Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 15.07.2014 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1075399, згідно з яким ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗИЛ 554», д/н [NUMBER]. 01.10.2014 року на а/д Житомир-Могилів-Подільський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗИЛ 554», д/н 03456ТЕ, під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до вироку Калинівського районного суду Вінницької області, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм «ЗИЛ 554», д/н 03456ТЕ, [PERSON] Згідно вищезазначеного вироку [PERSON] керував транспортним засобом без посвідчення водія. Автомобіль марки «Сhегу Easter», д/н [NUMBER], на момент ДТП був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № K2H4CPS-131M3JI від 22.02.2013р. ПРАТ «СК «Інгосстрах». 08.12.2014 р. ПРАТ «СК «Інгосстрах» здійснила виплату страхового відшкодування та 25.11.2015 р. звернулась в порядку регресу до ПРАТ «СК «Арсенал страхування» з метою отримання страхового відшкодування в розмірі 40572,00 грн. 17.12.2015 року відповідно до умов полісу №АІ/1075399 від 15.07.2014 року, ПРАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 39572,00 грн. в межах визначеного полісом ліміту та за врахуванням франшизи за договором (1000,00 грн.). Відповідно до п.б ст.38.1.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом. Представник позивача на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.03.2015 року відповідача [PERSON] було визнано винним за ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України засудженого [PERSON] від відбуття призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вищевказаним вироком встановлено, що 01.10.2014 року о 14 год. 00 хв. [PERSON] не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, сівши за кермо грузового автомобіля [NUMBER] та рухаючись по другорядній, польовій дорозі поблизу с. Корделівка, наблизившись до перехрестя з головною дорогою М 21 «Житомир-Могилів-Подільський», на ділянці 91,7 км, не переконався, що своїми діями створює небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, хоча повинен був і міг це передбачити, в порушення вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». виїхав на праву смугу руху головної автодороги та почав її переїжджати, не надавши при цьому дорогу автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON], який рухався в напрямку м. Вінниця і наближався до місця перехрещення проїзних частин, в результаті чого автомобіль «Chery Eastar», яким керував водій [PERSON], передньою частиною вїхав в лівий бік кузова автомобіля «ЗІЛ-ММЗ 554М». В результаті ДТП, водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Калинівської ЦРЛ. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 05.01.2015, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми - закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; підвивиху 1-го шийного хребця; забою базальних відділів обох легень; закритого перелому ліктьової кістки правого передпліччя; забійних ран обох колінних суглобів, які не являлись небезпечним для життя і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки закритий перелом правої ліктьової кістки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я. Згідно висновку автотехнічної експертизи № 534а від 20.11.2014, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події і в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв'язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] не відповідали вимогам п.16.11. Правил дорожнього руху України і знаходились з технічної точки зору в причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди та спричиненні потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Даний вирок набрав законної сили 15.04.2015 року, тому зазначені обставини не потребують доказування. Отже особою, винною у настанні страхового випадку, є відповідач [PERSON] Відповідно до п.б ст.38.1.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільну відповідальність [PERSON] за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при експлуатації автомобіля «ЗИЛ 554», д/н 03456ТЕ застраховано в ПРАТ «СК «Арсенал страхування» згідно полісу №АІ/1075399. Автомобіль марки «Сhегу Easter», д/н [NUMBER], на момент ДТП був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № K2H4CPS-131M3JI від 22.02.2013р. ПРАТ «СК «Інгосстрах». 08.12.2014 р. ПРАТ «СК «Інгосстрах» здійснила виплату страхового відшкодування та 25.11.2015 р. звернулась в порядку регресу до ПРАТ «СК «Арсенал страхування» з метою отримання страхового відшкодування в розмірі 40572,00 грн. 17.12.2015 року відповідно до умов полісу №АІ/1075399 від 15.07.2014 року, ПРАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 39572,00 грн. в межах визначеного полісом ліміту та за врахуванням франшизи за договором (1000,00 грн.). Отже, загальна сума боргу відповідача [PERSON] перед позивачем, яка підлягає стягненню становить 39572,00 грн. Крім того, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.88 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved