Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач ДП «Радпол» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. На даний час, відразу за межами Дочірнього підприємства «Радпол» ( [ADDRESS] ), на виробничих потужностях якого здійснюється видобування відомої в Україні питної води «Райське Джерело», у порушення вимог законодавства у сфері землекористування та природоохоронній сфері проводиться будівництво невстановлених об`єктів. Так, з липня 2018 року на земельних ділянках з кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391 та 3223110100:01:018:0392 здійснюється будівництво певних об`єктів, а саме, за наявними даними, споруди комерційного призначення. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки за кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391 та 3223110100:01:018:0392 належить [PERSON] , цільове призначення є ведення особистого селянського господарства. Крім того, за цими земельними ділянками 01.01.2013 року зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки, як охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи. Вищезгадане будівництво здійснюється в порушення вимог Земельного, Водного кодексів та постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 р. № 2024 «Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів», вказане будівництво перебуває у межах третього поясу зони санітарної охорони, встановленої для свердловини ДП «Радпол» радіусом у 219 м, відстань до цих же об`єктів від свердловини становить не більше 170 м., про що свідчить витяг з Технічного звіту з розрахунку меж зон санітарної охорони водозабірної свердловини №1, розташованої на території ДП «РАДПОЛ» в с. Таценки Обухівського району Київської області, затверджений у 2007 році Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області та іншими відповідними компетентними структурами. ДП «РАДПОЛ» зверталось до компетентних державних органів (Мінприроди України, Держекоінспекції України, Держгеонадр України, Держархбудінспекції України, Київської обласної ради, Обухівської районної державної адміністрації) з проханням вжити невідкладних заходів щодо усунення вказаних порушень чинного законодавства, але дієвих заходів по припиненню будівництва не зроблено. Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Обухівської міської ради було винесено припис від 27.07.2018 року № С-2707/02 з вимогою зупинення будівельних робіт на ділянці, юридичним власником якої є [PERSON] , але припис не виконано і будівництво продовжується. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом та просить заборонити [PERSON] здійснювати самочинне будівництво на земельних ділянках за кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391 та 3223110100:01:018:0392, загальною площею 0,10 га., що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Таценки; зобов`язати [PERSON] за власний рахунок відновити попередній стан земельних ділянок за кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391 та 3223110100:01:018:0392, загальною площею 0,10 га., що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Таценки шляхом знесення незаконних будівель та стягнути витрати судового збору. Ухвалою судді від 14.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 27.02.2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що будівництво ведеться відповідачем незаконно у забороненій зоні, що саме будується невідомо, тому є загроза забруднення підземних вод. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, зазначивши що відповідач [PERSON] отримала земельні ділянки законно, жодних прав ДП «Радпол» відповідачем не порушено, джерела забруднення на належних відповідачі ділянках відсутні. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на незаконність самочинного будівництва. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши отримані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов задоволенню підлягає частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачеві дочірньому підприємству «Радпол» належить завод по видобуванню і розливу питної води та земельна ділянка площею 0, 2500 га з кадастровим номером 3223110104:02:001:0127, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу земельної ділянки (шляхом викупу). Відповідачці [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391, 3223110100:01:018:0392, площею по 0, 05 га кожна та цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки. Листом № 0410/1 від 04 жовтня 2018 року відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, повідомив про те, що звернення ДП «Радпол» стосовно будівництва на земельних ділянках з кадастровим номером 3223110100:01:018:0391, 3223110100:01:018:0392 в с. Таценки розглянуто. Під час проведення перевірки з виїздом на місце, встановлено, що за вказаною адресою земельні ділянки по периметру огороджені суцільним парканом. На земельних ділянках розпочаті будівельні роботи з будівництва фундаменту, без отримання документу, який надає право на виконання будівельних робіт. Замовника будівництва - [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) та вручено приписи з вимогами усунути допущені правопорушення і зупинити будівельні роботи. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тлумачення вказаної норми свідчить, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Згідно до частини другої статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до статті 36 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»\~у межах зони санітарної охорони\~(далі ЗСО)\~джерел питної води та об`єктів централізованого питного водопостачання господарська та інша діяльність обмежується. За змістом статті 37 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»\~режим ЗСО джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 4 Правового режиму зон санітарної охорони водних об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2024 від 18 грудня 1998 року (далі - Правовий режим), ЗСО поверхневих та підземних водних об`єктів входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму: перший пояс (суворого режиму) включає територію розміщення водозабору, майданчика водопровідних споруд і водопідвідного каналу; другий і третій пояси (обмежень і спостережень) включать територію, що призначається для охорони джерел водопостачання від забруднення. Відповідно до\~пункту 8\~Правового режиму\~у межах\~третього поясу\~зони санітарної\~охорони для\~підземних джерел\~водопостачання 1)\~здійснюється: виявлення, тампонування (або відновлення) старих, недіючих, свердловин та таких, які неправильно експлуатуються, що створюють небезпеку забруднення використовуваного водоносного горизонту; буріння нових свердловин та проведення будь-якого нового будівництва за обов`язковим погодженням з органами державної санітарно-епідеміологічної служби та геології на місцях; 2) забороняється: закачування відпрацьованих (зворотних) вод у підземні горизонти з метою їх захоронення, підземне складування твердих відходів і розробка надр, що можуть призвести до забруднення водоносного горизонту; розміщення складів пально-мастильних матеріалів, а також складів пестицидів і мінеральних добрив, накопичувачів промислових стічних вод, нафтопроводів та продуктопроводів, що створюють небезпеку хімічного забруднення підземних вод. Апеляційним судом встановлено, що у технічному звіті з розрахунку меж ЗСО водозабірної свердловини № 1, розташованої на території ДП «Радпол» в селі Таценки наводиться обґрунтування меж третього поясу ЗСО, який призначений для охорони експлуатуємого водоносного горизонту від бактеріологічного та хімічного забруднення. Вказані положення технічного звіту узгоджуються із положеннями пункту 8 Правового режиму про те, що в межах третього поясу ЗСО\~для підземних джерел водопостачання проведення будь-якого нового будівництва здійснюється за обов`язковим погодженням з органами державної санітарно-епідеміологічної служби та геології на місцях. При цьому, очевидно, що таке погодження компетентними органами має забезпечити досягнення мети встановлення третього поясу зони санітарної охорони джерел водопостачання від забруднення, зокрема запобігти розміщенню на цій території складів паливно-мастильних матеріалів, пестицидів і мінеральних добрив, накопичувачів промислових стічних вод, нафтопроводів та продуктопроводів, що створюють небезпеку хімічного забруднення підземних вод, а також запобігти закачуванню відпрацьованих (зворотних) вод у підземні горизонти з метою їх захоронення, підземному складування твердих відходів і розробки надр землі, що може призвести до забруднення водоносного горизонту. Таким чином проведення будь-якого нового будівництва в\~третьому поясі ЗСО\~без погодженням з органами державної санітарно-епідеміологічної служби та геології порушує правовий режим ЗСО, а отже і законні інтереси власника/користувача земельної ділянки щодо якої встановлена така зона санітарної охорони. При оцінці доводів сторін суд вважає, що за відсутності погодження нового будівництва\~в\~третьому поясі ЗСО\~з органами державної санітарно-епідеміологічної служби та геології, саме на відповідача (забудовника) має бути покладено тягар доказування того, що це будівництво не створює загрози забруднення підземних джерел водопостачання. На підтвердження своїх вимог ДП «Радпол» надало постанови від 01 серпня 2018 року у справі № А-0108/1, від 19 жовтня 2018 року у справі № 1910/1, відповідно до яких [PERSON] проводить без дозвільних документів будівельні робити на земельних ділянках з кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391, 3223110100:01:018:0392, які знаходяться в межах третього поясу ЗСО, та приписи від 27 липня 2018 року, та 16 жовтня 2018 року щодо усунення допущених правопорушень та зупинення вказаного будівництва. Відповідач в особі представника в суді визнала вказані обставини і погодилась із незаконність розпочатого самочинного будівництва. При цьому посилання на те, що не лише в третьому, а й у першому та другому поясі ЗСО знаходиться щільна забудова населеного пункту та історично перебувають домоволодіння інших мешканців села, хоч і узгоджуються із викопіюваннями, схемами, картами та іншими доказами, але не можуть покладатись в основу рішення у цьому спорі, оскільки стосуються інших осіб, а не сторін у цій справі. Важливим є порушення цільового призначення належних відповідачеві земельних ділянок та явна незаконність самочинного будівництва нез`ясованого виду нерухомого майна. На запитання суду представники сторін та третьої особи не змогли конкретизувати відомості про те, які ж саме об`єкти будуються (чи вже збудовані) на земельних ділянках [PERSON] , а матеріалами справи підтверджується лише факт наявності на спірних ділянках огорожі та фундаменту, що не свідчить про наявність джерел забруднення підземних вод та існування реальної загрози такого забруднення. В судовому засіданні представники сторін та третьої особи визнали факт відсутності погодження\~органів державної санітарно-епідеміологічної служби і геології на проведення вказаного будівництва, що підтверджується і наявними у справі письмовими доказами. Поряд із тим, учасники процесу не повідомили суду переконливих відомостей та не подали суду будь-яких доказів на підтвердження наявності чи відсутності загрози забруднення підземних джерел водопостачання ДП «Радпол» через це будівництво. Оцінюючи такі обставини на підставі сукупності досліджених судом доказів, суд вважає, що підтверджене доказами існування на спірних земельних ділянок огороді та фундаменту не вказує на те, що станом на час вирішення спору судом вже існують чи існували раніше реальні загрози забруднення підземних джерел водопостачання ДП «Радпол» через самочинне будівництво [PERSON] саме фактично існуючих огорожі та фундаменту. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Під час розгляду справи встановлені обставини, які свідчать про порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту, оскільки самочинне будівництво відповідачем здійснюється в межах третього поясу зони санітарної охорони джерел водопостачання від забруднення. Суд погоджується з тим, що для ефективного захисту позивача від наявного порушення слід задовольнити позовну вимогу про заборону [PERSON] здійснювати самочинне будівництво на земельних ділянках за кадастровими номерами 3223110100:01:018:0391 та 3223110100:01:018:0392, загальною площею 0,10 га, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, село Таценки, що є достатнім і ефективним способом захисту порушеного права позивача станом на час вирішення судом спору. Поряд із тим, оскільки існуючі самочинні огорожа і фундамент на належних відповідачці земельних ділянках не можуть вважатись джерелом забруднення джерел водопостачання, тому загроза забруднення саме від цих споруд відсутня, а тому вимога про зобов`язання відновити попередній стан ділянки не співвідноситься із дійсним обсягом порушених прав позивача та не може вважатись ефективним способом відновлення фактично існуючих порушених прав позивача. Згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Позивач не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, тому не є належним позивачем у розумінні ч.7 ст.376 ЦК України. Сам факт незаконності будівництва не породжує у позивача права вимоги щодо відновлення стану чужої земельної ділянки шляхом знесення незаконних будівель, які наразі не несуть загрози порушення прав позивача, зокрема шляхом забруднення джерел водопостачання належного позивачеві заводу по видобуванню і розливу питної води. З урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що в цій частині позовних вимог позивач не довів такого порушення своїх прав, яке б підлягало судовому захисту. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжувала правові наслідки у виді виникнення зобов`язань вчинити певні дії, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (\~ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розглянувши справу в межах визначеного позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, визначивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, встановивши правові норми, які підлягають застосуванню, суд вважає, що доводи як позову частково ґрунтуються на законі та матеріалах справи, знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду лише частково, тому позов слід задовольнити в частині доведених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~слід задовольнити лише пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial