Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.022.68.0918.ФО_К від 21 вересня 2018 року у розмірі 18692,83 гривні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 0.022.68.0918.ФО_К від 21 вересня 2018 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,0 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних та комісії за обслуговування кредиту 2,99% щомісячно. Строк погашення кредиту - не пізніше 21.09.2021 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 06.06.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 18692,83 гривні, з яких: 14200,65 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4492,18 гривні - заборгованість за нарахованими відсотками та комісією. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованість у розмірі 18692,83 гривні, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Справа поступила до суду 18.06.2019 року. Ухвалою суду від 15.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 07.10.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Юнекс Банк» слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-9), відповідно до укладеного договору № 0.022.68.0918.ФО_К від 21.09.2018 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,0 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 21.09.2018 року по 21.09.2018 року (а.с.12). Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п.1.5 кредитного договору № 0.022.68.0918.ФО_К від 21 вересня 2018 року, за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,0% річних; комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Відповідно до ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з п.3.2.7 кредитного договору на вимогу банку позичальник зобов`язується достроково повернути кредит в повній сумі, сплатити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції, що зазначено у п.3.3.2 цього Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, при цьому, відповідач, не виконуючи належним чином свої зобов`язання, порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору. Судом встановлено, що станом на 06.06.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 18692,83 гривні, з яких: 14200,65 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4492,18 гривні - заборгованість за нарахованими відсотками та комісією (а.с.13). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № 0.022.68.0918.ФО_К від 21 вересня 2018 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,0 гривень судового збору.

Outcome: approved