Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-08500-130608 від 13 червня 2008 року в розмірі 1 676 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13 червня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 001-08500-130608, відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 3 000 грн. з кінцевим терміном повернення 12.06.2010 року. Умовами п. 2.3 договору передбачено обов'язок відповідачки сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 0,00001 % річних, а також відповідно до п.2.5. Договору за ведення Кредитної справи відповідачка сплачує кредитору плату в розмірі 3% в місяць. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості боржника [PERSON]. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 20.02.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 001-08500-130608 від 13 червня 2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитом в розмірі 1 676, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 506 грн., заборгованість за комісіями - 1 170 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved