Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач, враховуючи уточнення позовних вимог, просить визнати відповідача батьком дитини, [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої спільної дочки [PERSON] в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем вони проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2017р. по червень 2018р. у м. Бровари, де відповідач винаймав житло. У цей час в них народилася спільна дитина, проте відповідач не визнає себе батьком малолітньої [PERSON] та не бажає надавати матеріальну допомогу на її утримання. Відповідач працевлаштований, проходить військову службу у військовій частині, отримує щомісячне грошове забезпечення в розмірі 10\~000грн., тобто має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Відповідач подав відзив. Після проведення біологічної експертизи відповідач позов про встановлення його батьківства по відношенню до дитини, народженої у позивачки, а також позов про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини доходів визнав, подав відповідну заяву. Ухвалою суду від 05.11.2019р. закрито провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку та прийнято заяву позивача про зменшення розміру аліментів на дитину до ј частини доходу відповідача. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З копії свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Семиполки Броварського району Київської області, її батьком записаний [PERSON] , матір?ю [PERSON] . Як встановлено, батько дитини записаний зі слів матері згідно ст.135 СК України. Із довідки від 24.01.2019р. встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір?ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.06.2019р. у даній справі призначалася судова медична генетична експертиза. З експертного висновку про біологічне батьківство №103-247-2019 \~від 20.09.2019р. встановлено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] складає величину не менше ніж 99, 9999%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] практично доведено. Згідно ст. 7 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування за нею. Згідно ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Як вбачається зі ст.\~128\~СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір?ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідач факт його батьківства визнав і подав заяву про визнання позову про встановлення його батьківства по відношенню до дитини, народженої позивачкою дочки [PERSON] . Генетичною експертизою підтверджено батьківство відповідача, тому його заява не суперечить його правам та законним інтересам, не суперечить закону щодо визначення батьківства (походження дитини), і відповідає інтересам як сторін так і самої дитини. Таким чином, позовна вимога щодо визнання батьківства [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача аліментів на утримання спільної дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , то суд виходить з наступного: Згідно ст.181 СК\~України способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач позов в цій частині визнав, подав відповідну заяву про визнання позову. Відповідач є працездатним , визнання позову не суперечить його законним інтересам та правам , і повністю відповідає інтересам дитини Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Суд вважає, що присудження аліментів у розмірі ј від усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, буде відповідати інтересам дитини, та не порушуватиме права кожного з сторін. Аліменти підлягають присудженню з дня пред`явлення позову до суду відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, тобто з 24.01.2019р. і до повноліття дитини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved