Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що є власницею будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 14.09.1990 року. За вищевказаною адресою, окрім позивача зареєстровані й відповідачі згідно договору найму житлового приміщення. Позивач вказує, що з самої реєстрації по теперішній час відповідачі по справі за вищевказаною адресою не проживають, в 2011 році виїхали в невідомому напрямі. Позивач ніяких перешкод їм у користуванні житлом не чинила. В зв'язку з тим, що наймачі не мешкають за вищевказаною адресою тривалий час, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов'язати третю особу зняти їх з реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с. 19). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (23). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 08 грудня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до характеристики умов проживання (а.с. 4) відповідачі зареєстровані, але не мешкають за адресою [ADDRESS]. Відповідно до договорів найму житлового приміщення (а.с. 8-10) відповідачі підставно проживали за вищевказаною адресою, строк дії договору - до 17.07.2011 року. Відповідно до договору купівлі-продажу (а.с. 11-12) позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідно до домової книги (а.с. 13-14) відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в орендованому будинку тривалий час, вони не є власниками вищевказаного домоволодіння. Договір найму житлового приміщення закінчився. На підставі задоволених позовних вимог позивач зможе оформити субсидію. А тому суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає повному задоволенню, а відповідачі повинні визнані такими, що втратили право проживання за вищевказаною адресою та, як наслідок, зняті з реєстрації. .

Outcome: approved