overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 25.07.2013 року за участю автомобілів марки «Део сенс» д.н.з. [NUMBER], який належить відповідачу та автомобіля марки «Тойотакорола» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], автомобілям були спричинені механічні пошкодження. Відповідача було визнано винним у вчинені ДТП, причиною якого стало перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння.Цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена позивачем згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7712841. [PERSON] звернулась до позивача, як страховика із заявою про відшкодування шкоди. Позивач виконав свої зобов'язання та перерахував грошові кошти для відновлення транспортного засобу потерпілої сторони. Проте, оскільки відповідач, на момент вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння та не повідомив позивача про настання страхового випадку, позивач має право регресної вимоги. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав, а відповідач визнав позовні вимоги /а.с. 41, 43/. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що від колишнього шлюбу з відповідачем у них є спільні дітина утримання яких позивач відповідно до судового рішення сплачує аліменти по ј частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Позивач зазначає, що від іншого шлюбу в останнього також народилась дитина на яку позивач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку) щомісячно. В сукупності такий розмір перевищує половину доходу позивача, що є неприпустимо та порушує його права, тому позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей з ј до 1/6 частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Позивач в суд не з'явився, просив розглянути справу у відсутність останнього, позов підтримав. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні останнього посилаючись на те, що одна з спільних дітей на сьогоднішній день вже є повнолітньою, а тому доводи позивача неспроможними. Крім того, позивач аліменти не сплачував та не сплачує, внаслідок чого має місце заборгованість. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Згідно судового рішення з позивача стягуються аліменти на утримання дітей по ј частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Згідно договору про сплату аліментів позивач та [PERSON] домовились про те, що позивач сплачуватиме на їх спільну дитину [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку) щомісячно /а.с. 5, 6/. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стверджуючи, що сукупний розмір аліментів, які стягуються з позивача перевищує половину його заробітку (доходу), останній не надав доказів на підтвердження розміру свого заробітку (доходу). Крім того, син сторін [PERSON] є повнолітнім, а отже стягнення аліментів припинено. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про неправомірне використання даних, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач неправомірно використала його персональні дані в соцмережі «Facebook», та розміщувала від його імені на сторінці публікації провокативного характеру, що пошкодило його ділову репутацію та призвело до притягнення його, як адвоката до дисциплінарної відповідальності. Такі дії, позивач вважає неправомірними в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. В судове засідання сторони не з`явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнала позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, мотивуючи свої вимоги тим, відповідач шахрайськими діями отримала від позивача кошти в розмірі 100000, 00 грн., які були перераховані на картковий рахунок відповідача. Також відносно відповідача було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України. В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, де позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував/а.с. 59/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином /а.с. 58/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31.07.2015 року позивач перерахував на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 100000, 00 грн., відкритий у Дарницькому районному відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль», відкритий на ім'я відповідача, що підтверджується квитанцією № OW3351315 від 31.07.2015 року /а.с. 5/. Відповідно до виписки з особового рахунку відповідача, остання 31.07.2015 року отримала на свій картковий рахунок кошти в розмірі 100000, 00 грн. /а.с. 52/. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач отримав кошти незаконним шляхом та без достатньої на те правової підстави, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням суду від 08.08.2019 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач, зазначає, що діти проживають разом з ним з липня 2019 року, проте аліменти продовжують нараховуватися, виконавче провадження не закрито. Оскільки діти проживають разом з позивачем та перебуває повністю на його утриманні, а виконавче провадження не закрито, позивач звернувся з даним позовом до суду, з метою захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання сторони не з`явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнала позов у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення або розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням суду від 22.12.2014 року з позивача на користь відповідача стягнути аліменти на утримання дитини сина - [PERSON], [INFO] Позивач, зазначає, що син проживає разом з ним протягом трьох років, проте аліменти продовжують нараховуватися, виконавче провадження не закрито. Крім того, державним виконавцем на грошові кошти позивача накладено арешт в рамках виконавчого провадження №47081288 відкритого на підставі виконавчого листа №753/11143/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Оскільки дитина проживає разом з позивачем та перебуває повністю на його утриманні, а виконавче провадження не закрито, позивач звернувся з даним позовом до суду, з метою захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнала позов у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення або розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя, з липня 2014 року шлюбні стосунки припинились, спільне господарства не ведеться, сторони проживають окремо, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. В судове засідання сторони не з'явились надали суду заяви про розгляд справи без їх участі позивач позов підтримав, відповідач позов визнала, просили його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.01.1993 року, зареєстрованому у відділ реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції у м. Донецька, Донецької області актовий запис № 53 /а.с.4/. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Спільне життя між сторонами не склалося із за різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові один до одного, з липня 2014 року не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Примирення між сторонами не можливо. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Майновий спір, щодо місця проживання дитини та щодо утримання дитини на час розгляду справи між сторонами відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало на обстановку в родині. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримала /а.с. 29/. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 306 /а.с.4/. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, у зв'язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На час розгляду справи спори про поділ майна відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та матеріальному забезпеченні останньої, що негативно впливає на обстановку в родині. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав /а.с. 17/. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 135 /а.с.3/. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, у зв'язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та матеріальному забезпеченні останньої, що негативно впливає на обстановку в родині. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав /а.с. 17/. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 655 /а.с.3/ Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, у зв'язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства з червня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, що негативно впливає на обстановку в родині, виховання та розвиток дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав /а.с. 15/. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність /а.с.16/. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 24.04.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 186 /а.с.3/. Сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, у зв'язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні стосунки з вересня 2013 року та не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини. На час розгляду справи спори про утримання дітей та поділ майна відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved