Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, накладених постановою державного виконавця АА №031182 від 10.05.2006 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 16.05.2006 року №3209654. В обґрунтування позову зазначено, що у вересні 2016 року, під час продажу успадкованої земельної ділянки, яка розташована в с.Федорівка, Кіровоградського району та області, позивачу стало відомо, що належне йому майно перебуває під арештом на підставі постанови державного виконавця ВДВС у Кіровоградському районі Кіровоградської області АА №031182 від 10.05.2006 року. Припинити чинність арешту зазначеного майна органом державної виконавчої служби неможливо через знищення завершених виконавчих проваджень, які зберігаються протягом трьох років, що є перешкодою встановлення підстав винесення постанови АА №031182 від 10.05.2006 року. Наявність нескасованого арешту на майно позивача обмежує його право власності, а тому він звернувся в суд з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав просив його задовольнити. Відповідач, який про дату, місце і час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, свого представника до суду не направив, причини його неявки суду не відомі. Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд провести розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №75771390 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 4,7949 га, кадастровий номер 3522587600:02:000:0067, яка знаходиться на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району та області, та власником будинку за адресою: вул.Шпаченка, 15, с.Федорівка, Кіровоградського району та області. Вказаним майном позивач володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-152, яке видане 11.07.2016 року державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори. В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 3209654; зареєстровано: 16.05.2006 року за № 3209654 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 031182 від 10.05.2006 року, ДВС у Кіровоградському районі Кіровоградської області; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON]; заявник: ДВС у Кіровоградському районі. На заяву представника позивача [PERSON] 28.12.2016 року, адресовану начальнику Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Кіровоградській області щодо зняття арешту з нерухомого майна та внесення відповідних відомостей до реєстрів, йому повідомлено, що у відділу в 2011 року перебувало одне виконавче провадження, яке відкрито за постановою Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області №9421 від 05.12.2010 року. Дане виконавче провадження завершене у звязку з повним виконанням. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №031182 від 10.05.2006 року встановити неможливо, через знищення виконавчих проваджень, оскільки вони зберігаються протягом трьох років після завершення, а тому зняти арешт, про який просить заявник, Кіровоградським районним відділом ДВС неможливо. Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі\~закінчення\~виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури,\~закінчення\~виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягненя основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із\~закінченням\~виконавчого провадження. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.59 «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з майна є обґрунтованими, оскільки на даний час виконавче провадження яким накладався арешт на все майно, належне позивачу, знищено, а наявність незнятого обтяження суттєво обмежує його право власності щодо цього майна, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України,

Outcome: approved