Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0030/07/6.10-N від 30.08.2007 року, мотивуючи тим, що 30.08.2007 року між АКБ «Форум», назву якого змінено на ПАТ «Банк Форум» та відповідачкою укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 79 000,00 дол. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором. Банк повністю виконав перед відповідачкою зобов`язання, які передбачені кредитним договором, однак [PERSON] свої зобов`язання, незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні ресурси і сплатити проценти, належним чином не виконує. Заочним рішенням від 22.06.2015 року позов Публічного акціонерного товариства Банк Форум до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 54 949,32 доларів США та 12 556,03 грн. пені за кредитним договором № 0030/07/6.10-N від 30.08.2007 року було задоволено (49, 50). Ухвалою суду від 23.07.2015 року вказане заочне рішення за заявою відповідачки було скасоване, а справу призначено до судового розгляду на 29.09.2015 року (а.с. 76). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.81, 98, 119). Відповідачка в судові засідання призначені на 29.09.2015 року, 12.02.2016 року, 07.04.2016 року не з'явилася повторно, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 80, 109-111, 116-118). В судові засідання призначені на 05.11.2015 року та 11.12.2015 року відповідачкою та її представником були подані заяви про відкладення розгляду справи без підтвердження причин відкладення (а.с.92, 102). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 30.08.2007 року між АКБ «Форум» (правонаступник - публічне акціонерне товариство «Банк Форум») та відповідачкою [PERSON], яка у 2009 році змінила прізвище з Білецька на Демиць, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10) було укладено кредитний договір № 0030/07/6.10-N, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит для нерухомості в розмірі 79 000,00 доларів США з терміном погашення до 27.08.2032 року (п.п. 1.1., 1.2.). Умовами п. 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 12,00 % на рік за користування кредитом. Відповідно до п.3.3.2 договору відповідачка зобов'язалася повертати кредит згідно умов договору не пізніше дати обумовленої в п. 1.2 цього договору, повернути Банку всю суму наданих коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами (а.с. 4, 5). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0030/07/6.10-N від 30.08.2007 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів у разі неналежного виконання умов кредитного договору з боку позичальника. 19.12.2014 року за вих.№16278/4.1 позивачем було направлено відповідачці вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, однак, така вимога відповідачкою залишена без відповідного реагування (а.с. 6) Позивачем станом на 30.01.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0030/07/6.10-N від 30.08.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за договором в розмірі 54 949,32 доларів США та 12 556,03 грн., в тому числі 50 816,57 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 3 641,52 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 491,23 доларів США поточна сума заборгованості за нарахованими процентами, 12 556,60 грн. пеня (а.с.3). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача надано суду копію банківської ліцензії, копію дозволу з додатком на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому, стягнення заборгованості слід здійснювати в доларах США. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави 3 654,00 гривень судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 611, 612, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved