Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, третя особа: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, з тих підстав, що він з 2007 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 року, яке набрало законної сили 18.06.2016 року, шлюб між ними розірвано, місцем проживання дитини визначено місце проживання відповідачки. Фактично з самого моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідуванні, почали створюватися штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування із дочкою. Залишитися із дитиною сам на сам він не може. Забрати дитину до себе додому відповідачка йому також не дозволяє, в т.ч. залишити доньку із ночівлею. [PERSON] розпорядження № 750 від 29.09.2016 року Тлумацька РДА встановила йому для спілкування та виховання малолітньої дочки вихідний день (неділя) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 14 год. до 16 год., а також щосереди з 17 год. до 19 год. у присутності матері. Проте, з моменту прийняття даного розпорядження відповідачка його ігнорує та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні з дочкою. Вважає, що такі дії відповідачки свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні, порушення прав та інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком, потребує його піклування за участі в її житті, а також норм чинного Сімейного законодавства, які охороняють та забезпечують їм ці права. З огляду на вищенаведене просить зобовязати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]; визначити наступний порядок його участі у вихованні малолітньої дочки [PERSON], [INFO]: особисті побачення кожної середи з 16:00 год. до 19:00 год. без присутності матері; з 10:00 год. кожної другої та четвертої суботи до 18:00 год. неділі з ночівлею за його місцем проживання з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоровя та особистого бажання; особисті побачення з 10:00 год. до 15:00 год. на день народження дочки 02 жовтня кожного року без присутності матері; 1 місяць на рік в літній період спільного відпочинку без присутності матері; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Судові витрати просив віднести на свій рахунок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] додатково зазначив, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами, відповідачкою чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач останній раз бачився з дитиною місяць тому, приходив до дитини, однак ворота були закриті, на дзвінки не відповідали. Позивач зазначив, що приходив не завжди, однак дзвонив до дитини та обіцяв, що прийде у визначені дні. Відповідачка не пускала його до дитини у травні місяці. До того ж, вона знала коли йому назначено час для відвідування дитини, однак закривала браму та не виходила. Звязку з дитиною не було, проте під час розмови з останньою, вона сказала, що була вдома. Після подання даного позову відповідачка категорично не перешкоджала у спілкуванні з дитиною, а тому свіжих актів про перешкоджанні у відвідуванні дитини немає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Коли були складені акти перешкоджання у відвідуванні дитини, то відповідачки разом з дитиною не було вдома. Зокрема, 24.05.2017 року відповідачка їздила з дитиною до Івано-Франківська з метою придбання одягу для причастя. Дитина бачилась з батьком на причасті. Вважає, що позивачем не доведено обставин, в чому саме здійснюються перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, а предявлений позов вважає особистими неприязними відносинами позивача до відповідачки. При цьому, представник відповідачки, стверджував, що відповідачка не має наміру перешкоджати спілкуванню позивача з донькою, заперечує проти зміни встановлених органом опіки та піклування днів та годин спілкування батька з дитиною, оскільки позивач їх і так не виконує, вважає недоцільним щоденні зустрічі та тривалі побачення батька з дитиною у відсутності матері. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Тлумацької РДА [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо часткового задоволення позову, підтримав висновок Тлумацької РДА Івано-Франківської області про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітньої дитини з підстав зазначених в ньому. Зазначив, що 29.09.2016 року розпорядженням Тлумацької РДА [PERSON] було встановлено графік для спілкування та виховання малолітньої дитини [PERSON] Позивач та відповідачка не звертались до них з заявами про перегляд визначених органом опіки та піклування днів та годин. Після подання позовної заяви, служба у справах дітей вдруге виїжджала для бесіди з батьками, обстеження матеріально-побутових умов проживання та була проведена розмова з дитиною. Встановлено, що умови проживання як у позивача так і у відповідача створені для належного розвитку та виховання дитини. Батько потребує спілкування з дитиною. Тоді як мати пояснила, що батько відвідав доньку всього більше 10 разів, а в минулому році тільки на день народження, навчанням дитини не цікавиться, перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не чинить, а тому пропонувала залишити без змін встановлені години. Дитина до батька відноситься нейтрально, не проявляє до нього ворожого ставлення, однак ображена на батька, оскільки він не виконував своїх обіцянок. Дитина вказала, що у день її причастя мати дзвонила її хресному батькові та повідомила, що вони будуть святкувати перше причастя, на яке запросила його та батька, проте її рідний батько та хресний батько на святкування так і не прийшли. Дитина не відмовляється від спілкування з батьком, однак не має бажання залишитися при зустрічах з батьком на одинці, оскільки батько постійно при ній принижує матір, а тим більше не бажає залишатись на ночівлю за місце проживання батька. Свідок [PERSON], який є батьком позивача, в судовому засіданні ствердив, що його син хоче, щоб відповідачка не перешкоджала йому у спілкуванні з дитиною. Він неодноразово приходив з сином до дитини, однак відповідачка їх не пускала. Проте після подачі позову до суду відповідачка стала краще відноситись та не перешкоджала позивачу відвідувати дитину. Вчинення відповідачкою перешкод у спілкуванні батька з дитиною полягали в тому, що у відведений позивачу час дитини не було вдома та були закриті ворота. При складанні актів про перешкоджання у відвідуванні дитини були присутні він, позивач та представники селищної ради. Під час складання актів телефонували дитині. Відповідачка навіть не пустила дитину до батька на причастя у церкві та тримала її за руку. У визначені дні позивач переважно приходив до дитини, постійно телефонував, іноді не міг додзвонитись. Він, як дідусь, приходив до онуки в школу. Бачив, як відповідачка бє дитину. Свідок [PERSON], в судовому засіданні зазначив, що він працює разом з позивачем. Пояснив, що два рази у його присутності позивач дзвонив до дитини, однак телефон був відключений. Зазначив, що одного разу бачив як позивач приїхав на автомобілі, з якого вийшла дитина. Батько на дитину ніколи не кричав. Дитина просила батька віддати матері спільно придбаний автомобіль та на прохання дитини позивач віддав машину відповідачці. Побачень з дитиною позивач не уникає. Коли він з позивачем їхав до дитини, то остання від нього відвернулась, один раз дитина не вийшла та два рази з нею не було звязку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що він є головою Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області та 24.05.2017 року о 17 год. 05 хв. до нього звернувся позивач, представивши копію розпорядження Тлумацької РДА, яке надає йому право на зустріч з донькою, з метою засвідчення того факту, що відповідачка у вказаний час перешкоджає йому зустрітись з дитиною. А тому він з депутатами виїхав за адресою по місцю проживання відповідачки з дитиною з метою переконатись у вказаному. Приїхавши на місце позивач стояв під воротами, хвіртка та хата були закриті. Позивач дзвонив до доньки та колишньої дружини, однак вона не піднімали слухавку. У звязку з цим цього ж дня було складено акт. Після цього також було складено ще два акти від 28.05.2017 року та 07.06.2017 року, однак він вказані акти не підписував, не виїжджав по місцю проживання відповідачки та не приймав участь у їх складанні. Дані акти засвідчували депутати селищної ради. Вважає, що батько хоче брати участь у вихованні дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що вона є секретарем виконкому Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області та 24.05.2017 року біля 17 год. 00 хв. до неї звернувся позивач, представивши копію розпорядження Тлумацької РДА, яке надає йому право на зустріч з донькою, з метою засвідчення того факту, що відповідачка у вказаний час перешкоджає йому зустрітись з дитиною. Вона за участю депутатів та селищного голови виїхали по місцю проживання відповідачки з дитиною. Приїхавши туди побачили позивача, хата та хвіртка були закриті. У звязку з цим цього ж дня було складено відповідний акт. Участь у складанні інших актів не приймала. До цього випадку, позивач не звертався в селищну раду зі скаргами стосовно того, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що вона працює соціальним працівником Теритторіального центру соціального обслуговування, а також являється депутатом Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, та 24.05.2017 року до неї подзвонив селищний голова та повідомив про те, що є скарга, а тому необхідно поїхати на виклик. Зазначила, що вона являється сусідкою [PERSON] (відповідачки) та цього ж дня до неї приїхав позивач з метою провідати дитину. Однак хата та хвіртка були зачинені. До цього ж неодноразово бачила як позивач приїжджав до дитини, однак дитини не було вдома. Після розлучення позивача з відповідачкою, вона не бачила жодного разу позивача з дитиною. У неділю на перше причастя дитини бачила автомобіль, належний позивачу, який був біля будинку відповідачки, однак чи відбулась зустріч позивача з дитиною не знає. На момент коли тричі складались акти відповідачки не було вдома. Так, 28.05.2017 року та 07.06.2017 року на звернення позивача було також складено акти, оскільки дитини також не було вдома. Позивач при ній телефонував відповідачці, однак ніхто не відповідав на дзвінки. Будучи сусідкою, бачила як позивач зустрівся по дорозі з донькою, дитина сказала, що не вийде до нього, проте дуже тішилась коли побачила батька. Розмов та сварок між сторонами не чула. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка) з 20.02.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), де в графі батьки вказано [PERSON] (батько/позивач) та [PERSON] (мати/відповідачка) (а.с. 4). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 року, яке набрало законної сили 18.06.2016 року, шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка) розірвано, місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначено місце проживання її матері [PERSON] (а.с. 5-6). [PERSON] акту обстеження умов проживання [PERSON] (позивач), складеного службою у справах дітей Тлумацької РДА від 11.08.2017 року, встановлено, що санітарний стан будинку в належному стані, житло чисте, в усіх кімнатах прибрано, наявні телевізор, компютер, пральна машина, холодильник, автономне опалення та водопостачання. Для дитини є окрема кімната для проживання, робочий стіл для підготовки до занять, є книги, компютер. Батько дитини має самостійний дохід та бажає створити кращі матеріальні умови для виховання дитини (а.с. 43). [PERSON] акту обстеження умов проживання [PERSON] (відповідачка), складеного службою у справах дітей Тлумацької РДА від 11.08.2017 року, встановлено, що санітарний стан будинку задовільний, житло чисте, в усіх кімнатах прибрано, наявні пральна машина, холодильник, автономне опалення та водопостачання, є продукти харчування для дитини. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови: є робочий стіл для занять, книги, компютер. Дитина має окреме місце для сну. Дитина охайна, чиста, займається самопідготовкою, багато читає. Стосунки у сімї дуже хороші. Зі слів дитини, вона ображена на батька, проте не відмовляється від спілкування з ним. Зі слів матері дитини батько не відвідує дитину та вона не чинить перешкод для відвідування дитини, а складені акти невідвідуваності є неправдивими (а.с. 44). [PERSON] до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. [PERSON] ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. У відповідності до закону органом опіки та піклування, в особі Тлумацької РДА, за заявою [PERSON] (позивач), на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини та інших обставин, прийнято розпорядження «Про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітньої дитини» № 750 від 29.09.2016 року, яким було встановлено [PERSON] (позивач) для спілкування та виховання малолітньої дочки вихідний день (неділя) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 14 год. до 16 год., а також щосереди з 17 год. до 19 год. у присутності матері. Батьків дитини доведено до відома, що рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання та розяснено про відповідальність за ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування (а.с. 7). [PERSON] про перешкоджання у відвідуванні дитини від 24.05.2017 року, 28.05.2017 року та 07.06.2017 року, складених у присутності представників органу місцевого самоврядування, а саме голови, секретаря та депутата Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, встановлено, що [PERSON] (позивач) планував відвідати свою дитину [PERSON] 24.05.2017 року, 28.05.2017 року та 07.06.2017 року, проте мати дитини [PERSON] (відповідачка) перешкоджала йому у особистому спілкуванні з дитиною. [PERSON] відповідей Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 11.07.2017 року та 02.08.2017 року, наданих на адвокатські запити представника позивачки від 30.06.2017 року та 24.07.2017 року (а.с. 55-56, 58-59), встановлено, що 24.05.2017 року о 17 год 00 хв. до виконавчого комітету Обертинської селищної ради звернувся [PERSON] (позивач), який мав намір зафіксувати перешкоджання спілкування із своєю неповнолітньою донькою [PERSON], на яке він мав право згідно розпорядження «Про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітньої дитини» № 750 від 29.09.2016 року. На звернення [PERSON] (позивач) по місцю проживання малолітньої дитини [PERSON] (відповідачка) виїхали селищний голова [PERSON], секретар виконкому [PERSON] та депутат селищної ради [PERSON], якими було складено та підписано [PERSON] про перешкоджання у відвідуванні дитини від 24.05.2017 року, у звязку з тим, що зустріч дитини з батьком не відбулась (а.с. 57, 60). Вказані обставини стосовно здійснення перешкод з боку відповідачки [PERSON] у спілкуванні та вихованні позивачем [PERSON] малолітньої доньки [PERSON], в судовому засіданні також ствердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому, представник відповідачки стверджував в судовому засіданні, що відповідачка не має наміру перешкоджати спілкуванню позивача з донькою, складені акти перешкоджання у відвідуванні дитини є неправдивими, проте заперечує проти зміни встановлених органом опіки та піклування днів та годин спілкування батька з дитиною, вважає недоцільним щоденні зустрічі та тривалі побачення батька з дитиною. Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача [PERSON] у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку. Також відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Перевіривши твердження сторін та їх представників дослідженними доказами, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є обґрунтованими. [PERSON] ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України. [PERSON] висновку органу опіки та піклування Тлумацької РДА № 497/01-18/01 від 15.08.2017 року (а.с. 39-42) орган опіки та піклування Тлумацької РДА вважає доцільним залишити рішення органу опіки та піклування від 29.09.2016 року № 750 «Про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітньої дитини»: вихідний день (неділя) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 14 год. до 16 год., а також щосереди з 17 год. до 19 год. у присутності матері дитини, доповнивши його наступними способами участі [PERSON] у вихованні дитини: - особисті побачення з 10 год. до 15 год. на день народження дочки 02 жовтня кожного року без присутності матері; - необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і донькою. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи з інтересів малолітньої дитини, яка не відмовляється від спілкування з батьком, однак не має бажання залишатися з ним при зустрічах на одинці, а тим більше не бажає залишатись на ночівлю за місце проживання батька, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Тлумацької РДА, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з дитиною є законні та обґрунтовані, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини. Суд вважає за можливе визначити, як спосіб участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], періодичні побачення з дитиною, а саме наступними способами: - вихідний день (неділя) парних тижнів місяця (ІІ та ІV тиждень) з 14 год. до 16 год. у присутності матері дитини; - щосереди з 17 год. до 19 год. у присутності матері дитини; - особисті побачення з 10 год. до 15 год. на день народження дочки 02 жовтня кожного року без присутності матері; - необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і донькою. Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітньої [PERSON], дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, але за допомогою матері та не порушує звичайних для дитини умов життя та розпорядку. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Враховуючи те, що позивач просив судові витрати по справі віднести на його рахунок, суд вважає, що при такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial