Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27.04.2018 року [PERSON] отримав споживчий кредит в розмірі 20000,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56 % річних, з терміном остаточного повернення кредиту 26 квітня 2023 року. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на 30.08.2018 року становить 21118,71 гривень, з яких: 19000,01 грн. заборгованість за кредитом, 2006,23 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 103,12 грн. заборгованість за пенею, 9,35 загальна сума 3%річних. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21118,71 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не зявились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 27.04.2018 р. укладено Договір про споживчий кредит №11997 9( далі договір), згідно якого він отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 26.04.2023 року. Із дослідженого судом договору встановлено, що [PERSON] ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його підписом. Зокрема, [PERSON] зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333,33 грн. та сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок (п.3.3.3. договору). Згідно вимог п. 3.10.2 договору термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних у цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме: зокрема прострочення виконання зобовязань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Крім того, у п.4.2.2. договору сторони передбачили, що банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу або кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, не належним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором, з яких: 21118,71 гривень, з яких: 19000,01 грн. заборгованість за кредитом, 2006,23 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 103,12 грн. заборгованість за пенею, 9,35 грн. загальна сума 3%річних. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] неналежним чином виконує умови зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше нерухоме майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.3. Додаткового договору сторони визначили, що у випадку порушення умов договору позичальник зобовязаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. П. 8.3 кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобовязався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] не повертав кредит у строк визначений договором (щомісячні платежі), тобто прострочив виконання грошового зобов»язання, тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України зобов»язаний повернути суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, котра становить 9,35 грн. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобовязання по умовах договору має заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором на загальну суму 21118,71 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України», а також судові витрати.

Outcome: approved