Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі на підставі рішення виконкому Івано-Франківської районної ради депутатів трудящих від 08.07.1977 р. № 241, свідоцтва на забудову садиби у сільських населених пунктах Івано-Франківської області, виданого на імя забудовника [PERSON], у 1978 р. побудували будинковолодіння № 22 по вул. Л. Українки в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 130101 грн. Після смерті 20.04.2016 р. батька він і матір [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті матері, що настала 21.11.2016 р., позивач також прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Інший спадкоємець за законом першої черги його рідний брат, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батьків не прийняв і на неї не претендує. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просив визнати за ним право власності на вказане будинководіння з підстав належності 1/4 частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та 3/4 у порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилися, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі на підставі рішення виконкому Івано-Франківської районної ради депутатів трудящих від 08.07.1977 р. № 241, свідоцтва на забудову садиби у сільських населених пунктах Івано-Франківської області, виданого на імя забудовника [PERSON], у 1978 р. побудували будинковолодіння № 22 по вул. Л. Українки в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Ганнусівської сільської ради, який визнавався в якості акту органу влади (публічного акту), що підтверджує право приватної власності. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 130101 грн. Після смерті 20.04.2016 р. [PERSON] належну йому 1/2 частину будинковолодіння успадкували [PERSON] та позивач як спадкоємці за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті 21.11.2016 р. [PERSON] позивач як спадкоємець за законом першої черги у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, що складається з 3/4 частин будинковолодіння. Інший спадкоємець за законом першої черги рідний брат позивача, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батьків не прийняв і на неї не претендує. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/4 частини у порядку спадкування за законом після померлого батька та 3/4 у порядку спадкування за законом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 368, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved