Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач - Державне підприємство МВС України «Інформ-Ресурси» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за збереження тимчасового затриманого транспортного засобу. У своєму позові та у судовому засіданні представник позивача пояснив, що постановою Кабінету Міністрів № 1102 від 17.12.2008 року дозволено підрозділам ДАІ для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ. Позивач уклав договір про співпрацю з УДАІ ГМВС України в Запорізькій області з метою належного збереження тимчасового затриманих транспортних засобів. Згідно вищевказаної постанови, строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення або акту огляду та затримання автомобіля, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Крім того, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше як на три дня з дати такого затримання. 03.11.2012 року автомобіль ВАЗ-2101,номерний знак [NUMBER], легковий білий, який належить відповідачу [PERSON], був доставлений на спеціальний майданчик по вул. Перемоги,96 для зберігання як тимчасово затриманий, про що складено акт № 1068 огляду та зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу від 03.11.2012 року. На січень 2014 року заборгованість відповідача за збереження автомобіля складає 11052 гривень. Відповідачу була направлена претензія 03.09.2013 року, але цю претензію відповідач не отримував, оскільки поштове повідомлення повернулося після спливу терміну зберігання, а транспортний засіб до теперішнього часу не забрав. Позивач вважає, що він у повному обсязі виконав зобов'язання щодо зберігання транспортного засобу та просить відповідача отримати його у технічному стані та укомплектованості відповідно до записів в акті огляду та зберіганні від 03.11.2012 року та сплатити кошти за зберігання. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити, та стягнути з [PERSON] 11052 гривень та судовий збір. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав у повному обсязі і суду пояснив, що він передав свій автомобіль по довіреності 05.10.2007 року в розпорядження [PERSON] строком на 5 років. Про те, що його автомобіль було затримано і передано на спеціальний майданчик, йому не було відомо, так як від ДАІ ніяких повідомлень він не отримував, а також і не отримував претензію від імені позивача по справі. Цілий рік автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику, але він про це не знає. Відповідач заперечує проти стягнення з нього 11052 гривень, так як його вини немає. Представники відповідача у судовому засіданні також заперечують проти позову і просять у його задоволенні відмовити, бо позов необґрунтований. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін,їх представників, суд вважає, що позов Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем по справі Державним підприємством МВС України «Інформ-Ресурси» та УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 07.03.2012 року укладено договір №1 про співпрацю, а саме предметом договору є: забезпечення функціонування спец майданчиків та здійснення діяльності, спрямованої на належне зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Згідно умов договору, позивач (п.1.4 договору) забезпечує дотримання інтересів сторін та виконання предмету договору шляхом підписання актів огляду затриманого транспортного засобу; бере на себе зобов'язання здійснювати господарську діяльність шляхом надання фізичним та юридичним особам послуг з тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках за адресами: м. Запоріжжя, вул. Перемоги,96 та вул. Космічна,140. Згідно п.2.3.2 підприємство зобов'язано оформити відповідний акт прийому-передачі затриманого транспортного засобу. Під час оформлення приймання на зберігання тимчасового за триманого транспортного засобу уповноважений працівник підприємства вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Згідно цього договору підприємство, позивач по справі, має право складати акти огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; вести журнал обліку тимчасово затриманих транспортних засобів. Із наданих до позову протоколу № 1068 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 03.11.2012 року та акту № 1068 огляду та зберігання тимчасового затримання транспортного засобу встановлено, що 03.11.2012 року було затримано автомобіль ЗАЗ [NUMBER] у зв'язку із скоєнням адміністративного правопорушення за ст..ст.130,126 КпАП України., власником якого є [PERSON] Дані документи не відповідають тій формі акту огляду затриманого транспортного засобу, який встановлено додатком № 1 до договору про співпрацю. Позивачем не надано доказів того, який уповноважений представник їх підприємства прийняв на зберігання автомобіль відповідача, не складено акт прийому-передачі вищезазначеного автомобілю і взагалі позивач по справі не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що він взагалі прийняв на зберігання вищевказаний транспортний засіб; відсутній журнал обліку транспортних засобів. Тобто, позивачем не надано жодного доказу для підтвердження того, що вони свій обов'язок за договором про співпрацю виконали і не надали доказів про наявність вини відповідача з приводу того, що не оплати послуги за зберігання та не забрав свій автомобіль зі спец майданчика. Із наданої копії претензії на суму 7760 грн. вбачається, що вона була направлена тільки 03.09.2013 року, але згідно поштового повідомлення відповідач [PERSON] її не отримав. Із наданих в судовому засіданні тарифів на платні послуги по спецмайданчикам не вбачається, якою датою ці тарифи затвердження та на підставі якого положення розроблені ці тарифи, і взагалі не зрозуміла правова підстава цих тарифів. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов необґрунтований і не підтверджено жодним доказом, скільки не доведено, що був укладено договір збереження транспортного засобу відповідно до вимог ст..936 та 954 ЦК України. Згідно ст..936 ЦК України за договором зберігання одна сторона зобов'язується зберігати річ, яка передана другою стороною і повернути її у схоронності. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» не знайшов свого обґрунтування та підтвердження доказами, і тому задоволенню не підлягає

Outcome: dismissed