Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Подвойського» розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлому [INFO], [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ніжинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 16 серпня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], посилаючись на слідуючі обставини: [INFO], у віці 68 років, помер її чоловік, [PERSON] Внаслідок смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Подвойського», розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах. За життя чоловік не розпорядився своїм майном, а тому вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги і спадщину прийняла фактично в силу ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Спадкоємці, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. У 2015 році вона вирішила оформити спадщину належним чином. Але в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не може за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується відповідною постановою державного нотаріуса від 18 вересня 2015 року. За таких обставин, питання визначення належності спадкового майна попередньому власнику (спадкодавцю) та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За життя її чоловік був членом КСП «ім.Подвойського» та був включений до Списку громадян - членів КСП «ім.Подвойського», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Подвойського та зареєстрованого 2 жовтня 1995 року за №1995. Факт належності її чоловікові права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності зазначеного КСП розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підтверджується копією сертифікату серії [NUMBER], виданого 16 серпня 1996 року на ім'я її покійного чоловіка на підставі рішення Ніжинської районної державної адміністрації від 31 травня 1996 року №167. Але, оскільки сертифікат виданий на ім'я її чоловіка та зареєстрований за ним вже після його смерті, він не породжує будь яких правових наслідків і не дає їй права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. За таких обставин, правовстановлюючий документ на спадкове майно і до теперішнього часу перебуває в управлінні Держгеокадастру у Ніжинському районі, а вона змушена звертатися до суду і у судовому порядку просити суд визнати за собою, як єдиним спадкоємцем за законом, що своєчасно прийняла спадщину, право на земельну частку (пай), що залишився їй в порядку спадкування після смерті чоловіка. Вартість земельної частки (паю) становить 37579 грн 87 коп, що підтверджується довідкою управління Держгеокадастру. Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов задовольнити. Представники відповідачів Кунашівської сільської ради та Ніжинської РДА в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяву, в яких просять справу розглядати без їх участі, позов визнають і не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В заяві представник позивача підтримав позовні вимоги ,а представники відповідачів їх визнали, а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved