Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про відібрання [PERSON], [INFO], від відповідачки, як матері дитини, а також про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу). На обґрунтування позову вказується, що відповідачка є одинокою матір»ю, ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо утримання та виховання малолітнього сина, не створює умов для його всебічного розвитку, не забезпечує своєчасного лікування, використовує свої батьківські права всупереч інтересам дитини. Зазначається, що дитина була оформлена до школи у віці майже 10 років. Мати без об»єктивних причин обмежує сина у спілкуванні з однолітками, перешкоджає його соціалізації. Встановлено, що житло сім»ї знаходиться в антисанітарному стані, умови для проживання та виховання дитини відсутні. 21.11.2013 р. відповідачка привела сина на заняття у школу у незадовільному фізичному стані, проте від надання йому медичної допомоги відмовлялась, хоча після доставляння [PERSON] до медичного закладу встановлено наявність у нього захворювання давністю 2-3 місяці. Відмова матері від медичної допомоги та відсутність належного догляду за дитиною могли призвести до смерті дитини. З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог. В судовому засіданні представником позивача заявлений позов підтримано повністю. Відповідачка в судові засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи неодноразово і належним чином повідомлялась за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її присутності не надала. З урахуванням викладеного і відповідно до положень ст.ст. 74, 169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи без присутності відповідачки в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, показання свідків, думку прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір»ю [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матір»ю за адресою [ADDRESS], умови її проживання незадовільні через занедбаність житла і бруд в помешканні. Речі дитини розкидані і також брудні. [PERSON] не відвідував дитячий садок, а школу почав відвідувати у віці дев»ять з половиною років. При цьому відповідачка обмежувала його у спілкуванні з іншими учнями, не допускала сина на заняття з фізичної культури та додаткові заняття з предметів , була постійно присутня біля нього як під час уроків, так і на перервах. За роки життя дитина жодного разу не оглядалась лікарем за місцем проживання. 21.11.2013 р. відповідачка привела сина на заняття у школу у незадовільному фізичному стані, проте від надання йому медичної допомоги відмовилась і забрала його додому. 22.11.2013 р. лише за наполяганням працівників служби у справах дітей виконкому Кіровоградської міської ради дитина була госпіталізована до КП «Центральна міська лікарня м. Кіровограда», при цьому вже перебувала у вкрай важкому стані з порушенням свідомості на рівні мозкової коми 1-2 ст., що було обумовлено набряком головного мозку та зневодненням. Відмічались явища гнійного кон»юктивіту. Дитина надійшла на лікування у запущеному, неохайному стані, відмічались прояви поганого догляду, зниженого харчування та давності захворювання (більш ніж 2-3 місяці). Після перебування [PERSON] на лікуванні в КП «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» і Кіровоградській дитячій обласній лікарні 05.02.2014 р. дитина направлена в супроводі медичного працівника в м. Київ для консультації в НП ПАГ і госпіталізована в гастроентерологічне відділення з метою подальшого обстеження та лікування. За час перебування сина на лікуванні відповідачка уникала зустрічей та розмов з лікуючим лікарем, витрат на лікування та додаткове обстеження дитини не здійснювала. Викладені обставини в судовому засіданні підтверджені показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, поданням ЗОШ 1-111 ступенів № 30 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22.11.2013 р., повідомленням КП «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» від 27.11.2013 р., актом обстеження умов проживання дитини від 22.11.2013 р., повідомленням Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 10.02.2014 р., епікризом медичної картки хворого [PERSON], а тому вважаються судом встановленими. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. Встановлені по справі обставини свідчать, що відповідачкою не забезпечувався необхідний медичний догляд та лікування сина [PERSON], [INFO], і це негативно впливало на його фізичний розвиток, не були створені умови для отримання ним освіти, відтак, вона не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, тобто ухилялась від виконання своїх батьківських обов»язків. За таких обставин і відповідно вказаних вище положень закону існують підстави для відібрання від відповідачки дитини і її передачу органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради для вирішення питання її подальшого влаштування, заявлений позов у відповідній його частині підлягає задоволенню. Ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). В зв»язку з цим, з урахуванням встановлених по справі обставин і розміру заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів суд вважає необхідним стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу). Аліменти мають бути стягнуті на користь тих осіб або установ, яким буде передано дитину. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 164, 170, 180-183 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved