Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 21.01.2016 року між Товариством та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. 27.03.2016 року за участі застрахованого транспортного засобу сталась дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої є [PERSON] 04.05.2016 року позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 375 473,04 грн. 22.09.2016 року позивач звернувся до страхової компанії ПАТ «НАСК «Оранта», яким застраховано цивільну відповідальність [PERSON] ПАТ «НАСК «Оранта» сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., в межах ліміту. Залишок боргу, яким має сплатити відповідач становить 325 473,04 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що 21.01.2016 року між ТдВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №КА-15-С-02_0000074, предметом якого є страхування ТЗ «Porshe Cayenne», д/н [NUMBER]. 27.03.2016 року в Дніпро - Хуторське, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2016 року, водія [PERSON] визнано винним в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення передбаченогост.124 КУпАП. 28.03.2016 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 19.04.2016 року Позивачем на підставі Рахунку №СФ-60 від 29.03.2016 року було складено Страховий акт № 16GL-1066 та розрахунок відшкодування до нього. На підставі вказаних вище документів, Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 375\~473,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4982 від 04.05.2016 року. Цивільно правова відповідальність Відповідача на момент ДТП буза застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно Поліса №АЕ/3411963. 22.09.2016 року Позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування №30-р до ПАТ «НАСК «Оранта», яка здійснила виплату в межах ліміту 50\~000 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування становить 325\~473,04 грн. (375\~473,04 50\~000). Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди» Відповідно до ст. 22\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує встановленим у цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 38.1\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому законом порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху. Згідно зі статтею 1166\~ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved