Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 вересня 2015 року у виконкомі Косоньської сільської ради він уклав шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] Крістофер Крістоферович, [INFO]. На початку спільного проживання між ними було взаємоповага та взаєморозуміння, однак з часом виявилося, що вони одне одному не підходять, оскільки в них абсолютно різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. В подальшому це все призвело до частих сварок та скандалів. З кінця літа 2016 року відносини між ними стрімко погіршилися. Рішенням Берегівського районного суду від 28 листопада 2016 року шлюб між ними розірвано. З того часу відповідачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просять задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. Представник третьої особи, органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на доданий до заяви висновок органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації та просив розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 05.09.2015 року у виконкомі Косоньської сільської ради уклали шлюб. 27.04.2015 року в них народився син - [PERSON] Крістофер Крістоферович, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Встановлено, що малолітній син [PERSON] Крістофер Крістоферович проживає з матірю [PERSON]. На даний час між сторонами виник спір щодо участі батька [PERSON] Крістофера Лайошовича у вихованні свого сина [PERSON] Крістофер Крістоферовича. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний приймати участь в його вихованні і має право на особисте спілкування з ним. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь в його вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Статтею 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сімя визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Крім того, згідно із ст.. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказаного спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору та суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування [PERSON] райдержадміністрації №02-18/335 від 19.09.2017 року вважається за доцільне в інтересах прав дитини встановити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення часу побачень щомісяця в першу та третю суботу з 10:00 год. по 19:00 год. та другу і четверту неділю з 10:00 год. по 19:00 год., з правом забирати дитину за місцем свого проживання с. Батрадь, ву. Петефі, 16 Берегівського району. Суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Крім того, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Також, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, її вихованні та встановлення порядку спілкування батька з дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, суд вважає за можливе визначити, як спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] Крістофер Крістоферович, [INFO], щомісяця в першу та третю суботу з 10:00 год. по 19:00 год. та другу і четверту неділю з 10:00 год. по 19:00 год., з правом забирати дитину за місцем свого проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved