Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач в серпні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 15 серпня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1917. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 15 серпня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1917, від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею - [PERSON], позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із різними поглядами на сімейне життя та обов'язки, що призвело до припинення шлюбних відносин, з 2015 року не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, враховуючи викладене на підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з серпня 2015 року вона з відповідачем проживають окремо, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1987 року, про що є актовий запис № 1917 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з серпня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved