Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 18 листопада 2006 року. Від шлюбу народилися діти сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], 31 жовтня 2009 року, [PERSON], 20 жовтня 2013 року, [PERSON], 31 жовтня 2014 року. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам. А тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, обставини справи підтверджує. Відповідач в судовому засіданні не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, 10.12.2016 року надав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справу його відсутність, так як він перебуває у зоні АТО, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 18 листопада 2006 року Вороньківською сільською радою Бориспільського району, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 24 ( а.с.17). Від цього шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 31 жовтня 2009 року, [PERSON], 20 жовтня 2013 року, [PERSON], 31 жовтня 2014 року. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., за клопотанням позивача слід покласти на нього.

Outcome: approved