Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення зазначаючи, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13039478 від 19.11.2013 року він є співвласником 1/3 частини комплексу нежитлових будівель загальною площею 831,5 кв.м, що розташовані в [ADDRESS]. Між ним та відповідачем був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 1/13-12 від 01.12.2013 року, відповідно до умов якого він передав в оренду відповідачу належну йому частину вищевказаного нерухомого майна площею 277,17 кв. метри. Строк дії цього договору встановлений сторонами в три роки з моменту прийняття його за актом приймання - передачі, який був укладений сторонами в день підписання вищевказаного договору оренди 01.12.2013 року.Розділом 7 Договору оренди нежитлового приміщення № 1/13-12 від 01.12.2013 року сторони встановили порядок повернення орендованого нежитлового приміщення від відповідача йому після закінчення строку дії цього договору, тобто після 01.12.2016 року. Відповідач, до цього часу, не передав орендоване приміщення по Акту прийому-передачі, продовжує користуватися цим приміщенням, провадить там будівельні роботи. Згідно п.7.6 Договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2013 року відповідач, як орендар, повинен сплачувати йому орендну плату по день фактичного звільнення орендованого приміщення, чого відповідач не робить.Відповідно до п. 4.1 вищевказаного договору оренди відповідач повинен сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 7 950 грн. щомісяця. Відповідач, починаючи із 01.11.2016 року, припинив сплачувати позивачу орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі за період із 01.11.2016 року по 01.07.2017 року в розмірі 63 600 грн., яку відповідач відмовляється сплатити позивачу посилаючись на фінансові труднощі, а тому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказані кошти та зобов»язати повернути орендоване приміщення. Позивачем уточнено позовні вимог 13.10.2017 року і відповідно до наданих уточнень він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі в сумі 95 400 грн. та судові витрати по даній справі. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача і підтримання позовних вимог щодо стягнення орендної плати в сумі 95 400 грн. та судових витрат. Представник відповідача надала суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником 1/3 частини об'єкта нерухомості, що складається з адміністративної будівлі площею 560,2 кв.м., гаража площею 271,3 кв.м., частини вимощення, частини огорожі та які відповідно до правовстановлюючого документа значаться як комплекс будівель за адресою: [ADDRESS]. Інші частини даного об'єкта нерухомості належать фізичним особам: [PERSON] 1/3 частина та [PERSON] 1/3 частини. Тобто, зазначений комплекс будівель є спільною частковою власністю трьох осіб. Частки у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виділені, а відтак комплекс будівель фактично знаходиться в спільному користуванні співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 01.12.2013 року між [PERSON] та ТОВ «ВТ-Сервіс» було підписано договір оренди нежитлового приміщення № 1/13-12, згідно якого позивач являється орендодавцем, а відповідач ТОВ «ВТ-Сервіс» орендарем. Частино. 1 ст. 793 ЦК України визначено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається в письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. (ст. 975 ЦК). Строк дії цього договору встановлений сторонами в три роки з моменту прийняття його за актом приймання - передачі, який був укладений сторонами в день підписання вищевказаного договору оренди 01.12.2013 року. Розділом 7 Договору оренди нежитлового приміщення № 1/13-12 від 01.12.2013 року сторони встановили порядок повернення орендованого нежитлового приміщення від відповідача йому після закінчення строку дії цього договору, тобто після 01.12.2016 року. Судом встановлено, що відповідач, до цього часу, не передав орендоване приміщення по Акту прийому-передачі, продовжує користуватися цим приміщенням, провадить там будівельні роботи. Згідно п.7.6 Договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2013 року відповідач, як орендар, повинен сплачувати йому орендну плату по день фактичного звільнення орендованого приміщення, чого відповідач не робить. Відповідно до п. 4.1 вищевказаного договору оренди відповідач повинен сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 7 950 грн. щомісяця. Відповідач, починаючи із 01.11.2016 року, припинив сплачувати позивачу орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі за період із 01.11.2016 року по 01.11.2017 року в розмірі 95 400 грн. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 95 400 грн. Щодо вимог про зобов»язання відповідача повернути йому по акту прийому-передачі орендоване житлове приміщення площею 277,17 кв.м, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, так як частки співвласників не виділені, комплекс будівель знаходиться в спільному користуванні і вони повинні разом вирішувати питання щодо володіння і користування ним, представником позивача в уточненнях та заяві про розгляд справи без його участі такі вимоги не підтримувались. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та підтверджені наданими квитанціями по сплату судових витрат, кошти в сумі 957,00 грн.

Outcome: approved