Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла її мати- [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Вона, будучи спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері спадщину після її смерті прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України. Однак, оформити свої спадкові права, як спадкоємець за законом першої черги після померлої матері на житловий будинок в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості по тій причині, що зазначений спадковий будинок належить колгоспному двору головою якого є- [PERSON] . Таким чином, вищевказаний будинок належить колгоспному двору, який припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №350/02-31 від 26.05.2020 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За вказаних обставин звернулася в суд з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився. При цьому, згідно довідки №727 від 11.06.2020 року Сальницька сільська рада Калинівського району Вінницької області позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла матипозивача- [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері спадщину після її смерті прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України. Однак, оформити свої спадкові права, як спадкоємець за законом першої черги після померлої матері на житловий будинок в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості по тій причині, що зазначений спадковий будинок належить колгоспному двору головою якого є- [PERSON] . Таким чином, вищевказаний будинок належить колгоспному двору, який припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №350/02-31 від 26.05.2020 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК України в ред. 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. [PERSON] на день своєї смерті була повноправним власником вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved