Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними відсутнє порозуміння та повага. Шлюбні відносини між ними фактично припинено на початку вересня 2015 року. Шлюб існує формально і збереження сім'ї є неможливим., оскільки дружина продемонструвала подружню невірність, а він зустрів іншу жінку, до якої в нього виникли почуття симпатії та любові. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей немає, однак відповідачка відмовляється розривати шлюб в органах ДРАЦС. Ухвалою суду від 08 травня 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти розірвання шлюбу та просила з ціллю збереження сім'ї надати максимальний строк для примирення - шість місяців. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення терміном два місяці. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року відновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснив, що спільним подружнім життям з відповідачкою не проживають з 2015 року, примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки відносини з відповідачкою не склалися, а тепер у нього є інша жінка. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу, пояснила, що дійсно з позивачем не проживають подружнім життям протягом останніх трьох років, але з його вини, оскільки він зраджував їй у подружній вірності. Не зважаючи на такі обставини вона намагалася зберегти сім'ю, однак, їй це не вдалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 13 січня 1993 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. В судовому засіданні встановлено, що протягом часу, наданого судом для примирення, сторони не примирилися, ними не було вжито заходів для збереження сім'ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. З пояснень сторін встановлено, що вони подружні відносини не підтримують протягом останніх трьох років, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved