Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS]. [INFO]. померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй спадкове майно. Згідно з заповіту від 22.01.2010 року [PERSON] призначила спадкоємцем усього свого майна [PERSON] Просить виділити [PERSON], яка померла [INFO], 11/18 частки із спільної сумісної власності земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких зазначили, що позов визнають повністю та просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст. ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З дослідженого судом Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №378261 встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №94, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно з заповіту від 22.01.2010 року [PERSON] призначила спадкоємцем усього свого майна [PERSON] Із матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак позивач не може оформити спадщину у органах нотаріату, оскільки вищевказана земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності і частка [PERSON] не визначена. Задавольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Із свідоцтва про право на спадщину від 11.02.2002 р. встановлено, що [PERSON] є власником 11/18 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться на спірній земельній ділянці в [ADDRESS] Оскільки вищевказана земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності, а також не визначались частки у праві спільної сумісної власності у цій земельній ділянці, ні за домовленістю співвласників, ні за рішенням суду, та беручи до уваги, що [PERSON] є власником 11/18 частин житлового будинку, котрий знаходиться на спірній земельній ділянці, тому з урахуванням вимог ч.4 ст. 120 ЗК України розмір її частки у даній земельній ділянці становить 11/18. Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved