Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач Головне управління Національної поліції в Запорізькій області звернулося до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача надмірно нараховані та сплачені кошти в рахунок щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки за 2019 рік у сумі 6938,63 грн; судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1921 грн.; інфляційні нарахування на суму боргу з 10.05.2019 по 30.06.2019 у сумі 13,63 грн., 3% річних від простроченої суми, з 10.05.2019 по 12.07.2019, - 36,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно наказу ГУНП в Запорізькій області від 24.01.2019 № 26 о/у старший сержант поліції [PERSON] перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці та додатковій відпустці за 2019 рік, з 05.02.2019 до 11.03.2019 тривалістю 34 доби. Наказом ГУНП від 08.05.2019 № 165 [PERSON] було звільнено зі служби в поліції. Відповідачу було надмірно нараховано та сплачено кошти в рахунок щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки за 2019 рік. Тривалість невідпрацьованих позивачем основної та додаткової відпустки за 2019 рік становить 23 доби. Загальна сума відрахування за 23 доби складає 8689,57 грн. Сума нарахованого відповідачу грошового забезпечення за 8 календарних днів після виходу з відпустки - 1685,89 грн.; сума коштів, яка підлягає поверненню складає 6938,63 грн. Позивачем ГУНП вчинялись дії з приводу досудового врегулювання спору та отримання вказаних коштів з відповідача, а саме відповідачу направлено рекомендований лист від 14.06.2019 про повернення таких коштів. Проте, такий жодних дій щодо повернення надмірно отриманих коштів відповідач не вчинив та кошти на рахунок ГУНП не повернув. 04 лютого 2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав повністю з наступних підстав. Представник ГУНП в Запорізькій області посилається на наказ ГУНП від 08.05.2019 №165 о/с, яким звільнено зі служби в поліції поліцейського СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНП старшого сержанта поліції [PERSON] . Позивач, посилається на обставини звільнення відповідача, надає фактичні дані, які можуть підтвердити обставину звільнення відповідача, зокрема, наказ на звільнення, який є письмовим документом і доказом у даній справі. У своєму клопотанні від 20.01.2020 року, про зупинення провадження у цій справі, відповідач посилався на те, що відповідні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, та на яких ґрунтуються заперечення відповідача - є предметом розгляду у справі 280/2821/19, що розглядається Запорізьким окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства за позовом [PERSON] до ГУНП в Запорізькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення [PERSON] на посаді. Відповідач не може скористатись таким правом зустрічного позову, оскільки ним вже заявлено такий позов у окружному адміністративному суді у справі 280/2821/19. Від розгляду справи в порядку адміністративного судочинства буде залежати чи є допустимим та законним доказ, на який посилається ГУНП в Запорізькій області, як на підставу своїх подальших дій під час та після звільнення [PERSON] та поновлення [PERSON] на посаді. Відповідач [PERSON] був проти звільнення з лав Національної поліції. Окрім того, порушено право відповідача на вирішення з позивачем питання про укладення мирової угоди на стадії підготовки справи до судового розгляду, оскільки у представника позивача відсутні відповідні повноваження. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити повністю. В судовому засіданні представник позивача Головного управління Національної поліції у Запорізькій області - Кравченко О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав та пояснив, що [PERSON] перебував на службі в ГУНП в Запорізькій області та наказом ГУНП від 08.05.2019 № 165 звільнено зі служби в поліції поліцейського СРПП № 3 Мелітопольського ВП ГУНП старшого сержанта поліції [PERSON] . Відповідачу було надмірно нараховано та сплачено кошти в рахунок щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки за 2019 рік. Тривалість невідпрацьованих позивачем основної та додаткової відпустки за 2019 рік становить 23 доби, за які загальна сума відрахування складає 8689,57 грн. Сума нарахованого відповідачу грошового забезпечення за 8 календарних днів після виходу з відпустки склала 1685,89 грн. Отже сума коштів, яка підлягає поверненню складає 6938,63 грн. Позивачем вчинялись дії з приводу досудового врегулювання спору, так відповідачу направлено лист від 14.06.2019 про повернення надмірно отриманих коштів, який [PERSON] отримав 21.06.2019. Проте, відповідач вказані кошти на рахунок ГУНП не повернув. В подальшому від представника позивача Головного управління Національної поліції у Запорізькій області - Кравченка О.М. до суду надійшла заява від 22.12.2020 року про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на початку судового розгляду позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення на підставі викладених у відзиві на позовну заяву. В подальшому відповідач [PERSON] надав суду заяву від 22.12.2020 про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зінченко Є.М. в судових засіданнях позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти задоволення позову та пояснив, що представник позивача посилається на наказ ГУНП від 08.05.2019 №165 о/с, яким звільнено зі служби в поліції поліцейського старшого сержанта поліції [PERSON] . Обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, та на яких ґрунтуються заперечення відповідача - є предметом розгляду у справі 280/2821/19, що розглядається Запорізьким окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства за позовом [PERSON] до ГУНП в Запорізькій області про скасування наказу про звільнення та поновлення [PERSON] на посаді. [PERSON] не може скористатись таким правом зустрічного позову, оскільки ним вже заявлено такий позов у окружному адміністративному суді у вказаній справі 280/2821/19. Відповідач [PERSON] був проти звільнення з лав Національної поліції. Окрім того, порушено право відповідача на вирішення з позивачем питання про укладення мирової угоди на стадії підготовки справи до судового розгляду, оскільки у представника позивача відсутні відповідні повноваження. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити повністю. 22 грудня 2020 року в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України у зв`язку неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу ГУНП в Запорізькій області від 24.01.2019 № 26 о/с старший сержант поліції [PERSON] , поліцейський СРПП № 3 Мелітопольського ВП ГУНП, перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці та додатковій відпустці за 2019 рік, з 05.02.2019 до 11.03.2019 тривалістю 34 доби/а.с.10/. Наказом ГУНП від 08.05.2019 № 165 о/с звільнено зі служби в поліції поліцейського СРПП № 3 Мелітопольського ВП ГУНП старшого сержанта поліції [PERSON] /а.с.9/. Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області від 12.06.2019 року, відповідачу [PERSON] було надмірно нараховано та сплачено кошти в рахунок щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки за 2019 рік. Тривалість невідпрацьованих позивачем основної та додаткової відпустки за 2019 рік становить 23 доби/ас.7/. Загальна сума відрахування за 23 доби складає 8689,57 грн. (військовий збір 1,5% - 130,34 грн.). Сума нарахованого відповідачу грошового забезпечення за 8 календарних днів після виходу з відпустки - 1685,89 грн. (військовий збір 1,5% - 25,29 грн., лікарняна каса - 40 грн.). Сума коштів, що відповідачу необхідно повернути ГУНП складає 6938,63 грн. ((8689,57 - 130,34) - (1685,89 - 25,29 - 40)). З листа ГУНП в Запорізькій області від 14.06.2019 року за вих. № 232/05/01-2019, вбачається, що такий направлений на ім`я [PERSON] , якого повідомлено про необхідність повернення грошового забезпечення та коштів за надмірно використану відпустку за 2019 рік на загальну суму 6938,63 грн./а.с.13/ Даний лист відповідач [PERSON] отримав 21.06.2019 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта/а.с.12/. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються статтею 93 Закону України «Про національну поліцію»,статтею 1212 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2, 9 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Згідно з абзацом 6 пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06 квітня 2016 року № 260, при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення. При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки (абзац 9 пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, зокрема, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію. В силу ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з приписами ст. 625 ЦК України, 3% річних від простроченої суми 6938,63 грн., за період з 10 травня 2019 року по 12 липня 2019 року (6938,63 грн.*3/100%/365 днів*64) складає 36 грн. 50 коп. Відповідні індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України щомісяця і публікуються, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Опубліковані друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники відповідно до статей 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Отже, відповідно до ст. 625 ЦК України, інфляційні нарахування на суму боргу 6938,63 грн. за період з 10 травня 2019 року по 30 червня 2019 року (6938,63 грн.*100,70%(травень 2019 року)*99,50% (червень 2019 року)/100%-6938,63 грн., складає 13 грн. 63 коп. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до [PERSON] про повернення коштів такі, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved