Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 листопада 1998 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 69 років помер дід позивача по матері [PERSON], про що 10.11.1998 року складено відповідний актовий запис № 91, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 253641, виданим повторно 24.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. 21 січня 2009 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 80 років померла баба позивача по матері [PERSON] (дружина [PERSON]), про що 23.01.2009 року складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №107902, виданим 23.01.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. 2 квітня 2015 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 51 років померла мати позивача [PERSON], про що 07.04.2015 року складено відповідний актовий запис № 22, свідоцтво про смерть серії І-СР № 253647 видане 07.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. Після смерті матері [PERSON], як син своєї матері позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 293 за 2015 рік, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41425700 від 08.09.2015 року. Мати [PERSON] була спадкоємицею після смерті [PERSON], померлої 21 січня 2009 року селищі Маньківка Черкаської області, що підтверджується наявним у позивача [PERSON] про право на спадщину за заповітом, виданим 10.10.2009 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №2702. [PERSON] була спадкоємицею після смерті [PERSON], померлого 7 листопада 1998 року в селищі Маньківка Черкаської області. Викладене підтверджується інформацією, наведеною державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], у наданій позивачу постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.01.2016 року. Даною постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 2 квітня 2015 року своєї матері [PERSON] на земельну частку (пай) площею 4,5074 га., що знаходиться в полі №31, земельна частка (паю) №12, яка належала [PERSON], померлому 7 листопада 1998 року, спадщину після смерті якого прийняла але не оформила у звязку зі смертю 21 січня 2009 року його дружина [PERSON], спадщину після якої прийняла але не оформила у звязку зі смертю 2 квітня 2015 року її дочка [PERSON]. Тобто, до позивача як до спадкоємця [PERSON] перейшло право на оформлення прийнятої спадщини земельної частки (паю), належної [PERSON], померлому 7 листопада 1998 року. Однак, як виявилось, спадщину оформити в нотаріальному порядку немає можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не зявився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник [PERSON] селищної рада в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 7 листопада 1998 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 69 років помер дід позивача по матері [PERSON] (а.с.8). 21 січня 2009 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 80 років померла баба позивача по матері [PERSON] (а.с.9). 2 квітня 2015 року в селищі Маньківка Черкаської області у віці 51 років померла мати позивача [PERSON]. (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що після смерті матері [PERSON], позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 293 за 2015 рік, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41425700 від 08.09.2015 року. (а.с.12). Судом також встановлено, що [PERSON] була спадкоємицею після смерті [PERSON], померлої 21 січня 2009 року селищі Маньківка Черкаської області, що підтверджується [PERSON] про право на спадщину за заповітом. (а.с.13). [PERSON] була спадкоємицею після смерті [PERSON], померлого 7 листопада 1998 року в селищі Маньківка Черкаської області, що підтверджується інформацією, наведеною державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], у наданій позивачу постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.01.2016 року (а.с.15), згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 2 квітня 2015 року своєї матері [PERSON] на земельну частку (пай) площею 4,5074 га, що знаходиться в полі №31, земельна частка (паю) №12, яка належала [PERSON], померлому 7 листопада 1998 року, спадщину після смерті якого прийняла але не оформила у звязку зі смертю 21 січня 2009 року його дружина [PERSON], спадщину після якої прийняла але не оформила у звязку зі смертю 2 квітня 2015 року її дочка [PERSON]. До позивача як до спадкоємця [PERSON] переходить право на оформлення прийнятої спадщини земельної частки (паю), належної [PERSON], померлому 7 листопада 1998 року. Проте оформити спадщину в нотаріальному порядку немає можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю. (а.с.15). Судом також встановлено, що [PERSON] набув права на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації радгоспу «Маньківський», реорганізованого у ВАТ «Маньківське», а потім у ТОВ «Мир» як колишній працівник та пенсіонер вказаного підприємства. Згідно листа-довідки [PERSON] селищної ради від 25.06.2015 року №884/02-17 вбачається, що земельна ділянка (пай), яка належить покійному [PERSON], розташована в полі №31, земельна частка паю за №12, площа земельної частки паю 4,5074 га. (а.с.16). Судом встановлено та підтверджено факт звернення 30.03.2016 року позивача до [PERSON] районної державної адміністрації із заявою, про порядок отримання ним сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], оскільки в списки на отримання земельної частки (паю) покійного було включено. (а.с.17). Листом від 31.03.2016 року №01-15/1003 [PERSON] районна державна адміністрація повідомила позивача, що видати сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах [PERSON] селищної ради Черкаської області на імя Таран [PERSON] районна державна адміністрація не має можливості у звязку з відсутності на даний час таких повноважень та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду. (а.с.22). Згідно листа [PERSON] селищної ради від 30.03.2016 року №412/02-45 вбачається, що за наявними у селищної ради документами (згідно списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), [PERSON], колишній працівник та пенсіонер племрадгоспу «Маньківський», житель селища Маньківка, Черкаської області, був включений в список працюючих та пенсіонерів колишнього радгоспу «[PERSON], реорганізованого у ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. (а.с.17). Сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на імя [PERSON], який набув право на землю, не видавався, так як на момент видачі документів він був покійний. (а.с.22). Довідка управління соціального захисту населення [PERSON] РДА від 18.04.2016 року №04/606 підтверджує, що [PERSON], [INFO], отримував пенсію по віку з 10.06.1989 року як працівник радгоспу «Маньківський» смт. Маньківка Маньківського району, згідно подання радгоспу №06 від 08.06.1989 року. (а.с.20). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі розяснення: , що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємець, він є власником майна в порядку спадкування, зобовязаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не можу цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчуєправо власності тавідсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved