Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією, мотивуючи свій позов тим, що 04.07.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідач шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-10003-040713 - договір. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26255908971763 в національній валюті гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 30 200,00 грн. Відповідно до умов договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід»ємною частиною договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже і моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивачем повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконує належним чином свої зобов»язання і, станом на 17.02.2017 року заборгованість відповідача перед банком складає 52 001,82 грн., з яких: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 32 953,35 грн., заборгованість за відсотками 19 048,47 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн. Посилаючись на положення договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що в нього не має коштів на погашення боргу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.07.2013 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-10003-040713. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26255908971763 в національній валюті гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 30 200,00 грн. У відповідності до п.1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід»ємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1 частини 3 моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже і моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України та відповідно до п. 2.5 частини 3 договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 17.02.2017 року заборгованість відповідача перед банком складає 52 001,82 грн., з яких: тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 32 953,35 грн., заборгованість за відсотками 19 048,47 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач не виконує умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та відсотків. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 600 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved