Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій вказав, що є власником обєкта незавершеного будівництвом житлового будинку по вул.П.Мирного, 5 в смт. Нова Ушиця, згідно зі свідоцтвом приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу від 22.03.2013 року , виданого на підставі акту проведення публічних торгів при виконанні рішення суду по справі №2-60 від 25.02.2011 року про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «[PERSON] Аваль». У звязку із переходом права власності на обєкт нерухомого майна вважає, що до нього перейшло право власності на земельну ділянку, згідно зі ст.120 ЗК України, яка належала [PERSON] на праві власності. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача ВДВС Новоушицького районного управління юстиції в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечив. Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи доказами, дійшов до такого висновку. 22 березня 2013 року приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Хмельницької області на підставі акта про проведенні публічні торги, затвердженого відділом Державної виконавчої служби Новоушицького районного управління юстиції 02 січня 2013 року, [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з обєкта незавершеного будівництва житлового будинку, площею 51,8 кв.м., який знаходиться та адресою: смт.Нова Ушиця вул.П.Мирного, 5 Хмельницької області. Цього ж дня зареєстроване право власності [PERSON] на зазначене майно за здійснено запис про право власності за №427797. З Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 червня 2008 року вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1200 га , яка знаходиться за адресою: смт.Нова Ушиця, вул. П.Мирного, 5. Верховний Суд України в постанові від 30.09.2015 року по справі №6-1003цс15 висловив правову позицію, згідно з якою за змістом статті 377 ЦК України\~та\~статті 120 ЗК України\~до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до підпункту «г» пункту 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 ЦК України\~і\~статті 120 ЗК України. За змістом частини другої статті 377 ЦК України та частини шостої статті 120 ЗК України кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків). Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що повязане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Положення зазначених правових норм спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та обєктів нерухомості, які на ній розташовані. Таким чином, у договорі купівлі-продажу (або іншому договорі про відчуження) будинку (будівлі, споруди) повинен позначатись кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду. З урахуванням статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що відповідач, на час видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, був власником спірної земельної ділянки, якій присвоєний кадастровий номер 6823355100:03:001:0068, однак нотаріус при видачі свідоцтва, вказавши підставу належності [PERSON] земельної ділянки, зокрема Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №963994, виданого Новоушицькою селищною радою Хмельницької області 09.06.2008 року, не зазначила кадастровий номер земельної ділянки. Проте суд вважає, що зазначена обставина не може бути перешкодою для реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку, в порядку ст.120 Закону України та ст.377 ЦК України . Також суд зазначає, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є підтвердженням придбання майна покупцем та набуття на нього права власності. Такий висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4\~статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. В той же час ч. 3 ст. 331 ЦК України надає право на укладення договору щодо обєкта незавершеного будівництва. Враховуючи вищевикладене, встановивши перехід 22.03.2013 року права власності на незавершений будівництвом житловий будинок по вул. П.Мирного, 5 в смт.Нова Ушиця Хмельницької області до позивача, перебування земельної ділянки із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у власності [PERSON] на час відчуження незавершеного будівництва та неможливість позивача самостійно зареєструвати своє право власності на вказане майно, суд вважає, що відповідно до\~ст.16 ЦК України, цивільне право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою, відтак позов підлягає до задоволення. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved