Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з неї на їх користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1475,10 грн., яка складається з: тіло кредиту 1475,10 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 27.09.2007 р. між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТзОВ «КБ «Дельта», та відповідачкою укладений кредитний договір за №001-13172-270907.\~Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває картковий рахунок №26252901250268 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку; здійснює обслуговування на умовах тарифного пакету Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 договору на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 700,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Держатель картки згідно договору, зобовязався щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми частини заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання по своєчасному поверненню кредиту, станом на 06.07.2015 року загальна заборгованість становить 1475,10 грн., яка складається з: тіло кредиту 1475,10 гривень, то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просить судове засідання проводити без її участі, в задоволенні позову відмовити, у звязку із пропуском позивачем строків позовної давності. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову, слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 року включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 року №71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції фонду від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію а АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Судом встановлено, що 27.09.2007року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-13172-270907, на виконання умов якого, йому відкрито картковий рахунок №26252901250268 в національній валюті України гривні, випускає та надає Держателю платіжну карту, а також ПІН код до карти, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний. Банк надав Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 700,00 грн., зі сплатою 29,9%. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Факт отримання кредитних коштів сторонами не оспорюється. З матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся до суду з позовом 27 серпня 2015 року. Під час розгляду справи відповідачкою була подана заява відповідно до якої відповідач просить про застосування судом строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову з цієї підстави. Держатель картки згідно договору, зобовязався щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми частини заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Зазначеними умовами договору, зокрема п.3.6 встановили строки виконання зобов'язань щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3\~ст.254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). За загальним правилом згідно ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв'язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку. Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повертати борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку пеня відповідно до п.3.8. Договору, то право кредитора слід вважати порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 10.11.2008 року, який було зараховано на погашення штрафу(пені), перебіг позовної давності з цього часу вчиненням дій відповідача про визнання свого боргу не переривався. Оскільки між сторонами не було встановлено іншого строку позовної давності, відповідно до\~ст.257 ЦК України\~застосовується загальний строк позовної давності у три роки. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом через 7 років з часу здійснення відповідачем останнього платежу в серпні 2007 року суд приходить до висновку про сплив строку позовної давності щодо сплати кредиту та процентів за його користування. Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (ч.2\~ст.258 ЦК України\~- позовна давність в один рік). Таким чином, включення штрафу до основної вимоги поза межами позовної давності не ґрунтується на вимогах закону. Відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed