Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20 642,03 грн. за кредитним договором № 490938032 від 06.04.2015 року, стягнення 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідачка отримала у позивача кредит в розмірі 16 106 грн. 47 коп. та зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені цим договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 23.02.2016 року наявна просторочена заборгованість за кредитом 15 359 грн. 97 коп., за відсотками 3 843 грн. 47 коп. У зв`язку з систематичним порушенням [PERSON] своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй нараховано неустойку (штраф) в розмірі 1 438 грн. 59 коп. На виконання умов договору відповідачці була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вона залишена без реагування. Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.21). 05.04.2016 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON] в Івано-Франківській області на проживання не значиться. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідачку про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.46). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 06.04.2015 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 490938032, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 16 106 грн. 47 коп. з терміном погашення до 07.04.2018 року. Умовами п. 2.2. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 39,9% на рік за користування кредитом. Відповідно до договору відповідачка [PERSON] зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту (а.с.4-9). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №490938032 від 06.04.2015 року (а.с. 12). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 23.02.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №490938032 від 06.04.2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за договором в сумі 20 642 грн. 03 коп., в тому числі 15 359 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, 3 843 грн. 47 коп. - заборгованість по відсотках, 1 438 грн. 59 коп. - штраф (а.с.12). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором нею не представлено суду. 23.02.2016 року позивачем було направлено відповідачці вимогу про дострокове повернення кредиту, однак вона залишена без реагування (а.с.14, 15). Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved