Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач в червні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті зарплати, вказуючи на те, що він працював у відповідача з 26.05.2011 року, остання займана посада начальник сектору по прийняттю товарів. З квітня 2015 року відповідач не сплачував заробітну плату в повному обсязі, в результаті чого відповідач має перед ним заборгованість за період з 01.04.2015 року по 19.06.2015 року в сумі 9796 грн. В результаті дій відповідача йому була спричинена моральна шкода, розмір якої складає 10\~000 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та моральну шкоду. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, надіслали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, прохають суд їх задовольнити, розглянувши справу за їх відсутності та не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення.. Представник відповідача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. [PERSON] працює в ТОВ «АмсторРітейлТрейд» з 26.05.2011 року остання займана посада начальник сектора по прийому товарів (а. с. 3-4). З наявної в матеріалах справи виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що їй роботодавцем заробітну плату сплачено лише за лютий березень 2015 року, з 01.04.2015 року по 19.06.2015 року заробітна плата працівнику не сплачується (а. с. 5). Також період роботи позивачки саме в ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб ДФС України та індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України (а. с. 59, 60-61). Відсутність запису в трудовій книжці позивачки не звільняє роботодавця від зобовязання сплачувати заробітну плату. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Своїми діями відповідач спричинив [PERSON] моральні страждання, які виразились в порушенні звичного способу життя, постійного пошуку коштів на утримання себе та неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства (а. с. 6). Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved