overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і суду показав, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2016 року належить квартира 55 в будинку 33 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON], який є його батьком. З серпня 2013 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей у квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 55 в будинку 33 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира 55 в будинку 33 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. а.с.8-9. В квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з серпня 2013 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. а.с.6-7. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 55 в будинку 33 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та обґрунтував позов тим, що він є власником [ADDRESS] на підставі договору дарування від 11.12.2019 року. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] , який є сином колишнього власника квартири. З травня 2014 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в даному приміщенні немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Проаналізував зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 11.12.2019 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. - а.с.6-8. В квартирі зареєстровані сторони по справі, до підтверджується довідкою Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру Краматорської міської Ради № 33144 від 31.07.2020 року. - а.с.10. Відповідач [PERSON] з травня 2014 року в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує, що підтверджується актом № 01-20/134-215 від 04.08.2020р. Комітету мікрорайону № 4 Краматорської міської Ради. - а.с.9. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником квартири, у якій зареєстрований відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не проживає, судом не встановлено наявність у відповідача поважних причин для не проживання в [ADDRESS] , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та обґрунтував позов тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] . Однак, з жовтня 2006 року по теперішній час відповідач в будинку не проживає та не приймає участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг по обслуговуванню будинку. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Відзив на позов, також, від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справи за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] - а.с.6-9. В будинку зареєстровані сторони по справі. Однак, з жовтня 2006 р. відповідач в будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує. - а.с.25-27. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником будинку, у якому зареєстрований відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не проживає, судом не встановлено наявність у відповідача поважних причин для не проживання в [ADDRESS] , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житлом, та обґрунтував позов тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрований його онук [PERSON] - відповідач по справі. Однак, з липня 2019 року і по теперішній час, відповідач в будинку не проживає та не приймає участі в його утриманні та сплаті комунальних послуг за користування будинком. В добровільному порядку з реєстрації [PERSON] не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Відзив на позов, також, від нього не надходив. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку зареєстровані сторони по справі. Однак, з липня 2019 року відповідач в будинку не мешкає, що підтверджується актом про непроживання від 01.06.2021 р. Згідно посвідки на проживання іноземного громадянина від 09.12.2020 року, [PERSON] зареєстрований на території Російської Федерації. Крім того, згідно заяви від відповідача [PERSON] , він дає згоду на зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житлом, та обґрунтував позов тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований відповідач по справі - його син, [PERSON] . Однак, з жовтня 2015 року відповідач, після укладення шлюбу з громадянкою ФР Німеччина, виїхав на постійне місце проживання до дружини, де й проживає на теперішній час. В квартирі не проживає та не приймає участі в її утриманні та сплаті комунальних послуг за користування квартирою. Позивачу складно одному сплачувати за комунальні послуги. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надала. Відзив на позов, також, від неї не надходив. Суд вважає можливим розглянути справи за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Свідок [PERSON] суду показала, що дійсно [PERSON] з 2015 р. знаходиться в ФР Німеччині, де мешкає разом з родиною. В утриманні квартири участі не приймає. Вислухав пояснення позивача, свідка, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані сторони по справі. Однак, з 2015 р. відповідач в квартирі не мешкає, комунальні послуги не оплачує, що підтверджується актом про не проживання, показами свідка. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (далі - спірна квартира). В обґрунтування позову вказано, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року, рішення про зміну місця проживання відповідач прийняв сам, позивач перешкод в користуванні спірною квартирою не чинить. Під час судового засідання позивач свої вимоги підтримала, просила позов задоволити. Представник позивача просила позов задоволити та пояснила, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не заявляв, заперечень проти позову не подав. Заслухавши учасників процесу та показання свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності наявні у справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його колишнім зятем, зареєстрованим у належному йому на праві приватної власності будинку № 2-а по вул. Гуцульська в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області. Шлюб між дочкою позивача та відповідачем розірвано, з жовтня 2015 р. відповідач фактично не проживає у будинку, вибрався з нього та забрав свої речі. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному йому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Тому просив визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач, який є колишнім зятем позивача власника будинковолодіння № 2-а по вул. Гуцульська в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією рішення Тисменицького районного суду від 16.03.2016 р. про розірвання шлюбу між відповідачем і дочкою позивача (а.с.4), копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.05.2000 р. з реєстраційним написом на правоустановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ від 30.05.2000 р. про реєстрацію за позивачем права власності на спірний житловий будинок (а.с.8), довідкою виконавчого комітету Черніївської сільської ради (а.с.5), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його колишнім зятем, який зареєстрований у належному позивачеві на праві приватної власності будинковолодінні № 38 по вул. Гагаріна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області. З січня 2016 р. відповідач не проживає у будинку позивача, добровільно знятись з місця реєстрації відмовляється. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному йому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просив визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та за фактичним місцем проживання, у судове засідання не зявився повторно, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач, який є колишнім зятем позивача власника будинковолодіння № 38 по вул. Гагаріна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у вказаному будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва на право власності на житловий будинок від 24.02.1994 р. з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 25.02.1994 р. за реєстровим № 654 (а.с.5), актами обстеження матеріально-побутових умов від 04.07.2016 р., 26.06.2017 р. (а.с.6-7), довідкою виконкому Загвіздянської сільської ради (а.с.8), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.24). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його зятем (чоловіком його дочки), який зареєстрований у належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS]. У 2011 р. шлюбні відносини між дочкою і відповідачем фактично припинились, відповідач залишив сім'ю та вибрався з будинку, з того часу у будинку не проживає. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному позивачу будинку, це створює певні труднощі в користуванні будинком. Тому просив визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не з'явився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач, який є зятем позивача - власника житлового будинку [ADDRESS] - не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з 2011 р., при цьому зареєстрований у спірному будинку. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 20.03.1997 р. з відповідним записом Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 20.03.1997 р. за реєстровим № 2300 (а.с.6), довідками виконкому Тисменицького міської ради (а.с.5, 14), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.11). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачку слід визнати такою, яка втратила право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved