Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 травня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], за участю свідка [PERSON] було укладено боргову розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 доларів США (що станом на 24.10.2016 року еквівалентно 25 670 гривень) строком до 30.12.2014 року. 23 січня 2016 року на прохання [PERSON] ним було позичено останній ще 1000 доларів США (що еквівалентно станом на 24.10.2016 року 25 670 гривень) строком повернення до 30 квітня 2016 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч [PERSON] за його участю, де вказана загальна сума по першій та другій позписках становить 2000 доларів США. Оскільки відповідач добровільно не бажає повернути кошти за борговою розпискою, на телефонні дзвінки не відповідає, він був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Просить ухвалити рішення та стягнути з [PERSON] на його користь 54 380 (п'ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят) гивень 00 коп., оскільки даний спір в добровільному порядку вирішити не вдалось. Відповідач умисно старається затягнути розгляд справи з метою уникнення виконання умов договору за борговою розпискою. В судовому засіданні позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 54 380 (п'ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят) гивень 00 коп. та судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесять одну) гривню 20 коп. Представик відповідача в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав частково, в сумі боргу в розмірі 1000 доларів США, однак обгрунтувати чому саме цю суму вважає повернутою не зміг, як і не зміг підтвердити це документально. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], за участю свідка [PERSON] було укладено боргову розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 доларів США (що станом на 24.10.2016 року еквівалентно 25 670 гривень) строком до 30.12.2014 року. 23 січня 2016 року на прохання [PERSON] ним було позичено останній ще 1000 доларів США (що еквівалентно станом на 24.10.2016 року 25 670 гривень) строком повернення до 30 квітня 2016 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч [PERSON] за його участю, де вказана загальна сума по першій та другій позписках становить 2000 доларів США. 09 березня 2017 року у даній цивільній справі Яворівським районним судом Львівської області було ухвалено рішення на підставі якого позовні вимоги задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 54380 ( п'ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят ) гривень 00 коп. та 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривень 20 коп. судового збору. Не погоджуючись з рішенням Яворівського районного суду від 09.03.2017 року відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області заяву було призначено до розгляду. На підставі ухвали Яворівського районного суду Львівської області рішення Яворівського районного суду від 09.03.2017 року скасовано та справу призначено до судового розгляду. На неодноразові виклики суду відповідач в судове засідання не з'явилась, її представник неодноразово намагався вирішити даний спір в позасудовому порядку, однак безрезультатно. Позовні вимоги представник відповідача визнав частково в сумі боргу 1000 доларів США, що станом на 24.10.2016 року становило 25 670 грн.. Жодних доказів про повернення коштів відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] в решті суми боргу суду не надав. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1048 ЦК України, - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зважаючи на те, що відповідач взятий на себе обов'язок за договором позики грошових коштів так і не виконала та порушила умови договору, позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved