Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач зазначила, що з 03 січня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідача інших неповнолітніх дітей немає, іншим особам аліменти він не сплачує. Шлюб між сторонами не розірвано, але з травня 2018 року вони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, оскільки відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, посилаючись на різні причини, хоча може її надавати оскільки працює та має стабільний заробіток. На теперішній час у позивача склалось тяжке матеріальне становище, оскільки вона не працює, їй важко утримувати себе та дітей, які дуже часто хворіють. В звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку до досягнення сином сторін - [PERSON], [INFO], трьох років. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторонами 03 січня 2008 року укладено шлюб, який було зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №02 (а.с.6), від якого вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7, 10). На даний час відповідач допомоги на утримання дітей та на утримання позивача не надає, діти перебувають на утриманні позивача (а.с.12), що не оспорювалося відповідачем. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином сторін - [PERSON], [INFO], трьох років. В задоволенні позову в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку суд вважає необхідним відмовити, оскільки положення абз. 2 ч.2 ст. 182 СК України, яким визначено, що мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до спірних\~правовідносин не\~застосовується,\~оскільки кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~та кошти\~на утримання\~дружини,\~з якою\~проживає дитина,\~за своїм\~змістом,\~є різними\~правовими категоріями.\~ Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial