Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на гаражв якому посилається на те, що йому було виділено земельну ділянку під будівництво гаража у гаражному кооперативі [ADDRESS]. Зазначає, що своїми коштами побудував гараж, є членом гаражного кооперативу, сплачує членські внески та оформив право власності на земельну ділянку, на якій побудований зазначений гараж. Однак не оформив право власності на цей гараж, так як не має правовстановлюючих документів. З огляду на наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на гараж [NUMBER], що знаходиться у гаражному кооперативі № 4 у м. Червонограді Львівської області, та зобов'язати відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Червоноградського МУЮ Львівської області зареєструвати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. До цього ж, у заяві зазначив, що підтримує висновок міжвідомчої комісії по плануванню і забудові населених пунктів від 23.09.2015 року, а також зазначив, що при вирішенні даного питання покладається на думку суду. Представник третьої особи реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, продав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно копії витягу з рішення виконкому Червоноградської міської Ради народних депутатів Львівської області від 18.07.1996 року № 316, виконком міської Ради народних депутатів вирішив передати у приватну власність для обслуговування індивідуальних гаражів земельну ділянку [NUMBER] члену гаражного кооперативу № 4 [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2015 року, за позивачем зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: гаражний кооператив № 4, м. Червоноград Львівської області з цільовим призначенням «для колективного гаражного будівництва». Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2015 року серія [NUMBER], судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування гаража за адресою: Львівська область, м. Червоноград, гаражний кооператив № 4, земельна ділянка [NUMBER]. Із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що на даній земельній ділянці, яка використана позивачем за цільовим призначенням, було здійснене будівництво гаража загальною площею 20,9 м.кв. Згідно витягу з протоколу № 15 засідання міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 23.09.2015 року, дана комісія не має застережень щодо визнання права власності на самочинно збудований гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі [ADDRESS]. Згідно ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У той же час, державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст.ст. 6, 19 цього Закону, державна реєстрація проводиться органом державної реєстрації, з поміж іншого, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що гараж побудований позивачем на своїй земельній ділянці призначеній саме для цього, не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позов у частині вимог про визнання права на такий гараж є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Червоноградського МРУЮ зареєструвати за позивачем право власності на зазначений гараж, суд вважає що така не підлягає до задоволення, оскільки вказаний суб'єкт не є відповідачем по даній справі, а рішенням суду не можуть покладатися обов'язки на осіб, які не є стороною у справі. Рішення суду може впливати на права і обов'язки тільки щодо сторін у позовному провадженні, а відносно третіх осіб в майбутньому. Відтак рішення суду не може стосуватись не обмеженого кола осіб, які не є стороною по справі, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені. Крім того, з наведеної вище норми Закону підставою державної реєстрації речових прав є в тому числі рішення суду, що набрало законної сили. З урахування викладеного, суд прийшов до остаточного переконання, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial