Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 22 березня 1969 року між [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. 22 червня 2010 року [PERSON], придбала за договором купівлі-продажу земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0414 гектара, кадастровий номер 7310136300:22:002:1128, в межах згідно з планом, розташованої на території міста Чернівці, і Садівничого Товариства «Проектувальник» на вулиці Березівській, цільове призначення якої - для ведення садівництва. [INFO] помер [PERSON]. Позивач звернувся до Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», що залишилась після смерті [INFO] [PERSON], та вивчивши матеріали спадкової справи № 20/2013 щодо майна померлого [PERSON], розпочатої провадженням 05 листопада 2013 року за заявою спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], встановила що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом померлого [INFO], [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», у зв'язку з відмовою від спадкового майна на його користь дружини померлого, [PERSON], та звернувся до [PERSON], приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округ,у щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку земельної ділянки, що належала покійному [PERSON]. Нотаріус вважає, що [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», що належала покійному [PERSON] неможливо, оскільки придбана під час шлюбу земельна ділянка відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 22 червня 2010 року [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу по реєстру за № 3888 оформлена та право власності на неї зареєстроване за пережившою дружиною померлого - [PERSON]. Враховуючи те, що Документів, які б підтвердили, що між співвласниками придбаної під час зареєстрованого шлюбу вищезазначеної земельної ділянки була домовленість про визначення (виділення) частки із спільної сумісної власності або поділ майна між подружжям спадкоємець [PERSON] нотаріусу не надав. А оскільки за життя спадкодавець не визначив своєї частки у спільному сумісному майні подружжя і не виділив її у натурі, це право переходить до його спадкоємців. Вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділення частки майна, що належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності подружжя суперечить законові. Спадкоємцю за законом [PERSON], роз'яснена процедура звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник». Таким чином Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], відмовила мені, [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», яка перебуває у спільній сумісній власності подружжя [PERSON], який помер [INFO] та його пережившої дружини [PERSON], у зв'язку з тим, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності не виділена і вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділу частки в спільній сумісній власності подружжя суперечить чинному законодавству України. Вважає, що [PERSON],має право на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», яка перебуває у спільній сумісній власності подружжя [PERSON], який помер [INFO] та його пережившої дружини [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, проте позивач не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки частка [PERSON] у спільній сумісній власності не виділена і вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділу частки в спільній сумісній власності подружжя суперечить вимогам закону. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Просить суд визнати за [PERSON] право на спадкеове майно, що утворилося після смерті батька, [PERSON], а саме на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», іншу 1/2 частки земельної ділянки залишити у власності [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Також відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того ,згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у щість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи зміст п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 р. № 7, відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Так, зокрема в цій статті зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як зазначено в ст.61 Сімейного кодексу України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету. Стаття 69 Сімейного кодексу України визначає право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в частині першій якої зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У ч.ч. 1 та 2 статті 71 Сімейного кодексу України зазначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Ст. 370 ЦК України зазначає, що Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно цих вимог встановлено, що 22 березня 1969 року між [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. 22 червня 2010 року [PERSON], придбала за договором купівлі-продажу земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0414 гектара, кадастровий номер 7310136300:22:002:1128, в межах згідно з планом, розташованої на території міста Чернівці, і Садівничого Товариства «Проектувальник» на вулиці Березівській, цільове призначення якої - для ведення садівництва. [INFO] помер [PERSON]. Позивач звернувся до Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», що залишилась після смерті [INFO] [PERSON], та вивчивши матеріали спадкової справи № 20/2013 щодо майна померлого [PERSON], розпочатої провадженням 05 листопада 2013 року за заявою спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], встановила що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом померлого [INFO], [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», у зв'язку з відмовою від спадкового майна на його користь дружини померлого, [PERSON], та звернувся до [PERSON], приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округ,у щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку земельної ділянки, що належала покійному [PERSON]. Нотаріус вважає, що [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», що належала покійному [PERSON] неможливо, оскільки придбана під час шлюбу земельна ділянка відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 22 червня 2010 року [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу по реєстру за № 3888 оформлена та право власності на неї зареєстроване за пережившою дружиною померлого - [PERSON]. Враховуючи те, що Документів, які б підтвердили, що між співвласниками придбаної під час зареєстрованого шлюбу вищезазначеної земельної ділянки була домовленість про визначення (виділення) частки із спільної сумісної власності або поділ майна між подружжям спадкоємець [PERSON] нотаріусу не надав. А оскільки за життя спадкодавець не визначив своєї частки у спільному сумісному майні подружжя і не виділив її у натурі, це право переходить до його спадкоємців. Вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділення частки майна, що належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності подружжя суперечить законові. Спадкоємцю за законом [PERSON], роз'яснена процедура звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник». Таким чином Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], відмовила мені, [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», яка перебуває у спільній сумісній власності подружжя [PERSON], який помер [INFO] та його пережившої дружини [PERSON], у зв'язку з тим, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності не виділена і вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділу частки в спільній сумісній власності подружжя суперечить чинному законодавству України. Вважає, що [PERSON],має право на 1/2 частку земельної ділянки під номером [NUMBER], розташовану в місті Чернівці, по вулиці Березівській, в садівничому товаристві «Проектувальник», яка перебуває у спільній сумісній власності подружжя [PERSON], який помер [INFO] та його пережившої дружини [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, проте позивач не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки частка [PERSON] у спільній сумісній власності не виділена і вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за законом без виділу частки в спільній сумісній власності подружжя суперечить вимогам закону. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved