Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, який обґрунтовує тим, що 02.10.2012 між ним та ПП «Піраміда-Бест» було укладено кредитний договір №90 на підставі якого позивач надав ПП «Піраміда-Бест» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах максимального ліміту кредитування в розмірі 170 000, 00 грн. з остаточним терміном повернення 01.10.2015. За цим договором ПП «Піраміда-Бест» зобов'язалось повернути кредит та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 22, 00% річних. Крім того для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 02.10.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір поруки № 90/31. У зв'язку з порушенням ПП «Піраміда-Бест» умов кредитного договору у нього перед позивачем утворилась заборгованість, розмір якої станом на 11.05.2016 складає 295 497, 20 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що договір поруки за яким [PERSON] виступає поручителем є припиненим у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України. Третя особа ПП «Піраміда-Бест» знаходиться на тимчасово окупованій території України, у зв'язку з чим доказами про отримання нею повісток про судовий виклик суд не володіє, проте враховуючи вжиття судом усіх передбачених законом заходів з метою повідомлення третьої особи про розгляд справи, суд вважає її належним чином повідомленою, та знаходить можливим вирішити справу у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.10.2012 між ПАТ «Держаний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення «10012/0125 І типу філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ПП «Піраміда-Бест» укладено кредитний договір №90 на підставі якого позивач надав ПП «Піраміда-Бест» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах максимального ліміту кредитування в розмірі 170 000, 00 грн. з остаточним терміном повернення 01.10.2015, а ПП «Піраміда-Бест» зобов'язалось повернути кредит та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 22, 00% річних. Відповідно до п. 5.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язався точно в строки, обумовлені Договором, погашати Кредит та сплачувати плату (проценти) за користування Кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки. Згідно п. 2.7.3. кредитного договору нараховані за період з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником Кредиту (або його частки) проценти (з урахуванням положень п. 2.7.4. цього Договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення Кредиту - одночасно з погашенням Кредиту. Згідно п. 3.3.1. кредитного договору банк має право у випадку, якщо будуть мати будь- які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем/Поручителем взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, вимагати негайного повернення суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо Позичальник вчасно не сплатив суму Кредиту, її частину або проценти за користування Кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим Договором. В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 546, 554 ЦК України, порука є видом забезпечення виконання зобов'язання. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, що в свою чергу є порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодаця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до ст.ст. 546, 554 ЦК України порушення зобов'язання забезпеченого порукою є підставою для відповідальності поручителя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, прострочення виконання грошового зобов'язання, є підставою для покладення на боржника обов'язку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 18.11.2006 №389-008/06Р виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується наданими суду та дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідач ПП «Піраміда-Бест» зобов'язання за договором належним чином не виконало, допустило прострочку щодо повернення кредиту та сплати процентів та станом на 11.05.2016 складає 295 497, 20 грн., в тому числі: прострочений борг за кредитом в сумі 146 760,19 грн.; прострочені відсотки за кредитом з 06.11.2014 по 10.05.2016 в сумі 51 981, 76 грн.; прострочена комісія за резервування кредитних коштів з 06.11.2014 по 10.05.2016 в сумі 115, 24 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 31.10.2013 по 10.05.2016 в сумі 6 717, 92 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом з 08.09.2014 по 10.05.2016 в сумі 1 176, 37 грн.; інфляційні втрати банку з грудня 2014 по квітень 2016 за прострочення сплати кредиту в сумі 80 820, 84 грн.; інфляційні втрати банку з грудня 2014 по квітень 2016 за прострочення сплати відсотків за кредитом в сумі 7 924, 88 грн. 17.06.2015 позивачем електронною поштою на адресу ПП «Піраміда-Бест» направлено вимогу № 60-09/138 про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 02.10.2012 № 90. Дана вимога ПП «Піраміда-Бест» залишена не погашеною. У вересні 2015 позивачем пред'явлено позов до ПП «Піраміда-Бест» в господарський суд Луганської області про стягнення заборгованості за вказаним кредитним догоовром. Рішенням господарського суду Луганської області від 23.11.2015 по справі № 913/849/15, яке набрало чинності 07.12.2015 позов AT «Ощадбанк» стягнуто з ПП «Піраміда-Бест» на користь філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 90 від 02.10.2012 станом на 21.08.2015 в розмірі 256 618, 00 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення виконання ПП «Піраміда-Бест» своїх обов'язків за кредитним договором, зокрема, щодо повернення кредиту та сплати процентів, 02.10.2012 між ПАТ «Держаний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення «10012/0125 І типу філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 90/31. Згідно п. 1.1 зазначеного договору, [PERSON] як поручитель зобов'язалася перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У пункті 4.1 договору поруки сторони погодили, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Відповідно до роз'яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Разом з цим, Верховний Суд України у постановах від 10.09.2017 по справі №6-28цс14 та від 20.04.2016 по справі 6-2662цс15, які прийняті з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, сформулював іншу позицію, ніж Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висновку у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року №5. Даний висновок враховується судом при вирішенні цієї справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Так, Верховним Судом України зазначено наступне. Зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). З матеріалів справи вбачається, що вимога позивача до боржника за основним зобов'язанням ПП «Піраміда-Бест» пред'явлена достроково, у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у зв'язку з чим позивачем в односторонньому порядку змінено умови основного зобов'язання в частині строку його виконання. Зокрема, згідно вимоги від 16.06.2015 № 60-09/138 про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 02.10.2012 № 90, яка направлена на адресу ПП «Піраміда-Бест» 17.08.2015, позивачем визначено новий строк погашення заборгованості протягом 20 днів здня отримання вимоги, тобто, до 06.09.2015. Таким чином, виходячи із зазначених обставин, вимога до поручителя, - відповідача у справі, мала бути пред'явлена не пізніше 06.01.2016 шляхом пред'явлення відповідного позову. З урахуванням вищезазначених обставини, договір поруки від 02.10.2012 № 90/31, укладений між позивачем та відповідачем, у відповідності до пролежень ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненим з 06.01.2016. Разом з цим, даний позов пред'явлений позивачем 22.06.2016. Отже, на даний час відсутні правові підстави для покладення на [PERSON] як поручителя відповідальності за порушення ПП «Піраміда-Бест» основного зобов'язання за кредитним договором від 02.10.2012 №90. З огляду на зазначене, в задоволенні вимог позивача до відповідача [PERSON] належить відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed