Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами: №26254054575802 від 24.12.2016 року у розмірі 24 342,01 грн. та №22032000087 від 29.09.2018 року у розмірі 216 120,02 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 24.12.2016 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що 15.08.2018 року змінило назву на АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено комплексний договір про надання банківських послуг № [NUMBER] (опитувальник),за умовами якого банк здійснює кредитне обслуговування рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритого в банку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу (кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро» ( УДБО) на визначених в ньому умовах та підтвердив факт ознайомлення з Тарифами банку та умовами УДБО. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі. Всупереч умов комплексного договору про надання банківських послуг № [NUMBER] (опитувальник) [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту, сплати відсотків та комісії по кредиту, у зв`язку з цим, станом на 12.11.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 24 342,01 грн., яка складається з наступного: залишку простроченого кредиту 11 088,19 грн., залишок прострочених відсотків 8 984,63 грн., залишок прострочених комісій 4 269,19 грн. Окрім того, 29 вересня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір №22032000087418.Відповідно до умов договору банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором , а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати зобов`язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитних договорів відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 12.11.2020 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000087418 складає 216 120,02 грн. Ухвалою судді від 20 січня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав. Судом дотримані вимоги ст.131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро») та відповідачем [PERSON] укладено комплексний договір про надання банківських послуг № [NUMBER] -КР (опитувальник) на умовах визначених вказаним договором. Використання максимально можливого ліміту згідно діючих продуктів банку - 50 000 грн., реальна процентна ставка по кредиту - 89,88%, абсолютне подорожчання кредиту становить - 34 231,23 грн. Згідно розділу 11 зазначеного Договору, [PERSON] звернувся до банку з пропозицією (офертою) укласти Комплексний договір про надання банківських послуг на умовах викладених в заяві про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки та заяві про надання кредиту та на умовах викладених банком в Універсальному договорі банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (УДБО) і тарифах банку розміщених на офіційному сайті банку. Однак, відповідач всупереч умов Комплексного договору про надання банківських послуг № [NUMBER] -КР (опитувальник) від 24.12.2016 року не виконав свої зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на на 12.11.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 24 342,01 грн., яка складається з наступного: залишку простроченого кредиту 11 088,19 грн., залишок прострочених відсотків 8 984,63 грн., залишок прострочених комісій 4 269,19 грн. Також судом встановлено, що 29 вересня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір №22032000087418, відповідно до якого АТ«Банк Кредит Дніпро» надано відповідачу грошові кошти у розмірі 164 588,57 грн., які [PERSON] зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 29.09.2023 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, сума кредиту складає 164 588,57 грн., строк кредитування складає 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 29.09.2023 року. Умовами кредитного договору визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 1,99% від суми кредиту та процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних, на прострочену заборгованість - 56,0% річних (а.с.5). Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору №26254054575802 від 24.12.2016 року , а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 24 342,01 грн., що складається з: залишку простроченого кредиту 11 088,19 грн., залишок прострочених відсотків 8 984,63 грн., залишок прострочених комісій 4 269,19 грн., а також з тих же підстав підлягають задоволенню позовні вимоги банку за кредитним договором №22032000087418 від 29.09.2018 року у розмірі 216 120,02 грн., що складається з :залишок простроченого кредиту 152508,22 грн., залишок прострочених відсотків 7931,53 грн., залишок прострочених комісій 55680,27 грн. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитних договорів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання та сплатив заборгованість за укладеними кредитними договорами суду не надано. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеними кредитними договорами, щодо повернення кредитних коштів. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за укладеними кредитними договорами. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 3606,93 грн.

Outcome: approved