Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачем подано до суду 02.09.2015 року відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, що 24.04.2015 року між ТОВ «[PERSON] Плюс» та позивачем укладено договір страхування наземного транспорту №168/15-Т/Х/01. За умовами договору застраховано майнові інтереси Страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем [NUMBER] від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій». 28.05.2015 року в м.Харкові на вулиці Клочківській сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження та його власнику заподіяно матеріальну шкоду. Згідно до звіту №418 від 10.06.2015 року наданого ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Porshe» державний номер [NUMBER] складає 160.480 гривень 07 копійок. Відповідно до рахунку №619 від 09.06.2015 року наданого ПП «Престиж Автомоторс» вартість ремонту складає 106.103 гривні. Відповідно до умов укладеного договору дорожньо-транспортна пригода була визнана страховою та на підставі заяви про виплату страхового відшкодування 20.07.2015 року позивачем було перераховано зазначену суму на рахунок ПП «Престиж Автомоторс». З урахуванням цього вважали, що до позивача перейшло право вимоги, яке потерпіла сторона ТОВ «[PERSON] Плюс» має до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», як особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до умов полісу АІ 6382963, яким передбачено ліміт відповідальності в розмірі 50.000 гривень, вважали, що відповідач ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» несе відповідальність саме в межах зазначеної суми. Також вважали, що відповідач [PERSON] несе відповідальність на суму різниці між сумою збитків та лімітом відповідальності, тобто на суму 56\~103 гривні. З урахуванням зазначеного, на підставі ст.ст. 993, 1188 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 56.103 гривні, з відповідача ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» 50.000 гривень, а також стягнути понесені судові витрати з відповідачів в сумі 1061 гривня 03 копійки. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просив позов задовольнити та розгляду справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.11.2015 року вимоги позову визнав, не заперечував, що дійсно з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, про яку він повідомив свою страхову компанію, про проведення оцінки вартості завданих збитків йому повідомляв [PERSON], але точної дати її проведення не зазначав, під час проведення оцінки він не був присутній, в подальшому в судове засідання не зявився. Представник відповідача ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» просила в задоволенні позову відмовити, надала письмові заперечення проти позову, що долучені до справи /а.с.51-52/, зазначала, що згідно до полісу №АІ/6382963 від 30.05.2014 року в ПАТ «ХМСК» була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника автомобіля [NUMBER], після ДТП [PERSON], який керував автомобілем звернувся до страхової компанії, але доказ своєї вини до страховика не подавав, також безпосередньо до страхової компанії ані ТОВ «[PERSON] Плюс», ані позивач у справі з приводу страхового відшкодування протягом 30 днів встановлених Законом із заявою про страхове відшкодування не звертались. Крім того, всупереч вимогам 33.3. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про проведення огляду транспортного засобу 09.06.2015 року їх ніхто не повідомляв, вони не були присутні під час проведення дослідження та їх страховий агент автомобіль не оглядав. Відповідно до вимог ст.37.1.3. відповідного Закону страховик має право відмовити у здійсненні страхового відшкодування, якщо мало місце невиконання обовязків визначених цим Законом з боку потерпілого чи іншої особи, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставин її настання або розмір заподіяної шкоди. Також посилалась на те, що є безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з них судового збору, оскільки позивач на думку відповідача порушив не тільки вимоги ст.ст. 33, 35 відповідного Закону, а й зовсім не намагався урегулювати спір досудовим претензійним порядком, а одразу, не зважаючи на зайнятість суду по іншим справам звернувся з позовом. Залучені до участі у справі 3-ї особи представник ТОВ «[PERSON] Плюс», [PERSON], в судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи повідомлялись. Суд, вислухавши доводи відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.6 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. А відповідно до п.17 зазначеної постанови необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). 24.04.2015 року на підставі заяви між ТОВ «[PERSON] Плюс» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено договір страхування наземного транспорту №168/15-Т/Х/01. Предметом договору є майнові інтереси ТОВ «[PERSON] Плюс», повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем [NUMBER] /п.4,5/, від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій» /п.7.1., 7.2., 7.3./. Загальна страхова сума визначена 1997000 гривень /п.10./ /а.с.6-10,11/. Відповідно до полісу №АІ/6382963 від 30.05.2014 року в ПАТ «ХМСК» була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника автомобіля [NUMBER] /а.с.53/. Страхова сума ліміту за заподіяну шкоду за даним полісом встановлена 50.000 гривень. Строк дії полісу до 30.05.2015 року включно. Відповідно до копії постанови від 26.06.2015 року Дзержинського районного суду м.Харкова [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено штраф /а.с.12/. Із змісту постанови вбачається, що [PERSON] 28.05.2015 року о 00-05 годині керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись на перехресті вулиці Клочківській з вулицею Дербенською в місті Харкові не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив п.13.1. ПДР України /а.с.12/. Згідно до копії довідки виданої відділом ДАІ з обслуговування м.Харків ГУМВС України в Харківській області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження деформація та пошкодження ЛКП заднього бамперу, деформація лівої вихлопної труби /а.с.13/. Згідно до довідки №64859671 ВДАІ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1. ПДР України, складено протокол /а.с.14/. 02.06.2015 року [PERSON] подав до позивача заяву про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, згідно до якої зазначено обставини ДТП та вимоги про виплату страхового відшкодування - салон «Porshe Україна», ПП «Проше центр Харьков» /а.с.15/. 10.07.2015 року субєктом оціночної діяльності [PERSON] було проведено оцінку вартості відновлювального ремонту на підставі листа від 05.06.2015 року від ПАТ СК «Арсенал Страхування» про призначення дослідження автомобіля за результатами якої складено звіт №418. Дослідження проводилось на підставі договору, укладеного між субєктом оціночної діяльності [PERSON] та ПАТ СК «Арсенал Страхування». За відповідним звітом встановлено, що ринкова вартість автомобіля [NUMBER] складає 2185200,50 гривень. Вартість відповілювального ремонту складає 160.480, 07 гривень /а.с.20-36/. На підставі заяви 15.07.2015 року було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування /а.с.17/. Згідно додатку до страхового акту проведено розрахунок страхового відшкодування, що складається з вартості відновлювального ремонту на суму 106.103 гривні на підставі рахунку ПП «Престиж Автомоторс» №619 від 09.06.2015 року за вирахуванням п.№20 та п.№24 на суму 53967 гривень /а.с.18/. З рахунку на оплату №619 від 09.06.2015 року вбачається, що в п.№20 зазначено вартість глушника попереднього Panamera, вартість якого складає 28450 грн, зі знижкою без ПДВ 24182,50 гривень, та в п.№24 насадка на глушник лівий Panamera, вартість якого складає 33150 грн, зі знижкою без ПДВ 20790 гривень /а.с.34/. 20 липня 2015 року відповідно до платіжного доручення №27406 ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було перераховано страхове відшкодування ТОВ «[PERSON] Плюс» згідно рахунку ПП «Престиж Автомоторс» №619 від 09.06.2015 року 106.103 гривні, в тому числі ПДВ 17683,83 гривні /а.с.16/ Виплата страхового відшкодування проведена з дотримання вимог ст.21, 25 Закону України «Про страхування». У відповідності до\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма реалізовано й положеннями спеціального закону, що регулює спірні правовідносини: згідно зі\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, відшкодувавши власнику майна суму збитків шляхом сплати страхового платежу, а також встановивши доведеність наявності вини у діях відповідача [PERSON], суд вважає, що у відповідності до положень\~ст.993 ЦК України,\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~до позивача перейшло право вимоги до відповідачів в порядку суброгації, оскільки відбулася зміна кредитора у існуючих зобов'язаннях. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за якою при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У відповідності до\~ст. 1194 Цивільного кодексу України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні страхового полісу №АІ/6382963 від 30.05.2014 року в ПАТ «ХМСК» була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника автомобіля [NUMBER] /а.с.53/. Страхова сума ліміту за заподіяну шкоду за даним полісом встановлена 50.000 гривень, з нульовою франшизою. Розмір заподіяних збитків відповідно до страхового акту складається з вартості відновлювального ремонту на суму 106.103 гривні на підставі рахунку ПП «Престиж Автомоторс» №619 від 09.06.2015 року. Зазначена сума була перерахована відповідного до платіжного доручення. У відповідності до\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням встановленого страхового ліміту з відповідача ПАТ «ХМСК» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 50.000 гривень. А згідно до ст.1194 ЦК України залишок суми поза межами встановленого страхового ліміту підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в сумі (106103 50000 = 56103) 56.103 гривні. Посилання представника відповідача ПАТ «ХМСК» на порушення вимог ст.33, 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з боку позивача та ТОВ «[PERSON] Плюс» є необґрунтованим, оскільки в ході розгляду справи було досліджено подану заяву ТОВ «[PERSON] Плюс» до позивача, страховий акт, та звіт субєкта оціночної діяльності [PERSON], що було складено до подано у відповідності із умовами договору та закону. Окрім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] надавав пояснення що ним було повідомлено ПАТ «ХМСК» про дорожньо-транспортну пригоду. В ході розгляду справи відповідачами не оспорювались страховий випадок та встановлений розмір відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, підстав для відмови в задоволенні вимог про стягнення судових витрат, як на це посилається представник відповідача ПАТ «ХМКС», не вбачається. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору частках пропорційно від задоволених вимог, а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат в розмірі 561 гривні 03 копійки, з відповідача ПАТ «ХМКС» - 500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved