Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому вказав, що від спільного подружнього проживання з відповідачкою у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] проживає з позивачем з квітня 2013 року та перебуває на повному забезпеченні батька [PERSON] Оскільки, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, просить суд стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 800 грн. на утримання [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вказала, що її син не проживає в батька-позивача у справі, а проживає у діда, батька позивача, відповідно позивач не турбується за свого сина, а утримує його дідусь. За її словами, позивач має іншу сім`ю і за дитиною жодного догляду не вчиняє. Крім цього, вказала, що має проблеми з спиною та хребтом, отримує аліменти на одну дитину і їй буде важко сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення позивача,представника позивача, відповідачки, свідків, вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що 22 грудня 2010 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2012 року було вирішено стягувати з позивача аліменти на утримання двох дітей щомісячно в розмірі по 350 гривень на кожну дитину. Однак, оскільки син [PERSON], [INFO], з квітня 2013 року проживає з батьком, позивачем по справі, відповідно останній звернувся до суду з позовом про припинення сплати аліментів на утримання сина, і 23 жовтня 2014 року рішенням Коломийського міськрайонного суду позивача [PERSON] було звільнено від сплати аліментів на утримання сина. Так як син проживав з батьком і знаходився на повному його утриманні , то позивач в 2015 році звернувся із позовом про стягнення аліментів із відповідачки на утримання сина, однак в суді сторони досягли певної домовленості і позов було залишено без розгляду. Однак, з часом виявилося, що домовленість між сторонами не була виконана, а тому позивач повторно змушений звернутися до суду. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.3 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. 928-VIII. Так для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум встановлений на рівні 1455 грн. в період з 1 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року. 30% від суми 1455 грн. становить 436 грн. 50 коп. Відповідачка є фізично здорова, молода жінка і на її утриманні не має інших непрацездатних осіб, крім одної спільної дитини від сторін - [PERSON] Суд бере до уваги той факт,що у відповідачки є на утриманні одна дитина від спільного шлюбу з позивачем, а також той факт,що вона є офіційно безробітна, що підтверджується наданою довідкою з Коломийського центру зайнятості, відповідно суд вважає,що розмір аліментів слід зменшити до 450 грн. на місяць. Пояснення відповідачки про те,що син [PERSON] не проживає з батьком, спростовуються поясненням самої дитини, [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив,що постійно проживає з батьком- позивачем по справі. Так само спростовуються представлена відповідачкою довідка з КП «Житлоінфоцентр» №1430 від 18.04.2016 року щодо іншого місця проживання дитини , оскільки позивачем представлено копію домової книги та довідку адресно-довідкового підрозділу УДМС в Івано-Франківській області,що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає по місцю проживання батька - [ADDRESS]. Крім цього, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.10.2014 року в справі за позовом [PERSON]-позивача по даній справі, до [PERSON]- відповідачки по даній справі, встановлено, що неповнолітній спільний син подружжя [PERSON],[INFO], на час розгляду справи постійно проживає з батьком, позивачем по справі. Відповідачка з позовними вимогами погодилась і в подальшому дане рішення суду не оскаржувала, воно набрало законної сили. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлене судом підтверджується: копією рішення про розірвання шлюбу, копіями свідоцтв про народження, довідкою Коломийського РВ УДМС № 25925 від 22.03.2016 року, копіями домової книги, копією паспорта та ідентифікаційного коду та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. На підставі ст.ст.141,180-184 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. 928-VIII, та

Outcome: partial