Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу і з урахуванням уточнених в судовому засіданні вимог просить стягнути з відповідача борг в сумі 4320 дол. США, пеню в сумі 9709 доларів США, моральну шкоду в сумі 30000грн, а також порушити кримінальну справу проти відповідача за ст..» Шахрайство». Свої вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог мотивує тим, що 3.11.2011 року він позичив відповідачу 2860 дол. США до 3.12.2011 року. Термін дії розписки був продовжений до 03.04.2012 року. Згодом 23.12.2011 року він позичив відповідачу 2460 дол. США до 28.12.2011 року. Загальна сума боргу згідно даних розписок складає 5320 дол. США. Крім того, в розписках зазначено , що за кожний день прострочення платежу передбачена пеня в розмірі 0.5 % від загальної суми за кожний день прострочки. Розписки написані особисто відповідачем і оригінали розписок долучені до матеріалів справи. Відповідач добровільно не збирається повертати кошти і тому він вимушений звернутися за захистом своїх прав в суд. За час розгляду справи відповідач частково сплатив борг і залишок боргу складає 3183 дол. США. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, просить їх задоволити.Зазначив, що якщо протягом 2 місяців з моменту набрання рішенням законної сили відповідач сплатить йому борг в сумі 3183 дол. США, то він не буде вимагати сплати пені та моральної шкоди від відповідача. Відповідач в судовому засіданні 07.09.2015 року визнав, що повинен сплатити борг , але просив перенести судове засідання на 2 тижні, щоб він мав змогу добровільно погасити борг .В наступне судове засідання 23.09.2015 року відповідач не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони , суд вважає ,що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст.. 1046 , 1047 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . В судовому засіданні встановлено , що 3.11.2011 року позивач [PERSON] позичив відповідачу 2860 дол. США до 3.12.2011 року. Термін дії розписки був продовжений до 03.04.2012 року. Згодом 23.12.2011 року позивач позичив відповідачу 2460 дол. США до 28.12.2011 року. Загальна сума боргу згідно даних розписок складає 5320 дол. США. Крім того, в розписках зазначено , що за кожний день прострочення платежу передбачена пеня в розмірі 0.5 % від загальної суми за кожний день прострочки. Розписки написані особисто відповідачем і оригінали розписок долучені до матеріалів справи. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що розписки ( а.с. 32, 33 ) про отримання [PERSON] в борг у [PERSON] коштів написані особисто відповідачем [PERSON]Оригінали розписок знаходяться у позивача.Дані розписки підтверджують отримання коштів в борг боржником [PERSON] від кредитора [PERSON] Загальна сума боргу складає 5320 дол. США. Строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущений. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідач за час розгляду даної справи в суді частково погасив борг, так як йому терміново потрібні були кошти на операцію. Залишок боргу складає 3183 дол. США . Відповідач погодився з даною сумою.Дана сума 3183 дол. США , що по курсу НБУ 21.73 на день винесення рішення станом на 23.09. 2015 року становить 69166 грн.59 коп. підлягає стягненню з відповідача. Позивач заявив також вимогу про стягнення на його користь пені , як передбачено в розписках -0.5 % від загальної суми за кожний день прострочки. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14 згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Як установлено судом, в розписках передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобовязуєься сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 0.5% від усієї суми позики за кожен день прострочення. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 28 грудня 2011 року, а до суду він звернувся лише 3 грудня 2014 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову, тобто з 3.12.2013 року по 3.12.2014 року. Пеня за період з 3.12.2013 року по 3.12.2014 року складає 9709 дол.США ( 26.60 дол. США Х 365 днів), що по курсу НБУ 21.73 на день винесення рішення станом на 23.09. 2015 року становить 69166 грн.59 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14 частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що розмір пені 9709 дол. США значно перевищує розмір боргу 3183 дол. США , а також з урахуванням того, що відповідачем частково погашався борг, вважає за можливе зменшити розмір пені до суми боргу , а саме до 3183 дол. США., що по курсу НБУ 21.73 на день винесення рішення станом на 23.09. 2015 року становить 69166 грн.59 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Вимога позивача про порушення проти відповідача кримінальної справи за фактом шахрайства не підлягає задоволенню, так як дане питання не входить до компетенції суду. Вимога про стягнення моральної шкоди в сумі 30000 грн. не підлягає задоволенню. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках , передбачених статтями 280 , 611 , 1167 , 1168 ЦК України , а також іншими нормами законодавства , які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки встановлено , що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов язань , а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди , то вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. Так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду , то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial