Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним заповіту [PERSON] , від 21 вересня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2735. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є сином померлої [INFO] [PERSON] . З листа приватного нотаріуса Гузели Н.М. від 09.12.2019 року він дізнався, що після смерті його матері заведена спадкова справа № 29/2019, в якій зазначено, що його матір склала заповіт, який посвідчено Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою 21.09.2015 року та зареєстрований за № 3-2785. З копії заповіту від 21.09.2015 року вбачається, що він складений на користь [PERSON] . У заповіті вказано, що заповіт прочитано матір`ю - «та прочитано мною особисто в голос о 08 год. 50 хв.», тобто заповіт складено до початку робочого дня - 09 год. 00 хв. Разом з тим, зазначає, що заповіт прочитано вголос інвалідом 1-ої групи без потреби, а лише через 10 хвилин, тобто о 09 год. 00 хв. такий підписано. Ці обставини є такими, що надають підстави сумніватися в усвідомленні заповідачем своїх дій. Також вказує на те, що він мав добрі стосунки зі своєю матір`ю, проживав у квартирі [ADDRESS] , що підтверджує сама [PERSON] у своєму позові у справі № 463/10018/19, що розглядається Личаківським районним судом м.Львова. Вважає, що у третьої особи [PERSON] були корисливі мотиви відносно [PERSON] , оскільки [PERSON] у своєму позові про право на частку в квартирі зазначила відповідачем [PERSON] . Крім цього, він обізнаний з відомостями, які зазначені у медичній картці амбулаторного (стаціонарного) хворого - епікриз з історії хвороби № 1223. З цієї інформації він робить висновок про те, що його матір [PERSON] , хворіючи на багато хвороб приймала певні лікувальні засоби і не була в стані усвідомлювати свої дії при підписанні заповіту 21.09.2015 року. Маючи ще в 2014 році початкову катаракту, прочитати заповіт вголос 21.09.2015 році [PERSON] було важко. Крім того, зазначив, якщо 21.09.2015 року інвалід 1-ої групи, віком 80 років, обтяжена багатьма хворобами, з`явилась до початку робочого дня до нотаріуса, щоб скласти заповіт, при таких обставинах нотаріус мав би виконати вимоги розділу 17 «Посвідчення заповітів», «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 2015, а саме посвідчувати заповіт в присутності двох свідків, відомості про яких повинні бути вказані у заповіті. Зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом, а тому, наявний заповіт на користь онучки, яка відповідно до ст.1265 ЦКУ є спадкоємцем шостої черги, порушує його право на спадкування, у зв`язку з цим, ставить під сумнів дійсність заповіту від 21.09.2015 року. Представником третьої особи [PERSON] - адвокатом Шиманською О.С. 22.05.2020 року подано пояснення до позову з яких вбачається, що позов [PERSON] вважає безпідставним та необґрунтованим, а також заявленим з порушенням вимог п.2 частини 3 статті 175 ЦПК України. Заявляючи позов до суду 27.01.2020 року позивач свідомо вводить суд в оману, подаючи адресу третьої особи [PERSON] ( [ADDRESS] ), за якою [PERSON] лише зареєстрована, проте не проживає з об`єктивних на те причин. Станом на момент позовної заяви позивачу було відомо, що місце проживання третьої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і саме така адреса вказана у матеріалах справи № 463/10018/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності. Вважає, що такими діями позивач переслідував мету схилити суд до розгляду даної цивільної справи у відсутності [PERSON] чи її представника. Разом з тим, зазначила, що пред`являючи позов до суду, позивач зазначив, що ставить під сумнів дійсність заповіту, оспорює діяння нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії

Outcome: dismissed