Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON] про визнання ордеру недійсним. Мотивував свої вимоги тим, що 04 квітня 2012 року відповідно до рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 03/2012 від 04.04.2012 року) [PERSON] було надано дозвіл на идачу ордеру на квартиру [ADDRESS]. 22 травня 2012 року було видано ордер № 10 на право вселення у квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вказаний будинок має статус житлового будинку для малосімейних. Позивач також вказує, що рішенням Київської міської ради восьмого скликання шостої сесії від 01.12.2011 року за № 748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації жилого будинку для малосімейних на [ADDRESS]» зазначений житловий будинок передано до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації і відповідно остання має виключне право здійснювати управлінські функції щодо вказаного житлового будинку. Також, як зазначає позивач, в силу ст. 58 Житлового кодексу Української РСР, ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення, однак на момент видасі такого у зазначеній квартирі вказаного будинку проживала [PERSON] За таких обставин, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним ордер № 10 виданий 22 травня 2012 року на право вселення у квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача та представник особи в інтересах, якої подано позов, підтримали вимоги позовної заяви та просли її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення судової повістки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставність пред'явлення таких. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити вимоги позивача, вважаючи такі обґрунтованими. Заслухавши думку осіб які з'явилися в судове засідання та надали суду пояснення по обставинам справи, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2012 року відповідно до рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 03/2012 від 04.04.2012 року) [PERSON] було надано дозвіл на видачу ордеру на квартиру [ADDRESS]. 22 травня 2012 року було видано ордер № 10 на право вселення у квартиру [ADDRESS]. Рішенням Київської міської ради восьмого скликання шостої сесії від 01.12.2011 року за № 748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації жилого будинку для малосімейних на [ADDRESS]» зазначений житловий будинок було передано до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації. 23 жовтня 2012 року відповідно до рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 05/2012 від 23.10.2012 року) було відмінено рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 03/2012 від 04.04.2012 року) про надання [PERSON] дозволу на видачу ордеру на квартиру [ADDRESS]. Суд вважає, що позивачем не доведено обставину того, що житловий будинок по вулиці Промисловій, 4/2 у місті Києві станом на 14 квітня 2012 року було передано до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації. Станом на день прийняття рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 03/2012 від 04.04.2012 року) і видачі ордеру № 10 (22 травня 2012 року) будинок [ADDRESS] перебував на балансі ПАТ «Київенерго», оскільки суду не надано акту прийому-передачі зазначеного будинку на виконання рішення Київської міської ради восьмого скликання шостої сесії від 01.12.2011 року за № 748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації жилого будинку для малосімейних на [ADDRESS]». Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішення комісії з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» (протокол № 03/2012 від 04.04.2012 року) про надання [PERSON] дозволу на видачу ордеру на квартиру [ADDRESS] було скасовано, а тому на погляд суду відсутній предмет спору. Щодо наявності факту видачі ПАТ «Київенерго» ордеру на жиле приміщення, яке було зайняте [PERSON], то суд вважає, що таке не може бути правовою підставою для визнання недійсним ордеру № 10 виданого 22.05.2012 року на право вселення у квартиру [ADDRESS]. При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 січня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Київенерго» про виселення без надання іншого жилого приміщення, було встановлено фактичні обставини самоправного, неправомірного зайняття [PERSON] жилого приміщення - квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим судом і було прийнято рішення про виселення останньої із зазначеного приміщення. Аналізуючи матеріали справи, суд бере до уваги наявність таких істотних обставин та робить категоричний висновок про відсутність доказів, які б надали можливість дійти переконливого висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed