Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості, зазначивши в позові, що в 2014 року він разом із сім'єю переїхав на постійне місце проживання в [INFO]. Від жителів села позивач дізнався, що після смерті [PERSON], яка померла 17.06.2011 року залишився житловий будинок за адресою: с. Романівка Тальнівського району Черкаської області по вул. Гагаріна, 9. Даний житловий будинок в подальшому вирішили придбати. Спадкоємцем всього майна померлої є її син [PERSON]. Узгодивши всі істотні умови з відповідачем, 21.04.2015 року позивач передав кошти за будинок, про що останній написав відповідну розписку. На неодноразові звернення позивача до відповідача про оформлення договору купівлі-продажу в органах нотаріату, відповідач не реагує, що змушує позивача звернутися з даний позовом до суду. Просить визнати, договір купівлі-продажу житлового будинку № 9 по вул. Гагаріна в с. Романівка Тальнівського району Черкаської області, який укладений 21.04.2015 року між ним та [PERSON] - виконаним та дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду справи без їх участі та підтримання ними позовних вимог повністю. Відповідач до судового засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін, які на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України скористались своїм правом про розгляд справи за їх відсутності, за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.08.2014 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння, розташоване в с. Романівка Тальнівського району Черкаської області по вул. Гагаріна, 9 (а.с. 9). Рішення набрало законної сили 26.08.2014 року. Згідно розписки від 21.04.2015 року [PERSON] отримав кошти в сумі 2 500 доларів США від [PERSON] за проданий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 9, в с. Романівка Тальнівського району Черкаської області, власником якого він є (а.с. 33). [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] листами з проханням оформити нотаріально договір купівлі-продажу будинковолодіння (а.с.13), що підтверджується відповідними поштовими розписками (а.с. 14, 15). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що під час фактичного укладення договору купівлі-продажу будинку мало місце волевиявлення сторін договору, які дійшли згоди щодо всіх істотних умов (предмета договору, його ціни), також мало місце фактичне тривале та повне виконання умов договору з обох сторін, що в свою чергу, є підтвердженням того, що його укладення відповідало внутрішній волі сторін; відповідач по справі зобов'язувався протягом місяця здійснити нотаріальне посвідчення укладеного між ним та [PERSON] договору, але цього на день розгляду справи так і не зробив, також не реагував на письмові листи позивача щодо нотаріального посвідчення договору, що суд розцінює як ухилення з боку відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved