Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього в користь відповідачки, на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], 20.01.2009 р. н. та сина [PERSON], 27.02.2010 р. н. в розмірі 2/3 частин з усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що за рішенням Хустського районного суду від 26.08.2016 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у вказаній частці від всіх видів заробітку. Однак, на даний час у нього змінилися обставини, що стосуються його доходів, так як на сьогоднішній день він втратив постійне місце праці, у нього відсутні стабільні доходи, тому просив суд змінити розмір стягуваних аліментів на користь колишньої дружини з частки від заробітку на тверду грошову суму в розмірі по 600 грн. щомісячного на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги заявлені [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач на даний час втратив постійне місце праці, стабільних доходів не має і виконувати аліментні обовязки у розмірі визначеному судовим рішенням від 26.08.2016 року не має можливості. Наявність заборгованості перед відповідачкою по аліментах, яка утворилася у позивача внаслідок втрати робочого місця повністю погашена. Через те, що позивач на теперішній час має нерегулярні та незначні заробітки, просить вирішити питання про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. В задоволенні зустрічних позовних вимог заявлених відповідачкою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 гривень на кожну дитину, просила відмовити, оскільки такий розмір аліментів призведе до неможливості виконання виплати таких коштів позивачем. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме необхідність зміни розміру аліментів з частки від доходів на тверду грошову суму, посилаючись на те, що при вирішенні питання про стягнення аліментів за рішенням Хустського районного суду від 26.08.2016 року [PERSON] навмисно надавав дані про те, що він має постійне місце праці та наполягав на визначенні розміру аліментів у частці від його заробітку. Однак, в подальшому він фактично не працював та затягував виконання покладених на нього обовязків по виплаті аліментів. На даний час позивач не має постійного місця праці, але часто їздить за межі України на заробітки і має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, значно більшій ніж 600 гривень, про які йдеться у його позовній заяві. Тому відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом про зміну розміру аліментів з часткового розміру, який визначений рішенням Хустського районного суду від 26.08.2016 року на тверду грошову суму в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів та зустрічний позов [PERSON] про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в шлюбі з 28 лютого 2008 року, який між ними розірваний за рішенням Хустського районного суду від 26.08.2016 року. Вказаним судовим рішенням також визначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 2/3 частин з усіх видів заробітку, щомісячно для утримання доньки [PERSON], 20.01.2009 р. н. та сина [PERSON], 27.02.2010 р. н., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До матеріалів позовної заяви позивач надав докази про припинення ним трудової діяльності у приватного підприємця згідно наказу №4/16 від 01.11.2016 року. Тобто на час звернення до суду позивач втратив постійне місце праці та стабільних доходів, і розрахунок та стягнення аліментів на користь [PERSON] в подальшому за судовим рішенням фактично унеможливлений. Наявність заборгованості по аліментах, що утворилася у позивача повністю погашена на час розгляду даної справи, про що в судовому засіданні ствердила сама стягувачка - [PERSON] Питання про утримання неповнолітніх дітей сторін: доньки [PERSON], 20.01.2009 р. н. та сина [PERSON], 27.02.2010 р. н. та перебування їх на вихованні біля матері [PERSON] сторони в судовому засіданні не заперечували. В своїх поясненнях в судовому засіданні представник позивача та відповідачка зі своїм представником визнали обставини про неможливість у подальшому проводити стягнення аліментів за рішенням від 26.08.2016 р. з [PERSON] в розмірі 2/3 частин з усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину через відсутність у останнього постійного місця праці та стабільних доходів. Крім цього учасники судового розгляду наполягали на задоволенні основного позову та зустрічного позову про необхідність зміни розміру аліментів, що стягувалися з [PERSON] в частках від заробітку на визначення аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на вище наведені обставини, суд з врахуванням підстав зазначених у ст.184 СК України, дійшов висновку про наявність безумовних підстав для необхідності зміни розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] у частці від заробітку на розмір у твердій грошовій сумі, тому позовні вимоги позивача та зустрічні позовні вимоги відповідачки в частині зміни розміру аліментів підлягають до задоволення. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходив з оцінки доказів встановлених по справі, а також з врахуванням віку дітей, та потреби для їх нормального утримання і виховання, і дійшов висновку, що відповідачка в зустрічній позовній заяві обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст.ст.180,192 СК України [PERSON] зобовязаний забезпечити утримання своїх дітей, до досягнення повноліття, а тому зустрічні позовні вимоги відповідачки про зміну розміру аліментів, що стягуються з позивача слід задовольнити і визначати їх розмір, відповідно до положень передбачених ст.184 СК України, у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів що повинні стягуватися з [PERSON] на утримання його неповнолітніх дітей, суд виходив з того, що останній є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Даний розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з [PERSON] відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial