Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що йому на праві власності належить домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] - рідна сестра позивача, зареєстрована у вказаному житловому будинку. Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачка з 2000 року за даною адресою не проживає, де проживає відповідачка позивач не знає, не одноразово телефонував їй , пропонував їй добровільно знятися з реєстрації, однак вона відмовляється. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в його помешканні є перешкодою в реалізації ним прав власника будинку, а тому з відповідним позовом звернувся до суду. Просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Могилів-Подільський сектор управління державної іміграційної служби зняти з реєстрації [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, викладене в позовній заяві підтвердив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Могилів-Подільського РС УДМС України у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, заперечень та доповнень по факту даної справи немає. Позивач [PERSON] не заперечував щодо заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення, а тому це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач з 2000 року не проживає за місцем реєстрації. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як вбачається з договору дарування житлового будинку від 20 березня 2008 року, власником житлового будинку по [ADDRESS], є [PERSON], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7-8). Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] зареєстрована у належному на праві власності позивачу житловому будинку, що підтверджується копією домової книги (а.с.9-10). Відповідно до акту обстеження житлових умов заявника від 16 березня 2015, відповідач [PERSON] зареєстрована, однак не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2000 року, її місце проживання членам комісії та голові квартального комітету №4 невідомо, що підтверджено також копією домової книги. На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрована у належному на праві власності позивачу [PERSON] житловому будинку по [ADDRESS], однак з 2000 року за місцем реєстрації не проживає, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 72, 150, 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved