Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 28 серпня 2014р. в смт. Буки Маньківського району Черкаської області померла мати позивача [PERSON], після смерті якої позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу у нотаріуса. 23.07.2013 мати позивача [PERSON], зробила заповіт, яким заповіла позивачу земельну ділянку загальною площею 3,8650 га, яка знаходиться в адміністративних межах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:02:001:0287, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144980, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 393. При оформленні спадщини виявилось, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку оформити спадщину на належну покійній матері земельну ділянку, у звязку з втратою правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144980. У звязку з цим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки іншої можливості оформити спадкове майно немає можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та відсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця. Представник позивача позов підтримав. Представник Маньківської селищної ради не заперечував на задоволення вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 28.08.2014р. у віці 91 рік в смт. Буки Маньківського району Черкаської області померла мати позивача [PERSON], про що 28.08.2014р. в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 242188 від 28.08.2014р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. Після смерті матері позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу у нотаріуса. 23.07.2013 мати позивача [PERSON], зробила заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 1226. Вказаним заповітом мати заповіла позивачу земельну ділянку загальною площею 3,8650 га, яка знаходиться в адміністративних межах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області, кадастровий номер 7123155100:02:001:0287, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144980, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 393. При оформленні спадщини виявилось, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку оформити спадщину на належну покійній матері земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 144980, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № 393, а саме його втратою, що підтверджено оголошенням в районній громадсько-політичній газеті «Маньківські новини» № 45 (9237) від 29.10.2015. 27.10.2015 позивач звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Державний нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2015 постановив відмовити [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що не предявлений правовстановлюючий документ на земельну ділянку. 19.10.2015 позивач звернувся до відділу Держземагентства у Маньківському районі із заявою, якою просив повідомити, чи видавався державний акт на право власності на землю його матері [PERSON] Листом від 21.10.2015 № 31-28-0.5-2454/2-15 відділом Держземагентства у Маньківському районі позивача повідомлено, що відповідно до записів у реєстраційній книзі зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку гр. [PERSON], за № 397, серія ЧР № 144980 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8650 га в адміністративних межах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області. У зв*язку із втратою державного акту в районній громадсько-політичній газеті «Маньківські новини» № 45 (9237) від 29.10.2015р. вчинено відповідне оголошення. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування надано такі розяснення: Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиць позивач є власником майна в порядку спадкування, зобовязаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчуєправо власності тавідсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved