overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, як основний наймач, користується квартирою [ADDRESS]. Також за цією адресою зареєстрований відповідач. Однак останній з 2003 року у вказаній квартирі не проживає, обов'язків по її утриманню не виконує, коштів за комунальні послуги не сплачує. В зв'язку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому зі згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до ордеру від 13.12.1994 року належить квартира [ADDRESS] і у ній, крім нього, зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується копією особового рахунку (а.с. ). Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача та представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: висновку дільничного інспектора Луцького МВ УМВС України у Волинській області (а.с. 4), повідомлення Луцького МВ УМВС України у Волинській області (а.с. 5), судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше шести місяців без поважних причин, інтересу до неї не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 71 ЖК України. Доказів постійного проживання у вказаному будинку всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В поданій до суду позовній заяві вказав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок [ADDRESS]. На даний час у вказаному будинку, крім нього та членів його сім'ї, також зареєстрована його колишня невістка [PERSON], але за місцем реєстрації вона фактично не проживає з 08.02.2014 р. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрована в належному йому будинку, він не може на свій розсуд розпорядится належним йому майном, а тому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнала, пояснивши, що вона дійсно з лютого 2014 року не проживає у вищевказаному будинку, але в зв'язку з тим, що на даний час вона не має можливості зареєструватися за іншою адресою, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.1999 р. належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6), в якому, крім нього та членів його сім'ї, також зареєстрована колишня невістка [PERSON] (а.с.7-8). Відповідач за місцем реєстрації не проживає з лютого 2014 року. В будинку також відсутні будь-які її особисті речі, про що свідчить акт обстеження житла від 20.02.2015 р. (а.с.6). Факт непроживання відповідача в будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області від 20.02.2015 р. №1150 (а.с.10). Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 10.01.2019 року між ТзОВ «Олком-Лізинг» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за реєстровим № 21; скасування запису про право власності на нерухоме майно за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за індексним номером об`єкта нерухомого майна 45002772, номер запису про право власності 29808152. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 27.12.2006 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 328. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання недійсною довідки-рахунку та визнання права власності на автомобіль. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і суду показав, що 04.08.2008 року він придбав автомобіль [NUMBER]. В лютому 2015 року у звязку з проведенням АТО він з м.Горлівка передав автомобіль сину [PERSON] для вивозу родини. В м.Краматорську його син познайомився з [PERSON], якому в подальшому передав автомобіль та технічний паспорт для вивозу родини останнього до с.Щурове. В подальшому, йому стало відомо, що вказаний автомобіль був незаконно проданий [PERSON] відповідачу [PERSON] Довідка рахунок була видана ТОВ «Алмалі». За даним фактом було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України. Просить визнати незаконною довідку-рахунок серія ВІА № 921700, видану [PERSON] ТОВ «Алмалі», та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER] з покладенням на відповідача понесених судових витрат. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та представник 3-ої особи в судове засідання не зявилися по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційної картки АМТ, транспортний засіб марки ЗАЗ модель TF699P Lanos ЗНГ реєстраційний номер [NUMBER] з 04.06.2008 року належить на праві власності [PERSON], право керувати автомобілем має [PERSON], місце реєстрації транспортного засобу Центр ДАІ 1406 м. Горлівка. Згідно довідки-рахунку серія ВІА № 921700 від 25.03.2015 вказаний автомобіль зареєстрований на праві власності за [PERSON]. Згідно витягу з кримінального провадження № 12015050390001401, 09.07.2015 року до чергової частини Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшло повідомлення від [PERSON] щодо заволодіння зі зловживанням довірою, шахрайським шляхом транспортним засобом [PERSON] держ.номер АН 6578 ЕА, який належить заявнику. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає можливим визнати недійсною довідку-рахунок від 25.03.2015 року, у звязку із чим за позивачем слід визнати право власності на автомобіль [NUMBER]. На підставі ст.88 ЦПК України з відповдіача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 977,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок в [ADDRESS] у якому зареєстрований його син- відповідач по справі [PERSON] З 1985р. і по даний час відповідач фактично не проживає у даному будинковолодінню, у зв»язку з тим, що переїхав на інше постійне місце проживання. Формальна реєстрація відповідача перешкоджає йому отримати субсидію на комунальні послуги. Тому просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця реєстрації, не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач, як член сім'ї позивача - власника житлового будинку в [ADDRESS] - не проживає у цьому будинку без поважних причин з 1985року по даний час. Вказані обставини підтверджуються поясненням позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про право власності на житловий будинок, довідкою виконкому Сілецької сільської ради від 27.11.2013р. №221. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом та Витягу про державну реєстрацію прав, вона являється власником 23/50 частки житлового будинку по вул. Куйбишева, 62 м. Христинівка Черкаської області. Свого часу, її син [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON], стали проживати разом та мали намір щодо створення спільної сім'ї. Тому, з 15 жовтня 2014 року, вона дозволила зареєструвати [PERSON] у вказаному вище будинку своє місце проживання, відповідно дозволила їй у ньому проживати. У травні 2015 року, її сина [PERSON] - співмешканця відповідача [PERSON], призвали за мобілізацією до лав Збройних сил України, який служив там до часу демобілізації 29.07.2016. Майже одразу після призову її сину за мобілізацією, відношення до неї [PERSON], змінилося. Відповідач стала не допускати її до мого ж власного домоволодіння, та у якому вона зареєструвала місце свого проживання. У цьому ж такитравні 2015 року, привела собі нового співмешканця, з яким проживала однією сімєю до серпня 2016 року, до тих пір поки його не забрали до зони АТО. На всі пропозиціїпропозиції висилитись та зняти місце свого проживання у належній їй частці цього житлового будинку, відповідає категоричною відмовою, більше того погрожує їй фізичною розправою, якщо вона не перестане вимагати її виселення. Її син [PERSON] із зони проведення АТО повернувся на початку серпня 2016 року, однак і його [PERSON] не допускає до домоволодіння. Кожен раз, коли син приходить довідатись до цієї хати, [PERSON] викликає місцеву поліцію, яка звісно рекомендує вирішити їм цей спір у судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте від її представника який діє на підставі договору про надання послуг у сфері права від 08.09.2016, через канцелярію суду надійшла заява з проханням справу слухати в її відсутність та представника, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В судове засідання заінтересована особа: Виконком Христинівської міської ради Черкаської області, проте від них до суду надійшла заява, в якій вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] У відповідності зі ст. 72 ЖК України, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення є відсутність особи понад встановлених законодавством \~строків. Відповідно ст. 71 ЖК України за особою зберігається право користування житловим приміщення на протязі 6 місяців. Відповідно \~ст. \~391 \~\~ЦК \~\~України, \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. 30 березня 2013 року він зареєстрував у себе відповідача [PERSON], який є для нього внуком. З листопада 2014 року відповідач у спірній квартирі не проживає. Позивач просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 2 в будинку № 29-А по пр. Волі в м. Луцьку Волинської області. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Враховуючи відсутність заперечення позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з договору купівлі продажу квартири від 27.10.2011 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. З копії будинкової книги А № 115257 вбачається, що у вищезазначеній квартирі з 30.03.2013 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 4 - 5 ), що підтверджується довідкою УДМС України у Волинській області. В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте з листопада 2014 року по даний час в ній не проживає, що підтверджується повідомленням Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 30.11.2015 р. № 3/1142 (а.с. 6 ). Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідач не проживає у спірній квартирі з листопада 2014 р. та перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 2 в будинку № 29-А по пр. Волі в м. Луцьку Волинської області у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що йому на праві власності належить [ADDRESS]. В квартирі, окрім нього, значаться зареєстрованими: його дружина - [PERSON], дочка [PERSON] та син - відповідач по справі [PERSON] Однак, в 2003 році останній виїхав з квартири на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу в спірній квартирі він не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним майном та нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить [ADDRESS]. (а.с.7-8). В спірній квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, відповідач [PERSON] з 2003 року в зазначеній вище квартирі не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.9-10). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2015 року належить кв.[ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованою попередній власник - [PERSON], яка за умовами даного договору зобов'язалася знятися з реєстрації за вказаною адресою. Після продажу квартири, тобто з лютого 2015 року, відповідач виїхала зі спірної квартири, її речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кв.[ADDRESS]. В судому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Сторони в судовому засіданні проти винесення заочного рішення не заперечували. Вислухав пояснення позивача та його представника, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить кв.[ADDRESS]. (а.с.4-6). В квартирі значиться зареєстрованою відповідачка по справі [PERSON], яка є попереднім власником квартири. Однак, з лютого 2015 року вона в квартирі не мешкає, її речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. (а.с.7,15). Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кв.[ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду показав, що йому на підставі свідоцтва про право власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованим його син - відповідач по справі [PERSON] Однак, в травні 2014 року він виїхав з квартири на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.6). В спірній квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з травня 2014 року він в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.8-9). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved