Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 13.12.2014 року на перехресті вулиць Келецька В. Інтернаціоналістів в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], належного [PERSON].П., яким керувала водій [PERSON] та автомобіля [NUMBER], належного [PERSON] Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Автомобіль потерпілого [PERSON] було застраховано згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО» АМ-079607 від 28.12.2013 року строком дії з 30.12.2013 р. до 29.12.2014 р. у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. Представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складено Калькуляцію витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно з якою сума страхового відшкодування становила 5241,92 грн. Вказана сума була виплачена [PERSON] страховиком. 28.04.2015 року ПрАТ «СК «Перша», як страховик особи, що завдала шкоду, отримала від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вимогу в порядку суброгації № 153/2015 на суму 5 241.92 грн. щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі. 26.08.2015 року ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату вартості матеріального збитку, згідно вказаної вимоги, за вирахуванням франшизи (510.00 грн.) в сумі 4 984,82 грн. З метою досудового врегулювання спору 08.06.2016 року відповідачу було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, що підтверджується відповідною квитанцією та описом вкладення у цінний лист. Однак вказана претензія залишилася без відповіді. Тому звертається до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON], не зявилась, проте звернулась до суду з клопотання, в якому просить суд розгляд по справі провести за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачем, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 20.10.2016 року. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по таких підставах. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 13.12.2014 року на перехресті вулиць Келецька В. Інтернаціоналістів в м. Вінниця, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], належного [PERSON].П., яким керувала водій [PERSON] та автомобіля [NUMBER], належного [PERSON] Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Автомобіль потерпілого [PERSON] було застраховано згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО» АМ-079607 від 28.12.2013 року строком дії з 30.12.2013 р. до 29.12.2014 р. у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». 18.12.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. 16.12.2014року представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). 29.01.2014року було складено калькуляцію витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу. На підставі вказаної калькуляції ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страховий акт № UА2014121800033/L01/03 від 26.02.2015 року. Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UА2014121800033/L01/03 сума страхового відшкодування склала вартість відновлювального ремонту, що включає вартість деталей до заміни з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу (Ссз = 2187,60 грн.), вартості виконаних робіт (Ср = 1330.00 грн.). вартості використаних матеріалів (См = 1977,22 грн.) і становила 5241,92 грн. 26.02.2015 року вказана сума була виплачена страховиком, що підтверджується платіжним дорученням № 30757. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 28.04.2015 року ПрАТ «СК «Перша», як страховик особи, що завдала шкоду, отримала від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вимогу в порядку суброгації №153/2015 на суму 5 241.92 грн. щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Страхову справу відкрито 12.05.2015 року, присвоєно номер ЦВ029755. 26.08.2015 року ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату вартості матеріального збитку, згідно вказаної вимоги, за вирахуванням франшизи (510.00 грн.) в сумі 4 984,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18837. Відповідно до пункту «в» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. У зв'язку з тим, що водій застрахованого транспортного засобу залишив місце ДТП, що підтверджується відповідною постановою суду, то приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» набула права вимоги відшкодування понесених збитків, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, до винної у ДТП особи та страхувальника, якими є [PERSON] та [PERSON]. З метою досудового врегулювання спору 08.06.2016 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, що підтверджується відповідною квитанцією та описом вкладення у цінний лист. Однак вказана претензія залишилася без відповіді. Згідно вимог ст. 25 Закону України Про страхування від 07.03.1996 року здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно статті 27 Закону України Про страхування та вимог статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON], як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків, внаслідок чого має право на відшкодування коштів в розмірі 4 984,82 грн. Таким чином, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 11003 від 22.06.2016 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved