Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 26093,03 доларів США, що за курсом 23,37 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.12.2019 року складає 609794,11 грн. станом на 20.12.2019 року за кредитним договором №МІ-122-07 від 19.09.2007 року. При цьому посилається на те, що з відповідачем [PERSON] було укладено вказаний кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вказана особа взяла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за борговими зобов`язаннями [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконали та допустили заборгованість. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 31.03.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.04.2020 року позов задоволено. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2020 року заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.04.2020 року скасовано. 12.06.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли заява про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог та відзив на позовну заяву 09.07.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, а представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову та застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №МІ-122-07 (далі по тексту - Кредитний договір) про надання кредиту в сумі 40000,00 доларів США на термін до 18.09.2012 року. 19.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №МІ-122-07, згідно якого [PERSON] поручився за виконання умов Кредитного договору за [PERSON] . Свої зобов`язання перед [PERSON] банк виконав повністю та надав вказаному відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов вищезазначеного Кредитного договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] порушив умови вищезазначеного Кредитного договору та допустив заборгованість станом на 20.12.2019 року в розмірі 161055,70 дол. США, яка складається з наступного: 26093,03 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 38603,31 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 490,67 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 95868,69 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Законом не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець може на свій розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за тілом кредиту в сумі 26093,03 дол. США., що за курсом 23,37 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.12.2019 року складає 609794,11 грн. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Термін повернення кредиту відповідно до п.1.3. Кредитного договору не пізніше 18.09.2012 року. Згідно п. 6.8. Кредитного договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж [PERSON] за Кредитним договором був здійснений 07.08.2014 року, а до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся 30.03.2020 року поза межами визначеного Кредитним договором п`ятирічного строку позовної давності. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пропустило встановлений договором строк звернення до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог. Таким чином, заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку з тим, що вони пред`явлені з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed