Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з тих підстав, що він 25 червня 2015 року звернувся до міського голови м. Суми [PERSON] з заявою про прийняття на роботу до КУ «[PERSON] пологовий будинок № 1» та прийняття на посаду головного лікаря установи шляхом укладення з ним контракту на пять років. 27 липня 2015 року отримав лист відповідача, яким було відмовлено в укладанні зазначеного контракту у звязку з опрацюванням всіх заяв, які надійшли чи надійдуть щодо призначення на вказану посаду. Вважає вказану відмову необґрунтованою, оскільки вона суперечить положенням Конституції України щодо вільного вибору праці та рівності у виборі трудової діяльності. Реалізація даного права здійснюється шляхом укладання трудового договору. Контракт як його особлива форма спрямовується на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності і професійні навички, правову та соціальну захищеність. З керівником закладу охорони здоровя укладається контракт строком від трьох до пяти років. Згідно п.7.1 Статуту КУ «[PERSON] пологовий будинок №1», головний лікар призначається та звільняється з посади міським головою за поданням начальника управління охорони здоровя СМР з урахуванням пропозицій постійної профільної комісії. Позивач відповідає кваліфікаційним вимогам для вакантної посади. Відділ охорони здоровя 30 червня 2015 року звернувся до профільної комісії з поданням про погодження кандидатури [PERSON] на посаду головного лікаря установи. Комісією рекомендовано кандидатуру позивача на посаду головного лікаря. Оскільки позивачу було відмовлено в укладанні трудового договору, просив винести рішення, яким зобовязати відповідача [PERSON] міського голову [PERSON] укласти з позивачем контракт строком на пять років на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» на умовах типового контракту, затвердженого постановою КМУ від 16 серпня 2014 року № 642, стягнути з КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 червня 2015 року і по дату фактичного допуску до роботи на посаді. Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив і просив стягнути з КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» заробітну плату за період з 25 червня по 25 жовтня 2015 року в сумі 17309,72 грн., допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітку за один місяць в сумі 4327,43 грн. У судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що право позивача на укладання трудового договору внаслідок необґрунтованої відмови, що передбачене ст. 22 КЗпП України, порушене 25 червня 2015 року. Тому, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України 1992 року, саме з дня звернення воно підлягає судовому захисту і з 25 червня 2015 року відповідача слід зобовязати укласти контракт з позивачем, виплативши середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому зміна найменування установи, зміни до Статуту пологового будинку значення для вирішення справи не мають, бо мають на меті уникнути укладання трудового договору з позивачем всупереч тому, що дотримана процедура звернення до міського голови з цього питання, кандидатура погоджена управлінням охорони здоровя та профільною комісією міськради. Нова процедура призначення повинна бути застосована для нових працівників. Крім того, розгляд постійною комісією депутатів ради за попередньою редакцією Статуту є більш обєктивним при рекомендуванні особи на посаду, ніж подання міському голову від його заступника. Тому нова редакція Статуту є незаконною та не підлягає застосуванню. Ненадання своєчасної відповіді на заяву позивача у розумні строки фактично є відмовою в укладанні контракту. Стороною відповідача не надано відповіді, чому і з яких мотивів при призначенні на посаду головного лікаря надана перевага іншій особі. Представник відповідача [PERSON] міського голови [PERSON] та 3-ї особи [PERSON] міської ради з позовом не погодилась повністю, подала до суду письмові заперечення, у яких зазначила наступне. Позивачу не було відмовлено в укладанні контракту, а 22 липня 2015 року надана відповідь, що після опрацювання заяв усих претендентів на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок», що надійшли чи надійдуть до СМР міським головою буде прийняте рішення. Крім того, СМР 28 березня 2012 року прийняте рішення «Про порядок призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Суми», в яке вносились зміни 30 січня 2014 року та 25 березня 2015 року. Відповідно до вказаного рішення визначено, що призначення на посади керівників підприємств та закладів охорони здоровя, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Суми, здійснюється виключно шляхом укладання з ними контракту відповідно до цього Порядку. Відповідно до рішення СМР від 25 березня 2015 року, прийняття на посаду керівника підприємства (установи охорони здоровя), що належить до комунальної власності територіальної громади міста, здійснюється міським головою шляхом укладання з ним контракту за поданням керівника виконавчого органу [PERSON] міської ради, до сфери управління якого належить відповідне підприємство (установа охорони здоровя), погодженого заступником міського голови згідно з розподілом обовязків. Такого подання на [PERSON] не надходило. На теперішній час КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» не існує і його назва змінена на підставі рішення [PERSON] міської ради від 29 вересня 2015 року на «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок». На посаду головного лікаря переіменованої установи з 13 жовтня 2015 року призначена інша особа. У судовому засіданні пояснила, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки міський голова діяв відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування». На час надання відповіді [PERSON] на імя [PERSON] інші претенденти на посаду головного лікаря були відсутні. Станом на 25 червня 2015 року посада головного лікаря не була вакантна, оскільки її обіймав [PERSON] Лист управління охорони про погодження кандидатури позивача не є поданням. Розгляд депутатською комісією цього питання відбувся 14 серпня 2015 року, тому відсутні підстави для укладення трудового договору з 25 червня 2015 року. Позивач з роботи не звільнений і працює лікарем у пологовому будинку. Просила у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість. Представник відповідача КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок» з заявленими до них позовними вимогами не погодилась повністю і суду пояснила, що призначення на посаду головного лікаря віднесено до повноважень міського голови. Станом на 25 червня 2015 року позивач виконував обовязки головного лікаря, що підтверджується виданими ним наказами. На теперішній час працює на 0,5 ставки лікарем в установі. Переіменування пологового будинку викликане рішенням Верховної Ради України у 2012 році про наданню пологовим будинкам, серед яких і [PERSON] пологовий будинок, статусу клінічних. До вересня 2015 року переіменування не проводилось через відсутність відповідних документів. Вважає, що позов не підлягає задоволенню і просила відмовити позивачу у позовних вимогах. Представник 3-ї особи Відділу охорони здоровя [PERSON] міської ради з позовом не погодився повністю і суду пояснив, що дійсно 25 червня 2015 року начальник відділу охорони здоровя СМР [PERSON] зверталась до депутатської комісії для погодження кандидатури позивача на посаду. Для призначення на посаду головного лікаря [PERSON] також направлене подання відділу, подання на кандидатуру [PERSON] відкликане не було. На вказану посаду міський голова призначає кандидата одноосібно, [PERSON] відмовлено не було, у подальшому внесені зміни до Статуту установи, яким змінений порядок призначення керівника. Позовні вимоги вважає безпідставними і у їх задоволенні просить відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, представників відповідача та 3-х осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2015 року позивача було звільнено з посади лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» у звязку з поновленням його на посаді головного лікаря вказаної установи (а.с.11.44). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2015 року рішення Сумського районного суду від 29 травня 2015 року про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря було скасоване. 25 червня 2015 року розпорядженням міського голови № 254-к були скасовані розпорядження міського голови від 15 липня 2014 року № 236-к та від 18 червня 2015 року № 240-к про поновлення [PERSON] на посаді (а.с.40). Наказом в.о. головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» від 26 червня 2015 року № 42-ОС скасований наказ від 23 червня 2015 року № 41-ОС про звільнення [PERSON] (а.с.41). 25 червня 2015 року позивач звернувся до міського голови з заявою про укладення трудового договору, в якому зазначив, що він відповідає кваліфікаційним вимогам для заняття посади головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» і просить укласти з ним контракт на вказану посаду строком на 5 років (а.с.12). В цей же день 25 червня 2015 року, до голови комісії з питань охорони здоровя, праці та соціального захисту населення міськради звернулась начальник відділу охорони здоровя міськради [PERSON] з проханням погодити кандидатуру [PERSON] для призначення на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1», який працював на цій посаді з 2 лютого 2009 року (а.с.14). 15 липня 2015 року відбулось засідання постійної комісії з питань охорони здоровя, праці та соціального захисту міськради. Відповідно до протоколу № 23 засідання, пунктом 3-м порядку денного було питання про звернення начальника відділу охорони здоровя про погодження кандидатури [PERSON] на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1». З присутніх 7 членів комісії (із 9) «за» погодження кандидатури проголосувало 5 чоловік і кандидатура [PERSON] була рекомендована для призначення на посаду (а.с.11). 22 липня 2015 року [PERSON] міським головою позивачу направлений лист про результати розгляду заяви щодо прийняття на роботу на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] пологовий будинок №1», в якому повідомлялось, що після опрацювання заяв усіх претендентів на посаду головного лікаря, що надійшли чи надійдуть до [PERSON] міської ради, ним буде прийняте рішення (а.с.13). Рішенням сесії [PERSON] міськради від 29 вересня 2015 року була змінена назва КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» на КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок». У новій редакції викладений Статут установи, затверджений 24 березня 2011 року(а.с.33). Внесені дані до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок» (а.с.58). 8 жовтня 2015 року до міського голови звернулась в.о. начальника відділу охорони здоровя міськради з пропозицію кандидатури [PERSON] на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок». Дане звернення погоджено з заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (а.с.68). 12 жовтня 2015 року між міським головою [PERSON] та [PERSON] укладений контракт про призначення останнього на посаду головного лікаря КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок» з 13 жовтня 2015 року до 13 жовтня 2018 року (а.с.69-73). Розпорядженням міського голови від 12 жовтня 2015 року № 399-к [PERSON] призначено на вказану посаду (а.с.42). Відповідно до змісту ст. 21 ч. 3 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Контракт за своєю правовою природою є домовленістю про працю, відрізняється від звичного трудового договору, бо укладається з метою максимального використання індивідуальних особливостей працівника, створення додаткових умов для підвищення взаємної відповідальності сторін в сфері трудових правовідносин. Однією з сторін всіх видів трудових договорів є громадянин, який реалізує свою право на працю шляхом укладення договору відповідно до ст. 2 КЗпП. Відповідно до ст. 22 КЗпП України не допускається будь-яке пряме чи непряме обмеження права на укладення трудового договору з різних підстав. Необґрунтована відмова в прийомі на роботу заборонена. Обґрунтованою слід вважати відмову у звязку з відсутністю вакантних місць, за відсутності необхідної кваліфікації у працівника, що претендує на зайняття вакантної посади, у випадку прямої заборони, встановленої законодавством. Постановою КМУ України від 16 жовтня 2014 року № 642 затверджений «Порядок укладення контракту з керівником державного комунального закладу охорони здоровя». Зокрема, вказаним Порядком визначений строк укладення контракту від 3 до 5 років. Відповідно до Статуту КУ «[PERSON] пологовий будинок №1», затвердженого рішенням сесії міської ради від 24 березня 2011 року, розділом 7 статуту визначений порядок оперативного керівництва установою. Пунктом 7.1 передбачено, що головний лікар установи призначається та звільняється з посади міським головою за поданням начальника управління охорони здоровя СМР з урахуванням пропозицій постійної профільної комісії. З головним лікарем укладається контракт (а.с.15-19). Заперечуючи проти позову представники відповідачів посилаються на нову редакцію Статуту, яка викладена у новій редакції відповідно до рішення сесії [PERSON] міської ради від 29 вересня 2015 року. Даним рішенням змінено найменування КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» на КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок». Дане рішення сесією прийняте після звернення позивача з позовом до суду і під час розгляду справи у суді. Суд не може погодитись з посиланням представника КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок» на те, що таке рішення прийняте з метою виконання наказів МОЗ України від 14 вересня 1998 року № 273 та від 27 грудня 2011 року № 969 про надання лікувальним закладам клінічних, оскільки на виконання вказаних наказів видане розпорядження голови [PERSON] ОДА від 2 серпня 2012 року №316-ОД, відповідно до якого на базі КУ «[PERSON] пологовий будинок №1» створено клінічний заклад, тобто накази МОЗ України були реалізовані ще у 2012 році (а.с.54-57,59). Згідно Статуту КУ «[PERSON] міський клінічний пологовий будинок» в новій редакції від 29 вересня 2015 року, п.71., управління установою здійснює головний лікар, який призначається міським головою шляхом укладання з ним контракту за поданням керівника уповноваженого органу, погодженим заступником міського голови згідно з розподілом обовязків (а.с.61-67). Однак, вказана редакція Статуту затверджена після звернення позивача з заявою та до зміни Статуту, пройдена процедура погодження кандидатури, зокрема начальник управління здоровя звернулась до постійно діючої комісії міськради з цього питання і більшістю голосів членів комісії кандидатура була рекомендована на посаду. Таким чином, рішення щодо призначення [PERSON] повинно прийняте після закінчення процедури погодження з урахуванням перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 26 червня по 17 липня 2015 року. При цьому суд також не може врахувати посилання сторони відповідачів на рішення сесії міськради від 28 березня 2012 року про затвердження Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств установ, організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Суми (в т.ч. числі керівника закладу охорони здоровя). При зверненні позивача з заявою до міського голови та до голови комісії з питань охорони здоровя, праці та соціального захисту населення з приводу призначення його на контрактну посаду відповідно до чинного на час звернення Статуту установи, позивачу не повідомлено, що порядок звернення невідповідний. Більш того, постійно діюча комісія, на засіданні якої були присутні заступники міського голови та секретар міськради, дане питання розглядала і прийняла рішення. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що інших кандидатур на час погодження кандидатури позивача, для зайняття посади головного лікаря не було. Позивач у жодний спосіб не був повідомлений про необхідність звертатись з приводу призначення на посаду за нових умов. Таким чином, створені штучні умови для надання переваги при призначенні на посаду іншій особі. Враховуючи викладені обставини, неприйняття своєчасного рішення щодо призначення на посаду позивача за наявності у того необхідної кваліфікації, є необґрунтованою відмовою в укладанні трудового договору у формі контракту. При вирішенні питання з якого часу порушене право підлягає захисту, суд не може погодитись з посиланням представника позивача на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», оскільки у даній справі йде мова не про трудовий договір на загальних умовах. Контрактна форма трудового договору передбачає можливість додаткових умов про взаємні зобовязання сторін. Постанова пленуму Верховного Суду України прийнята постанова раніше, ніж постанова КМУ від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що перебуває у державній власності», яка вперше регламентувала дані правовідносини. Рішення суду є обовязковим для виконання, однак установа переіменована, кандидатура позивача погоджена 15 липня 2015 року, тому зобовязання про укладання контракту слід покласти з дати набрання рішенням законної сили на існуючу посаду. Підстави для стягнення заявлених грошових коштів у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial