Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він з 16 жовтня 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у нього з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки. Вони не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27 травня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 24 червня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява, у якій вона просила надати подружжю строк для примирення. Ухвалою від 25 червня 2020 року заява відповідача задоволена, подружжю надано строк для примирення до 14 вересня 2020 року включно, провадження у справі зупинено. 04 вересня 2020 року від відповідача до суду надійшла заява про надання подружжю строку для примирення. Ухвалою від 15 вересня 2020 року провадження у справі відновлено. Ухвалою від 15 вересня 2020 року у задоволені заява відповідача про надання строку для примирення відмовлено. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак 26 травня 2020 року подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 1999 року, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 лютого 2020 року, актовий запис № 2091. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 березня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 13 грудня 2010 року Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 жовтня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність його згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved