Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі та споруди , що розташовані по вул. Перемоги, 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, а саме, позначені в плані технічного паспорту КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» №423 від 10 січня 2019\~року ;\~ \~ літерою\~«Б» -\~битове приміщення\~ \~ загальною\~площею 70,4\~м.кв.,\~літерою «б»\~ -\~ прибудову\~загальною \~площею 4,8\~ м.кв,\~літерою \~«В» -майстерню загальною площею 34,8 м.кв., літерою «Г» - склад №2а загальною площею 422,1 м.кв. , літерою «Г1» навіс загальною площею 831,6 м.кв. , силосну траншею - №1 площею 220,5 м.кв. та №2 площею 3 19,5 м.кв. Свої вимоги мотивує тим, що 8 листопада 2007 року, між нею , на той час приватним підприємцем, та діючим на той час, сільськогосподарським акціонерним товариством «Бродецьке» відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків було укладено договір №1 про надання послуг по збиранню буряків. Обумовлені роботи за договором, були виконані і 28 листопада 2007 року , було складено акт виконаних робіт №1. 14червня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків , правлінням САТ «Броцецьке» було вирішено продати їй, за 3500 гривень, належну САТ «Бродецьке» силосну траншею, яка розташована по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області.15 червня 2008 року , за накладною №38 та актом прийомо-передачі №21 , їй було передано силосну траншею №1,№2 загальною площею 612 м.кв. 20 грудня 2008 року , в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків , правлінням САТ «Броцецькеі було вирішено продати їй за 9000 гривень належні САТ «Бродецьке» : битове приміщення загальною площею 70,4 м.кв. із прибудовою загальної площею 4,8 м.кв., майстерню загальною площею 34,8 м.кв., склад №2а загальною площею 422,1 м.кв. з навісом загальною площею 831,6 м.кв., які розташовані по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області 21 грудня 2008 року, за накладною .№22 та актом прийому-передачі №141,їй було передано битове приміщення з прибудовою , майстерня та склад №2а з навісом . 17 грудня 2014 року вона припинила свою підприємницьку діяльність фізичної особи- підприємця. 13 червня 2016 САТ «Бродецьке» ліквідовано як юридичну особі. В Бродецькій селищній раді їй зазначили про необхідність надання правовстановлюючих документів із реєстрацією речових прав для оформлення оренди землі під належну їй силосну траншею, битове приміщення з прибудовою , майстерню та склад №2а з навісом. Державний реєстратор відмовив їй у реєстрації права власності на зазначене майно , оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно не було у САТ «Бродецьке», договорів купівлі-продажу та міни , між нею та САТ «Бродецьке» не укладалось, тому вона не має підстав набуття права власності на майно. Довідкою Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області підтверджено, що вона добросовісно відкрито, безперервно володіє, із червня 2008 року силосною ямою та із грудня 2008 року, оптовим приміщенням з прибудовою , майстернею та складом з навісом які розташовані на території Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, і вони на баланс селищної ради як безхазяйні не прийняті ,а тому просить визнати за нею право власності на нежитлові споруди по вул.. Перемоги,130а в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області . Відповідач подав до суду відзив у вигляді заяви в якій позовні вимоги визнає. З'ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 8 листопада 2007 року, між [PERSON] та САТ «Бродецьке» укладено договір №1 про надання послуг по збиранню буряків. Обумовлені роботи за договором, були виконані 28 листопада 2007 року про що складено акт виконаних робіт №1 (а.с.7-10). 14червня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків , правлінням САТ «Броцецьке» вирішено продати [PERSON] за 3500 гривень, належну САТ «Бродецьке» силосну траншею, яка розташована по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області. 15 червня 2008 року , за накладною №38 та актом прийому-передачі №21 , позивачу передано силосну траншею №1,№2 загальною площею 612 м.кв.(а.с.11-13) 20 грудня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків, правлінням САТ «Броцецькеі було вирішено продати [PERSON] за 9000 гривень належні САТ «Бродецьке»: битове приміщення загальною площею 70,4 м.кв. із прибудовою загальної площею 4,8 м.кв., майстерню загальною площею 34,8 м.кв., склад №2а загальною площею 422,1 м.кв. з навісом загальною площею 831,6 м.кв., які розташовані по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області. 21 грудня 2008 року , за накладною .№22 та актом прийому-передачі №141,позивачу було передано битове приміщення з прибудовою , майстерня та склад №2а з навісом (а.с.14-16) Відповідно до довідки Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області №02-14-102 від 5 березня 2019 року [PERSON] добросовісно відкрито , безперервно володіє, із червня 2008 року силосною ямою та із грудня 2008 року, оптовим приміщенням з прибудовою, майстернею та складом з навісом які розташовані на території Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області по вулиці Перемоги 130а, в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, і вони на баланс селищної ради як безхазяйні не прийняті. (а.с.72) 17 грудня 2014 року [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність фізичної особи- підприємця. (а.с.61). 26.01.2018 здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - САТ «Бродецьке» на підставі ухвали Господарського суду Вінницької області від 13.06.2016 (а.с.62-64,67). Відповідно\~до ст..344\~ЦК України\~, особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~нерухомим майном\~протягом десяти\~років або\~рухомим майном\~-\~протягом п'яти\~років,\~набуває право\~власності на\~це майно\~(набувальна\~давність),\~якщо інше\~не встановлено\~цим Кодексом. Набуття\~права власності\~на земельну\~ділянку за\~набувальною давністю\~регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Тлумачення статті 344\~ЦК України свідчить, що для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідні такі умови: річ, що опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою; володілець суб'єктивно вважає майно своїм; володілець майна має бути добросовісним; володіння здійснювалось протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжувалось безперервно. Тобто, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Володіння без правової підстави це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Також, п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав судам роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту викладеного, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Так, однією з підстав, що підтверджує добросовісність заволодіння спірним майном [PERSON] є рішення правління САТ «Бродецьке» про продаж силосної траншеї, битового приміщення із прибудовою, складу №2а з навісом , акт прийому передачі майна, накладна . Однак, як зазначено вище, застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Таким чином, враховуючи, що позивач, як підставу для задоволення позову зазначає, що нежитлові будівлі та споруди , що розташовані по вул. Перемоги, 130а, в смт. Бродецьке Козятинського раж Вінницької області вона отримала на підставі договору, рішення правління САТ «Бродецьке», акту прийому- прийому передачі, накладної, тобто підставно, що виключає можливість застосування набувальної давності, положення\~ст. 344 ЦК України\~до спірних відносин застосуванню не підлягають, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити , що узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 3-87гс15 де зроблено висновок, що норми статті 334 ЦК України не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. \~Статтею 328 ЦК України встановлено, що \~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції висловленої ВСУ постанові від\~07.10.2015\~по справі\~№\~1622цс15,\~частиною пятою статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права і обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Співставляючи досліджені докази з нормами права суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed