Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Майнфуд» про визнання безстрокового трудового договору, укладеного з відповідачем, припиненим з 07.03.2017 року, на підставі ст. 38 КЗпП України. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2010 року позивача прийнято на посаду комплектувальника у ТОВ «Полісвіт», а вже 01.01.2011 року у порядку переводу він прийнятий на аналогічну посаду в ТОВ\~«Майнфуд». У звязку з неприязними відносинами, які склалися у нього з директором ТОВ «Майнфуд», він 07.03.2017 року написав заяву про звільнення його з підприємства за власним бажанням. Вже 08.03.2017\~року охорона ТОВ «Майнфуд» не впустила його на територію підприємства, мотивуючи це тим, що його звільненням, вказавши, що всі документи надішлють йому поштою. Однак станом на даний час він жодних документів від відповідача щодо звільнення не отримав, а тому не може отримати статус безробітного. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Представник позивача, який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 06.10.2017 року, надав до суду заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Положеннями ч. 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ТОВ «Майнфуд» (код ЄДРПОУ 37265554) вказано за адресою: 01133, м.\~Київ, вул. Щорса, 31. З урахуванням вказаного, копія позову з додатками та судова повістка на імя відповідача надсилалась за вказаною адресою, однак були повернуті без отримання. Таким чином, відповідач у розумінні ст. 74 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Заяви про визнання позову чи про розгляд справи за його відстуності до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серія АВ № 432621 [PERSON], [INFO], на підставі наказу № 7-к від 01.01.2011 року прийнято на посаду комплектувальника ТОВ «Майнфуд» по переводу з ТОВ «Полісвіт». Відповідно до листа Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 25.07.2017 року №\~7533/13 згідно поданої звітності ТОВ «Майнфуд» дані про звільнення [PERSON] відсутні. Згідно змісту листа Ватутінського міського центру зайнятості від 31.10.2017 року № 01-23/1280 [PERSON], [INFO], станом на 31.10.2017 року в базі державного центру зайнятості як безробітний не значиться. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) від 21.08.2017 року відповідач ТОВ «Майнфуд» востаннє сплачував внески до Пенсійного фонду України за [PERSON] у березні 2011 року. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституція України, Кодексом законів про працю України. Положеннями ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Положеннями ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. З огляду на вказане, суд робить висновок про те, що між сторонами з 01.01.2011 року існували безстрокові трудові відносини, які фактично, відповідно до позиції позивача, припинені з 07.03.2017 року. При цьому всупереч вимог КЗпП України відповідачем не було належним чином оформлене припинення трудових відносин з позивачем з ініціативи останнього, що на даний час порушує його трудові права, зокрема позбавляє можливості отримати статус безробітного. Враховуючи викладене, у сукупності з відсутністю доказів щодо існування на даний час трудових відносин між сторонами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія УБД № 128790, видане 03.05.2017 року Управлінням персоналу штабу командування ВМС ЗС України. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. З огляду на вказане, суд стягує з ТОВ «Майнфуд» у дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, у розмірі 640 (шістсот сорок) грн., оскільки судом задоволено позовну вимогу немайнового характеру, ставкою судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved