Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] 11 жовтня 2013 року звернувся з позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про розірвання договору піднайму та виселення. Ухвалою Тисменицького районного суду від 25.11.2013 до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог - орган опіки і піклування Тисменицької районної державної адміністрації. Ухвалою Тисменицького районного суду від 13.03.2014 до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] обґрунтовував тим, що 23 травня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір піднайму житлового приміщення - кімнати площею 22,3 м2 будинку [ADDRESS]. Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] зобов'язується використовувати вказане в договорі житло для власного проживання та здійснення нагляду за майном без допущення для проживання сторонніх осіб із сплатою комунальних послуг. Також даним договором передбачено дострокове його припинення з підстав невиконання умов договору. Вважає, що [PERSON] порушила умови вищевказаного договору, зареєструвала без його згоди у вказаний будинок свого чоловіка [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , не слідкує за порядком у домі та не доглядає за майном. Крім того вказує, що неодноразово по відношенню до нього [PERSON] та [PERSON] вчинялись неправомірні дії у формі погроз, замиканням його в окремій кімнаті, неетичним та аморальним ставленням до нього, як до незрячої людини похилого віку. Позивач зазначає, що згідно з ч.2 ст.158 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Вказаний договір не зареєстрований Черніївською сільською радою, хоча й укладався в приміщенні Черніївської сільській раді, укладений без дотримання порядку укладення такого роду договорів та без присутності свідків, оскільки він є людиною незрячою. Крім того, за змістом ч.4 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Приписами ст.169 ЖК України встановлено, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншогожилогоприміщення. Позивачем за первісним позовом 25.11.2013 року подано заяву про збільшенння позовних вимог згідно з якою просить виселити [PERSON] з її малолітнім сином [PERSON] без наданням їм іншого житла та стягнення понесених судових витрат. Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.11.2013 року, просили їх задоволити в повному обсязі. Відповідачі за первісним позовом в судовому засіданні позов не визнали, 20.01.2014 року подано позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права користуванням житловим приміщенням. Відповідачка за первісним позовом - позивачка за зустрічним позовом [PERSON] пояснила що з [PERSON] знайома з народження, оскільки її бабуся [PERSON] проживала з [PERSON] в громадянському шлюбі протягом 23 років. В 2008 році [PERSON] та [PERSON] запросили її проживати до [PERSON], так як вони похилого віку, потребують догляду за собою та господарством. Вона погодилась із запрошенням бабусі та [PERSON] те переїхала жити до них в окрему кімнату. Вказує, що поступово почала приводити будинок та прилеглу до нього територію в порядок, в чому їй допомагав [PERSON]., з яким в 2010 році зареєструвала шлюбні відносини. В 2011 році в них народився син [PERSON] Зазначає, що протягом 5 років будинок [ADDRESS] є єдиним місцем постійного проживання. Посилається на норми ст. 405 Цивільного кодексу України, згідно якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником та ст.156 Житлового кодексу, згідно якої члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Ухвалою Тисменицького районного суду від 03.03.2014 року цивільну справу № 352/2903/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договору піднайму житлового приміщення будинку [ADDRESS] та виселення об'єднано в одне провадження із цивільною справою № 352/116/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права користуванням житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Дослідивши матеріали цивільної справи, пояснення сторін, показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], рішення органу опіки і піклування Тисменицької районної державної адміністрації від 14.02.2014 № 06-14/02-22, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення, а в зустрічному позові [PERSON] [PERSON] до [PERSON] про визнання права користуванням житловим приміщенням слід відмовити з наступних підстав. За змістом ч.4 ст.168 ЖК України, договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Приписами ст.169 ЖК України встановлено, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Встановлено, що 23.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір піднайму житлового приміщення. Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] зобов'язується використовувати, вказане в договорі житло, для проживання., здійснення нагляд за майном без допущення для проживання сторонніх осіб та із сплатою комунальних послуг. Також договором передбачено дострокове його припинення з підстав невиконання умов договору. Відповідно до свідоцтво про право власності на будинковолодіння від 16.10.2000 року № 1628 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] в порушення вищевказаного договору та вищезазначених норм закону без згоди [PERSON] зареєструвала свого малолітнього сина в будинку [ADDRESS]. Згодом в орендовану кімнату без дозволу власника [PERSON], [PERSON] допустила до проживання свого чоловіка [PERSON], чим порушила умови договору піднайму. За приписами ст.158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що договір піднайму житлового приміщення від 23.05.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] без дотримання порядку встановленого законом, оскільки не зареєстрований Черніївською сільською радою. Відповідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Також встановлено, що [PERSON], хоча і є внучкою [PERSON], однак остання не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а відтак не є членом його сімї. Вказане підтвердив сам позивач, зауваживши, що через сімейні непорозуміння, які виникали у [PERSON], за проханням останньої дозволив їй деколи ночувати в своєму будинку. Однак це не було систематичним, оскільки в неї на той час був законний чоловік та велика родина на вулиці [ADDRESS]. Представник [PERSON] також звернув увагу на той факт, що за вказаною адресою зареєстровані 9 осіб. Суд не бере до уваги твердження [PERSON] про те, що вона з чоловіком утримує у належному стані домоволодіння [PERSON] та платить комунальні послуги. Дані твердження спростовує [PERSON] та вказує, що [PERSON] не виконує умови договору та поселила без його згоди [PERSON], який в свою чергу б»є його, обзиває нецензурними словами та погрожує задушити. Крім того, оскільки він є незрячим та потребує постійного догляду, сім»я [PERSON] постійно цим зловживають та користуються, забираючи пенсію та закриваючи його в окремій кімнати і по декілька днів не дають їсти. Все це зумовило покинути власний дім в серпні 2013 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2013 року позивач [PERSON] прийшов до нього додому та розказав, що сім»я [PERSON] знущаються над ним, не дають їсти та погрожують йому. Також останній попросив, щоб він позвонив його племіннику [PERSON] [PERSON] та [PERSON] також вказали, що в [PERSON] розказував їм, що сім»я [PERSON] знущаються над ним, не дають їсти та погрожують йому. По даних фактах [PERSON] неодноразово звертався в правоохоронні органи, прокуратуру та в інші органи державної влади. Зокрема, в матеріалах справи міститься заява прокурору області від 03.09.2013 року, лист прокуратури Івано-Франківської області від 03.09.2013 року, лист начальника Тисменицького РВ УМВС щодо проведення профілактичної бесіди з [PERSON] та [PERSON] та відсутності ознак кримінального правопорушення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка являється мамою [PERSON], вказала, що її мама [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи постійне місце проживання по [ADDRESS], одночасно проживала протягом 23 років з [PERSON] Також додала, що [PERSON] ставилась до [PERSON] з повагою та турботою. На запитання суду відносно пояснень [PERSON], який вказав на неправомірні дії, знущання та погроз з боку сім»ї [PERSON] відповіла, що [PERSON] обманює. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є товаришем [PERSON], досить часто допомагав йому по господарству і [PERSON] не заперечував проти цього. Також вказав, що дружить сім»ями та приїжджав до [PERSON] з дітьми і не зауважував негативного ставлення до власника будинку. Аналогічні твердження дав свідок [PERSON], який також є товаришом [PERSON] та пояснив, що протиправних дій з їх боку відносно [PERSON] не спостерігав. Суд не бере взяти до уваги пояснення свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], оскільки їх пояснення спростовуються матеріалами справи, зокрема заяви прокурору області від 03.09.2013 року, листа прокуратури Івано-Франківської області від 03.09.2013 року, листа начальника Тисменицького РВ УМВС щодо проведення профілактичної бесіди з [PERSON] та [PERSON] та відсутності ознак кримінального правопорушення. Крім того, [PERSON] звертався до голови Івано-Франківської облдержадміністрації з приводу неправомірних дій відповідачів та з прохання врегулювати дану ситуацію. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] в порушення ч.2 ст. 156 Житлового кодексу України без дозволу [PERSON], який є власником будинку [ADDRESS], зареєструвала у вказаному будинку свого малолітнього сина та допустила до проживання [PERSON] Крім того, позивач за первісним позовом попереджав [PERSON] про намір розірвати договір піднайму від 23.05.2013 року внаслідок недотримання умов договору, що підтверджується заявою [PERSON] від 12.09.2013 року, посвіченою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу та заявою голові Черніївської сільської ради від 24.09.2013 року. Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», ст.177 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» батьки без дозволу органу опіки і піклування не можуть відмовлятись від майнових прав дитини, а також неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дитини під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тисменицької районної державної адміністрації від 14.02.2014 року № 06-14/02-22 факт зняття [PERSON] з реєстрації малолітнього сина з будинку [ADDRESS], тобто з попереднього місця постійного проживання, порушило його майнові права, оскільки там він був зареєстрований як член сімї [PERSON], а за договором піднайму як член сімї наймача. Висновком органу опіки і піклування Тисменицької районної державної адміністрації від 14.02.2014 № 06-14/02-22 встановлено доцільність розірвання договору піднайму житлового приміщенні від 23.05.2013 року та з метою відновлення прав малолітнього рекомендовано постановлення його на попереднє місце реєстрації як члена сімї, тобто по [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що первісний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування Тисменицької РДА про розірвання договору піднайму житлового приміщення та виселення підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням слід відмовити, у зв»язку з його безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 64, 65, 156,158, 168, 169 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: dismissed