Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що її батьки знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу народилася вона [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 052756. Сімейне життя батьків не склалося і вони припинили сімейні стосунки, що підтверджується свідоцтвом, про розірвання шлюбу від 14.05.2007 року серії 1-Но №079588. З цього часу батьки проживають окремо, вона залишилася проживати з матусею. На сьогоднішній день продовжує навчання в учбовому закладі «Артемівське педагогічне училище» (денна форма навчання). Стипендію не отримує та не працює. Просить стягнути з відповідача [PERSON] [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], ІПН [NUMBER], який отримує пенсію та регрес, аліменти на користь та на утримання повнолітньої дитини [PERSON] [INFO], ІПН 35920041105, починаючи з моменту подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х років, у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідно до\~ст.74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2\~ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі або частині заробітку платника аліментів з урахуванням його матеріального становища, стану здоров'я, наявності в нього інших дітей, можливості надання утримання іншим з батьків. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №052756 від 29 травня 1998 року виданого виконкомом Ольховатської с/ради м. Єнакієве (а.с.5), яка після закінчення школи продовжує свою освіту та на даний час навчається на денній формі навчання в Артемівському педагогічному училищі Донецької області,\~\~терміном навчання з 01.09.2013 року по 06.2017 рік (а.с.8). У зв'язку з денним навчанням позивач не працює та власних доходів не має. Відповідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ч.2\~ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Україна, ратифікувавши Конвенцію про права дитини, визнала принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси якої є предметом їх основного піклування ( ст.18 Конвенції ) .\~\~\~\~\~\~ Відповідно до Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів , що є необхідними в інтересах дітей . Таким чином оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача починаючи з моменту подання позовної заяви, аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно до закінчення навчання, отримавши яке позивач не перевищить за віком 23-років.

Outcome: approved