Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить припинити стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької від 01 березня 2012 року; відкликати виконавчі листи, видані Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача; допустити поворот виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2012 року по справі № 815/1053/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] стягнутих безпідставно аліментів, починаючи з січня 2018 року; стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704.80 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 2000 грн.; зупинити виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2012 року по справі № 815/1053/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів до завершення розгляду справи. В обґрунтування позову позивач вказує, що 29 листопада 1997 року вона зареєстровала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох доньок, одна з яких на цей час є повнолітньою, а донька [PERSON], [INFO], є неповнолітньою. 29 червня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище «Янель». Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.03.2012 з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей. Однак, оскільки з 2016 року донька [PERSON] стала мешкати з позивачкою, вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.02.2017 по справі № 320/8565/16-н з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року і до досягнення донькою повноліття. В січні 2018 року за місцем її роботи надійшла постанова державного виконавця від 15.01.2018 про звернення стягнення на її заробітну плату на підставі виконавчого листа № 815/1053/2012, виданого 01.03.2012 у розмірі 1/3 частини заробітної плати, в тому числі і на повнолітню доньку. У січні 2018 року бухгалтерією підприємства, де працює позивачка було утримано 2429,52 грн. Однак, позивачка вважає, що вона має бути звільнена від сплати аліментів на користь відповідача, оскільки діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від неповнолітньої доньки та з нього стягнені аліменти на користь позивача на доньку. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін ухвалою суду від 13.04.2018 відхилено. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не заперечує той факт, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, а [PERSON] вже виповнилось 20 років, однак, просить суд врахувати той факт, що позивач перед відповідачем має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 47448 грн. Не заперечує він і проти задоволення позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів з позивача, однак, просить відмовити у задоволенні інших позовних вимог. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка зазначає, що не підтверджено доказами існування заборгованості по аліментах. Так, відповідач тільки після подання позовної заяви звернувся до відділу ДВС за довідкою про існування заборгованості по аліментах. Відповідач навмисно подав виконавчий лист до виконання саме в 2018 році та приховав той факт, що неповнолітня дитина проживає з позивачем. Також позивачка надала до суду докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь. В своїх запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтвердив свою позицію. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.8/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доході) відповідача щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2012 та до досягнення дітьми повноліття /а.с.10/. 29 червня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.9/, після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на «Янель». Так, у звязку з тим, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року з [PERSON] були стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] /а.с.11/. Згідно із положеннями ч.2\~ст.179 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Як достовірно встановлено судом на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Друга донька сторін - [PERSON], [INFO], вже є повнолітньою, а тому, стягнення аліментів на її утримання припинено відповідно до вимог закону та виконавчого листа. Відповідно до розяснень, наданих у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 4\~статті 223 ЦПК України\~передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За викладених обставин оскільки на даний час неповнолітня донька сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, приймаючи до уваги думку представника відповідача, який підтвердив факт проживання дитини разом із матірю, на утримання якої з відповідача стягнені аліменти за рішенням суд від 14.02.2017, суд вважає, що існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON] за рішенням суду від 01.03.2012. Стягнення аліментів слід припинити з 27 грудня 2016 року, з дня стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на цю ж доньку. Щодо вимог про відкликання виконавчого листа, виданого Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, суд вважає, що виконавчий лист слід відкликати, але якщо за цим виконавчим листом є заборгованість станом на 27.12.2016, то відкликати лист слід тільки після погашення цієї заборгованості. У разі якщо позивачка не згодна з сумою заборгованості по аліментах за виконавчим листом, виданим за рішенням суду від 01.03.2012, чи взагалі вважає, що заборгованості немає, вона має право оскаржити розрахунок заборгованості, ставити питання про звільнення її від сплати заборгованості тощо. Наявність чи відсутність заборгованості по аліментах не є предметом цього спору. Стосовно позовних вимог в частині повороту виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 01.03.2012 суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки поворот виконання рішення є можливим при перегляді рішення та при його скасуванні і як позовна вимога в іншій справі заявлятись не може. Таким чином, передбачені ст. 444 ЦПК України вимоги не можуть застосовуватись у даному випадку. Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ч.1, 3ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи належать, в тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу. Позивачкою на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу було надано: угоду про представництво клієнта адвокатом № 29/01/2018 від 29.01.2018, розрахунок витрат на правову допомогу від 03.04.2018, згідно з якими за надання правової допомоги позивачем було сплачено 2000 грн. Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанціями до прибуткового ордера № 06 від 29.01.2018 на суму 1500 грн. та № 07 від 09.02.2018 на суму 500 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою надано належні та допустимі докази понесення нею витрат на правову допомогу у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 2000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial