Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості. В обґрунтування прозову зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2004 року. Шлюб уклали в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №31. Від даного шлюбу у них народився син- [PERSON] , [INFO] . 7 лютого 2006 року шлюб було розірвано в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції за актовим записом №16 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29.03.2005 року (справа №2-284 2005 р.) з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , починаючи з 16.03.2005 року і до його повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Калинівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 20 серпня 2010 року відповідачкою було укладено шлюб в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції з [PERSON] , в результаті чого відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на «[PERSON]». Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2011 року (справа № 2-678/11р.) його позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Він проводив виплату аліментів на користь [PERSON] по вищевказаному рішенню суду та виконавчому листу. Однак, нещодавно йому стало відомо про те, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року (справа №132/583/15-ц) [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , визнано усиновлювачем дитини- [PERSON] , [INFO] , та відповідно записано батьком дитини, прізвище дитини з « [INFO] » змінено на «[INFO]», а по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». Рішення набрало законної сили 04.04.2015 року. Крім того, на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області про усиновлення неповнолітньої дитини до актового запису про народження дитини №236 від 04.12.2004 року були внесені відповідні зміни щодо зміни прізвища та по батькові дитини: « [INFO] » було замінено на «[INFO]», а по батькові « [INFO] » на « [INFO] », а також змінені відомості про батька дитини:батьком було записано [PERSON] . Таким чином, після позбавлення батьківських прав і з подальшим усиновленням дитини, між ним і дитиною припиняються особисті, майнові права та обов`язки в тому числі і обов`язок по утриманню, який полягає у сплаті аліментів на утримання сина. При цьому, з припинення обов`язку по утриманню дитини з нього стягувались аліменти, внаслідок чого станом на 01.09.2019 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24800 грн., з яких 24214 грн. 75 коп. утворилось за період з 01.04.2015 року по 01.10.2017 року, тобто після усиновлення дитини. Враховуючи, що між ним та його сином [PERSON] з дати набрання чинності рішенням суду (справа 132/583/15-ц) про його усиновлення, а саме з 04.04.2015 року припинились особисті, майнові права та обов`язки, вважає, що подальше стягнення з нього аліментів на користь останнього є неправомірним. Крім того, в зв`язку з зазначеними обставинами на підставі ст.197 СК України, просить звільнити його від заборгованості за аліментами. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, згідно заяви наявної в матеріалах справи позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за його відсутності, витрати по сплаті судового збору залишити за ним. Відповідач в підготовче засідання також не з`явилася, при цьому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності без технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги визнає. Представник Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в підготовче засідання не з`явився, хоча про час та день судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в одержанні повістки. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2004 року. Шлюб уклали в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №31. Від даного шлюбу у них народився син- [PERSON] , [INFO] . 7 лютого 2006 року шлюб було розірвано в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції за актовим записом №16 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29.03.2005 року (справа №2-284 2005 р.) з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , починаючи з 16.03.2005 року і до його повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Калинівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 20 серпня 2010 року відповідачкою було укладено шлюб в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції з [PERSON] , в результаті чого відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на «[PERSON]». Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2011 року (справа № 2-678/11р.) [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Позивач проводив виплату аліментів на користь [PERSON] по вищевказаному рішенню суду та виконавчому листу. Проте, відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року (справа №132/583/15-ц) [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , визнано усиновлювачем дитини- [PERSON] , [INFO] , та відповідно записано батьком дитини, прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на «[PERSON]», а по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». Рішення набрало законної сили 04.04.2015 року. Крім того, на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області про усиновлення неповнолітньої дитини до актового запису про народження дитини №236 від 04.12.2004 року були внесені відповідні зміни щодо зміни прізвища та по батькові дитини: « [INFO] » було замінено на «[PERSON]», а по батькові « [INFO] » на « [INFO] », а також змінені відомості про батька дитини:батьком було записано [PERSON] . Таким чином, після позбавлення батьківських прав і з подальшим усиновленням дитини, між позивачем і дитиною припиняються особисті, майнові права та обов`язки в тому числі і обов`язок по утриманню, який полягає у сплаті аліментів на утримання сина. При цьому, з припинення обов`язку по утриманню дитини з позивача стягувались аліменти, внаслідок чого станом на 01.09.2019 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24800 грн., з яких 24214 грн. 75 коп. утворилось за період з 01.04.2015 року по 01.10.2017 року, тобто після усиновлення дитини іншою особою, що підтверджується відповідними довідками-розрахунками заборгованості по аліментах старшого державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Г.М.Химери, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. 3 моменту усиновлення виникають немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена, тобто в даному випадку, [PERSON] та усиновлювачем [PERSON] . Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Насамперед, здійснення усиновлення носить характер правовстановлюючого факту, адже після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок, а відповідно й правовідносини, між батьками та особою, яка усиновлена. В силу факту усиновлення виникають права та обов`язки як у особи, яку усиновлюють, так і права й обов`язки в особи, яка усиновляє (усиновлювача). При цьому цей обсяг прав та обов`язків визначається правовим зв`язком батьків і дітей, який визначений сімейним законодавством. Тому законом визначене загальне правило, що цей обсяг є таким самим. За загальним правилом, правові відносини між усиновленою особою та батьками за походженням припиняються з моменту здійснення усиновлення, незалежно від способу усиновлення (подружжям чи однією особою, із записом усиновлювачів батьками чи без такого)\\. Усиновлений, а також усиновлювачі (та їх родичі) набувають у результаті усиновлення не тільки прав та обов`язків, які випливають із сімейних відносин, але й усіх тих прав і обов`язків, які передбачені нормами інших галузей права, підставою для виникнення яких є факт наявності родинних відносин. Відповідно до ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 ст.188 СК України зазнає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, враховуючи, між позивачем та його сином [PERSON] з дати набрання чинності рішенням суду (справа 132/583/15-ц) про його усиновлення, а саме з 04.04.2015 року припинились особисті та майнові права і обов`язки, суд вважаю, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] є неправомірним. Крім того, враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.197 СК України звільнити позивача від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , яка утворилась, починаючи з 04.04.2015 року, тобто з моменту здійснення усиновлення дитини. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved