Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про дострокове розірвання договору позики та стягнення суми боргу за договором позики. Позов мотивує тим, що 19 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] позивачем надано позику в сумі 10000 грн. із кінцевим терміном повернення 11 грудня 2014 року. На підтвердження укладеного договору відповідачем була написана розписка. Одночасно, відповідач, брав на себе зобов'язання щомісяця, 19 числа, сплачувати позивачу проценти за договором позики. Відповідач [PERSON] зобов'язання щодо сплати процентів щомісячно не виконав, на телефонні дзвінки не відповідає. На звернення позивача ЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області повідомило, що відповідач проживає в [ADDRESS] та в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. Відповідач істотно порушив умови договору позики, в зв'язку з чим існує ризик неповернення боргу. За період з 19.12.2013 року по 15.07.2014 року [PERSON] не спалатив позивачу проценти за договором позики в сумі 453 грн. Просить достроково розірвати договір позики, укладений 19 грудня 2013 року між [PERSON] до [PERSON], стягнути з відповідача в його користь суму боргу за договором позики у розмірі 10000 грн. та 453 грн., як проценти за користування коштами станом на день проголошення рішення, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2013 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн., а останній зобов'язався повернути вищевказану суму коштів до 19 грудня 2014 року із виплатою, щомісячно, процентів за користування позикою. На підтвердження договору позики відповідач отримав від позивача 10 000 грн., про що написав розписку. (а.с.5). Згідно з частиною 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно розрахунку відсотків за користування позикою - проценти за користування чужими коштами за період з 19 грудня 2013 року по 15 липня 2014 року становлять 453 грн. (а.с. 3). Пунктом 1 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з частиною 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідачем істотно порушено умови договору позики та відповідно до умов договору зобов'язання належним чином не виконувалося, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, слід достроково розірвати договір позики, укладений 19 грудня 2013 року між [PERSON] до [PERSON] та 694.93 грн., стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 10000 грн. 00 коп. та 453 грн. 00 коп., як проценти за користування коштами, а також 243,60 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved