі 33000 доларів США. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати наданий кредит в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно з додатком № 1 до договору, з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 26.06.2018р., якщо тільки не застосовується інший термін погашення кредиту, відповідно до п.1.1, 1.2 кредитного договору. Додатковою угодою № 1 від 18.02.2009р. до кредитного договору були внесені зміни кінцевого терміну погашення кредиту до 26.12.2018р. та зміни до графіку погашення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін у розмірі збільшеному вдвічі. Згідно з п.4.1 договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або терміну сплати процентів за кредит відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника 26.06.2008р. були укладені договори поруки № 213971 з [PERSON], № 213973 з [PERSON], № 213969 з [PERSON]. Згідно з п.п.1.1-1.5 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Відповідно до п.3.1 договорів поруки, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Згідно з п. 3.1.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника право вимагати від відповідача дострокового повернення всієї суми кредиту та сплатити кредит, змінивши терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділу 6 договору, у разі порушення позичальником умов кредитного договору. Згідно з п.3.4.3 позичальник зобов'язується достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту у порядку, визначеному розділом 6 договору. Згідно з п.6.1 договору, сторони погодили, що банк має право, відповідно до п.6.1.2 визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п.1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та прлати за кредит в сторону зменшення. Відповідно до п.6.2 договору, в разі застосування банком права, передбаченого п.6.1.2 кредитного договору та направлення банком на адресу відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов договору протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання позичальником вказаної вимоги банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту від банку. Відповідно до умов кредитного договору, позивач 23.12.2013р. поштою направив відповідачам вимоги від 19.12.2013р. про усунення порушень умов кредитного договору, що підтверджується реєстром відправлень із штампом поштового відділення, на адресу за місцем їх реєстрації: [ADDRESS]. Зазначені вимоги всі відповідачі отримали, про що зазначено у зустрічних позовних заявах, запереченні на позов та визнав представник відповідачів у судовому засіданні. Банком отримані зворотні поштові повідомлення про вручення вимог [PERSON] та [PERSON] 28.12.2013р.. Вимоги банку відповідачі не виконали. Станом на 16.04.2014р. утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 35466,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.04.2014р. (11,39611грн. за 1 долар США) становить 404184,03грн., яку позивач просить стягнути в національній валюті, зокрема: 272649,88грн. (23924,82 долари США) - заборгованість за кредитом, 111178,06грн. (9755,79 доларів США) - заборгованість за процентами, 9897,75грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 10458,34грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. На підтвердження розміру заборгованості позивачем за основним позовом наданий відповідний розрахунок. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.533 ЦК України: «Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.» Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; тощо. Враховуючи, що банк скористався правом, передбаченим п.6.1.2 кредитного договору та направив на адресу як позичальника, так і поручителів, вимоги про дострокове повернення кредиту, які відповідачі не виконали протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, то термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання позичальником вказаної вимоги банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту від банку. Оскільки, банк не отримав зворотнього повідомлення про отримання вимоги позичальником [PERSON], то термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку (з 23.12.2013р.), а саме 2.02.2014р., враховуючи, що це був вихідний день, термін повернення кредиту вважається таким, що настав 3.02.2014р.. Позичальник та поручителі визнали, що вимоги банку отримали. Оскільки, що позичальник - відповідач [PERSON] - не виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконав вимогу банку про повернення кредиту та інших платежів: відсотків за користування кредитом, пені, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача за первісним позовом про стягнення суми заборгованості в повному обсязі. Сума, що підлягає сплаті (стягненню) у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (стягнення), оскільки інший порядок її визначення не встановлений ні договором, ні законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.553 ЦК України: «За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.» Відповідно до ст.554 ЦК України: «У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.» Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, на яку посилаються позивачі за зустрічними позовами, як на підставу припинення договору поруки: «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.» Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору та додатку № 1 до договору кінцевий терміном погашення кредиту був встановлений - не пізніше 26.06.2018р., проте, відповідно до норм законодавства та умов кредитного договору, зокрема п. п. 1.1, 1.2, 1.2.2, 6.2, 6.1.2 кредитного договору, був застосований інший термін погашення кредиту, тому строк виконання основного зобов'язання настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку. Тому, твердження представника відповідачів та відповідачів про те, що строк основного зобов'язання в даному випадку не встановлений або ж встановлений моментом пред'явлення вимоги, не відповідає дійсним обставинам справи, і договір поруки не може вважатися припиненим в зв'язку з тим, що кредитор не пред'явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Крім того, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явив позовні вимоги до поручителів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення вимог кредитора - позивача за первісним позовом - до поручителів. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому заборгованість підлягає до стягнення з відповідачів у солідарному порядку. Зустрічні позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, підлягають до стягнення з відповідачів у солідарному порядку. Судові витрати позивачів за зустрічними позовами покладаються на них. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 553, 554, 559, 611, 1054, 1049, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: approved