Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» (далі ДВНЗ «КНУ») звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що між ДВНЗ «КНУ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 12/ЕП01-11з від 25 серпня 2011 р. про надання освітніх послуг, строк надання послуг з 01 вересня 2011 року по 01 липня 2016 рік. Загальна вартість навчання складала 22500,00 грн., оплата відповідачем повинна була проводиться щомісяця, але не пізніше 20 числа кожного місяця, посеместрово, за рік. Однак 04 січня 2016р. відповідача відраховано з університету за невиконання умов договору, заборгованість за навчання складає 447,00 грн. Вказану суму, а також 156,45 грн. інфляційних втрат та 37,40 грн. 3% річних, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, 25 серпня 2011 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі декана Криворізького металургійного факультету [PERSON], як Виконавцем, та [PERSON], як Замовником, було укладено договір № 12/ЕП01-11з про навчання, надання додаткових освітніх послуг (а.с. 6 копія договору). Згідно розділу 1 договору № 12/ЕП01-11з, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу ), далі освітня послуга, а саме: за освітньо-кваліфікаційним рівнем: бакалавр економіка підприємства на заочну форму навчання, починаючи з 1 курсу, строк надання освітньої послуги з 01 вересня 2011 року по 01 липня 2016 року. Відповідно до п. 4 договору відповідач зобов'язувався вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором. Загальна вартість освітньої послуги становить 22500 грн. 00 коп. Відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 04-су від 04.01.2016 року, відповідача було відраховано зі складу студентів за порушення умов договору про платне навчання ( а.с. 10). Разом з тим, у відповідача [PERSON] залишилась заборгованість перед позивачем по оплаті за навчання у розмірі 447,00 грн. (а.с. 11 - розрахунок). На адресу відповідача ДВНЗ «КНУ» направляв письмову претензію про погашення заборгованості в розмірі 447,00 грн., що залишилась ним без задоволення (а.с. 14, 15, 16 - копія претензії, реєстру відправки). Пунктом 5 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Так, згідно наданого розрахунку, сума 3% річних становить 37,40 грн., інфляційних втрат 156,45 грн. (а.с. 12, 13). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв'язку з викладеним, враховуючи що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved