Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він є власником квартири № 1, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Боровиковського, 5 (далі - квартира), в якій також зареєстрований відповідач. Однак, з квітня 2017 року відповідач виїхав за кордон на роботу та з того часу назад не повертався. Жодні перешкоди для проживання [PERSON] у квартирі не створюються. Зазначає, що особистих речей відповідача у квартирі немає, комунальні послуги останнім не сплачуються. Реєстрація [PERSON] у квартирі не дає можливості йому оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Тому, в звязку з неможливістю в інакший спосіб вирішити даний спір, оскільки місце перебування відповідача йому не відоме, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1 в будинку 5 по вул. Боровиковського, що у м. Луцьку. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 29). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується судовими повістками (а.с. 19, 25), які були направлені судом за місцем його реєстрації (а.с. 28), а також судовим оголошенням, розміщеними відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 24). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104813498 (а.с. 7) та будинковою книгою А № 35915 для прописки громадян, проживаючих [INFO] квартири № 1 по вул. Боровиковського, в м. Луцьку (а.с. 7-11). З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 32964 від 03.10.2018 року вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 12). Судом також встановлено, що відповідач залишив місце своєї реєстрації (проживання) у квітні 2017 року році, та з того часу в спірній квартирі не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, його особистих речей у квартирі немає. Вищевказані обставини підтверджується листом Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 21.09.2018 року № 3/7165 (а.с. 13) відповідно до якого при розгляду заяви [PERSON], а саме при опитуванні сусідів [PERSON] було встановлено, що [PERSON], який є онуком позивача, дійсно не проживає за адресою: [INFO], в період часу із квітня місяця 2017 року по теперішній час. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач будучи членом сімї позивача - власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому, добровільно зніматися з місця реєстрації не бажає. Доказів іншого відповідач суду не надав. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 1 в будинку № 5 по вул. Боровиковського в м. Луцьку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У своїй позовній заяві позивач просить залишити судові витрати за ним (а.с. 3). Враховуючи викладене,

Outcome: approved