Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , з тих підстав, що по [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] їй на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та для ведення особистого селянського господарста, а також земельна частка (пай) розміром 31,30 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, наділені на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296, у відповідності із сертифікатом на право за земельну чатку (пай) серії [NUMBER] від 12.04.2018 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [INFO] за [NUMBER]. [INFO] мати [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона за життя заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті матері та частково оформила спадщину на належне матері майно. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті матері [PERSON] , що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Крім того, вказала, що мати за життя значилася на прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про народження позивача, як позивач, так і її батьки зазначені на прізвище « [PERSON] », також в свідоцтві про одруження прізвище позивача зазначено « [PERSON] », тому необхідно в мотивувальній частині рішеня суду встановити факт родинних відносин між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та її матір`ю [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задольнити та справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що заперечень проти позову не має, визнає повному в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги, виданої Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 230 від 24.05.2019 року, станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який числився колгоспним двором, була зареєстрована та проживала [PERSON] (мати позивача), [INFO] (а.с. 8). [PERSON] (мати позивача), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12.04.2018 року, зареєстрованого 03.05.2018 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 31,30 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 6). [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилося і де б воно не було, і на що вона по закону матиме право після смерті заповіла своїй дочці [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту від 21.08.1999 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , так як була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 229 від 24.05.2019 року (а.с. 7). Крім того, позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] (мати позивача), яка помера [INFO] , а саме на земельні ділянки, грошовий вклад та житловий будинок з господарськими будівлями, які не є предметом розгляду даного позову, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18.12.2007 року (а.с. 12, 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 553/2007 від 18.12.2007 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 27-49), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, яка прийнала та частково оформила спадщину за заповітом, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська» розміром 31,30 в ум.кад.га, що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, яка належала її матері [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 14), позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . 14.01.1971 року позивач [PERSON] одружилася з [PERSON] та після реєстрації одруженя їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 14). Як вбачається з наведених документів прізвище позивача та її матері вказано як « [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно являлася матір`ю позивача [PERSON] , враховуючи те, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення. В нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] був виданий після смерті матері [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 328/02-31 від 01.05.2019 року (а.с. 11). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Нормами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved