Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач в особі Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. Мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2005 року [PERSON] на підставі поданої нею заяви та документів про встановлену безстрокову інвалідність ІІ-ї групи згідно висновку МСЕК від 21.05.2005 року, позивачем призначено їй пенсію, як інваліду ІІ-ї групи, яка виплачувалась щомісячно в період з 21.03.2005 року по 31.03.2014 року в загальній сумі 68 852 грн. 57 коп. Проте, Одеським МСЕК листом від 19.03.2014 року повідомлено про те, що [PERSON] не проходила освідчення в МСЕК й інвалідність їй не встановлювалась. У зв»язку з цим відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України, й вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, з призначеним покаранням - штрафу. Вважає, що у зв»язку з проведеною виплатою пенсії відповідачці, яка незаконно нею отримувалась, у позивача є право повернути виплачені кошти згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити, з можливим ухваленням заочного рішенням (а.с.81, 82). Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.83-84). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2005 року [PERSON] на підставі поданої нею заяви та документів про встановлену їй безстрокову інвалідність ІІ-ї групи згідно висновку МСЕК від 21.05.2005 року, позивачем призначено [PERSON] пенсію, як інваліду ІІ-ї групи, яка виплачувалась їй щомісячно за період з 21.03.2005 року по 31.03.2014 року в загальній сумі 68 852 грн. 57 коп. (а.с.4, 5, 6, 9, 10-12). Проте, Одеським МСЕК листом від 19.03.2014 року позивача повідомлено про те, що [PERSON] не проходила освідчення в МСЕК й інвалідність їй не встановлювалась (а.с.7, 8, 9). У зв»язку з протиправністю дій відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України, й вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, з призначеним покаранням - штрафу (а.с.13). Відтак, у зв»язку з проведеною позивачем виплатою пенсії [PERSON], яка незаконно нею отримувалась, позивач наділений правом вимоги повернути виплачені державні кошти. Суми пенсій, відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 3 статті 88 ЦПК України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved