Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 30.11.2010 року він був звільнений з посади начальника пасажирського поїзда, однак при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, трудова книжка видана лише 08.12.2010 року. Вважає, що у відповідача перед ним існує заборгованість з виплати заробітної плати за вісім днів з моменту звільнення згідно наказу начальника депо №2147/ос від 30.11.2010 року, яка становить 993 грн. 20 коп. Просить суд зобов'язати відповідача виплатити 993,20 коп. заборгованості з доплатою індексації втрачених доходів на день постановлення рішення суду; провести індексацію втрачених доходів належних позивачу коштів за вимушений прогул, що стався з вини ДТГО «Львівська залізниця» через затримку видачі трудової книжки; зобов'язати відповідача виплатити суми обов'язкових податків до державних фондів від суми визначеної судом. 06.08.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на його користь 2979,60 грн. заборгованості. 13.08.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача 5 000 грн. витрат на правову допомогу. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та заявах від 06.08.2015 року, 13.08.2015 року. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення аналогічні викладеним у запереченні. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Відокремленому підрозділі «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця» на різних посадах з 1993 року, та був переведений згідно поданої заяви 17.02.2010 року на підставі наказу №185/ос від 18.02.2010 року начальником поїзда (пасажирського) 2 групи по контракту, який укладений та підписаний 18.02.2010 року. Термін дії контракту до 17.02.2015 року. Наказом Відокремленого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця» (скорочене найменування - ЛВЧД-1) від 30 листопада 2010 року за №564/К [PERSON] звільнений з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. На підставі наказу ЛВЧД-1 від 30.11.2010 року №546/к, пасажирським вагонним депо Львів видано наказ №2147/ос про припинення з [PERSON] трудового договору (контракту) та звільнення з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис в трудову книжку працівника. Проте, 30.11.2010 року знаючи про своє звільнення позивач [PERSON] у відділ кадрів ЛВЧД-1 для ознайомлення з наказами №2147/ос, №546/к від 30.11.2015 року та отримання трудової книжки не з'явився. 01.12.2015 року відділом кадрів ЛВЧД-1 направлено рекомендованим листом №4621 повідомлення позивачу про необхідність явки за трудовою книжкою (а.с.). 03.12.2010 року [PERSON] з'явився у відділ кадрів ЛВЧД-1, однак отримати трудову книжку відмовився, що підтверджується актом від 03.12.2010 року (а.с.). 08.12.2012 року [PERSON] ознайомився з наказами №2147/ос, №546/к від 30.11.2010 року та отримав трудову книжку. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2011 року у справі №2-1528/2011р. за позовом [PERSON] до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, в задоволенні позову відмовлено. Рішенням суду не встановлено порушення Державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» законодавства при звільненні [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.12.2011 року рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2011 року залишено без змін. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вирішено рішенням Залізничного районного суду м.Львова, яке набрало законної сили. У відповідності до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Матеріалами справи встановлено, що адміністрацією ЛВЧД -1 було вжито усіх заходів для отримання позивачем [PERSON] трудової книжки вчасно, а тому суд критично оцінює доводи позивача про порушення відповідачем вимог трудового законодавства щодо видачі працівникові належно оформленої трудової книжки. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки у відповідача перед позивачем не існує заборгованість із виплати заробітної плати, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed