Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 59753,67 грн. заборгованості за кредитним договором №DNH4КS66520636 від 24.07.2006 р. На обґрунтування позову вказано, що 24.07.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №DNH4КS66520636, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12400 грн. на строк 42 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Після отримання грошових коштів відповідач своїх зобов»язань за договором не виконав, в зв»язку з чим станом на 12.06.2014 р. у нього виникла заборгованість в розмірі 59753,67 грн., яка складається з - 7099,59 грн. заборгованості за кредитом; - 22445,80 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 26886,68 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. штрафу (фіксована частина); - 2821,60 грн. штрафу (процентна складова). З посиланням на викладені обставини стверджується про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю. Представник відповідача позов не визнав, вказуючи на сплив строку позовної давності за вимогами позивача. Заслухавши пояснення представників сторін і вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 24.07.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір №DNH4КS66520636, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 124000 грн. на строк 42 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов»язався здійснювати щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими платежами, передбаченими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. П. 4.2 вказаних умов в разі порушення позичальником умов договору було передбачено сплату ним відсотків за користування кредитом у подвійному розмірі. При порушенні зобов'язань за договором відповідач зобов»язався сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу (п. 5.1. Умов), а при порушенні строків платежів за грошовими зобов»язаннями - штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 5.3 Умов). Відповідно до п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором сторонами встановлені тривалістю 5 років. Після отримання грошових коштів відповідач своїх зобов»язань за договором не виконав, останній платіж, яким була частково погашена раніше виникла заборгованість по передбаченим договором платежам, здійснив у вересні 2008 р., в зв»язку з чим станом на 12.06.2014 р. його заборгованість за кредитним договором №DNH4КS66520636 від 24.07.2006 р. становила 59753,67 грн., з яких - 7099,59 грн. заборгованості за кредитом; - 22445,80 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 26886,68грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. штрафу (фіксована частина); - 2821,60 грн. штрафу (процентна складова). Викладені обставини в судовому засіданні підтверджені кредитним договором №DNH4КS66520636 від 24.07.2006 р., розрахунками заборгованості за договором, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а тому вважаються судом встановленими. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Також ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін ( ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України). З урахуванням встановлених по справі обставин і наведених положень закону судом відзначається наступне -відповідач порушив зобов»язання за кредитним договором, в зв»язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по даному договору; -за домовленістю між сторонами позовна давність за заявленими в позові вимогами збільшена до 5 років, з позовом до суду позивач звернувся в липні 2013 р., останній платіж на виконання умов договору, яким частково погашалась раніше виникла заборгованість, позивач здійснив у вересні 2008 р., а тому немає підстав вважати, що сплив передбачений законом строк позовної давності за вимогами позивача. Оскільки перебіг позовної давності переривався, остільки вказаний вище висновок суду не суперечить постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. №6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів; -стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. В зв»язку з цим, враховується, що сума пені за 12 місяців перед зверненням позивача до суду становить 10966,13 грн., а тому саме така сума пені, а не 26886,68грн., підлягає стягненню з відповідача. Такий висновок також відповідає вказаній вище постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. №6-116цс13. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7099,59 грн. заборгованості за кредитом, 22445,80 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 10966,13 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 2821,60 грн. штрафу (процентна складова), всього 42435,75 грн. Заперечення представника позивача проти позову спростовуються наведеним вище аналізом обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 258, 259, 264, 525, 526, 611,612,1054 ЦК України і

Outcome: partial