Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON], ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 травня 2015 року близько 12 год.45 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом ToyotaRAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС та рухаючись по вул.Вавілова в м.Прилуки Чернігівської області, при здійсненні обгону транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], яким керував первісний позивач в попутному напрямку, не переконався, що останній подав сигнал повороту вліво, почав здійснювати обгін ближче ніж за 50 метрів до пішохідного переходу, та допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував первісний позивач. Винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року та постановою апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2015 року визнано [PERSON] за ст.124 КУпАП. Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1890729 від 17 липня 2014 року, застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду життю, здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування автомобілем Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС. Згідно висновку №056/15 експертного автотранспортного дослідження автомобіля ВАЗ 217030, р/н знак [NUMBER] від 10 червня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного транспортного засобу, станом на 10 червня 2015 року, в результаті пошкодження в ДТП, що мало місце 01 травня 2015 року, становить 15639 грн. 48 коп. Оскільки, у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС за завдану шкоду, заподіяну життю і здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування вищезгаданим транспортним засобом, первісним позивачем і подано позов про відшкодування шкоди в розмірі 15639 грн. 48 коп., стягнення з [PERSON] 700 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов»язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження та 5000 грн. маральних збитків, а також стягнення в солідарному порядку з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Крім того, відповідач за первісним позовом звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 травня 2015 року біля 12 год. 45 хв. [PERSON] керував транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС по вул.Київській в м.Прилуки Чернігівської області в сторону м.Києва. В салоні крім нього нікого не було. Дорожнє покриття було сухим. Минувши залізничний міст, рухався зі швидкістю біля 60 км/год. Попереду [PERSON] на відстані біля 150 м по його смузі рухався транспортний засіб ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] зі швидкістю біля 20-25 км/год. Вирішивши обігнати даний автомобіль, оскільки він рухався повільно, а зустрічного транспорту не було, [PERSON] ввімкнувши покажчик повороту на відстані 100-120 м від автомобіля ВАЗ 217030, почав виїжджати на зустрічну смугу руху. Коли між транспортним засобом [PERSON] по напрямку руху вперед та транспортним засобом ВАЗ 217030 була відстань біля 30 м, швидкість транспортного засобу [PERSON] була біля 60 км/год, то транспортний засіб ВАЗ 217030, почав різко здійснювати маневр повороту ліворуч зі швидкістю біля 20 км/год. В цей момент, коли транспортний засіб ВАЗ 217030 змінив напрямок руху, [PERSON] почав гальмувати, але зіткнення з ВАЗ 217030 не вдалося уникнути. Чи був ввімкнений покажчик повороту у транспортному засобі ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], [PERSON] зазначити не може, але «моргання» електролампи видно не було, лише [PERSON] достеменно бачив, що ліхтарі ВАЗ 217030, в тому числі показчики повороту, були покриті темною плівкою чи напилюванням, про що був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення на водія ВАЗ 217030 [PERSON] за порушення п.10.1 та п.31.4.3 «г» та матеріали направлені до Прилуцького міськрайонного суду для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Згідно з постановою апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року, скасовано постанову Прилуцького міськрайонного суду від 10 липня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП [PERSON] у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. Отже, [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], в порушення п.10.1. та п.31.4.3 «г» ПДР не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним для [PERSON], як для водія транспортного засобу, який почав здійснювати обгін його транспортного засобу на відстані 30 м, яка була недостатня для того, щоб [PERSON] зупинив свій транспортний засіб, та являв йому небезпеку для руху, крім того за наявності на розсіювачах задніх світлових пристроїв транспортного засобу ВАЗ 217030 тонувальної плівки, що не давало [PERSON] можливості бачити чи ввімкнений показчик повороту, [PERSON] допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС, що і спричинило пошкодження даного автомобіля. Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1690283 від 27 червня 2014 року, застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду життю, здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Згідно висновку №055/15 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС від 09 червня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного транспортного засобу, станом на 09 червня 2015 року, в результаті пошкодження в ДТП, що мало місце 01 травня 2015 року, становить 155110 грн. 85 коп. Оскільки, у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] за завдану шкоду, заподіяну життю і здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування вищезгаданим транспортним засобом, позивачем за зустрічним позовом і подано позов про відшкодування шкоди в розмірі 50\~000 грн. в межах страхової суми та стягнення з [PERSON] 105\~110 грн. 85 коп. як різницю між заподіяною матеріальною шкодою та страховою виплатою, а також пропорційно до задоволених позовних вимог з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат пов»язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, витрат на правову допомогу в розмірі 3410 грн. 40 коп. та сплаченого судового збору в розмірі 1511 грн. 11 коп. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, щодо задоволення зустрічного позову заперечили та просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечували та просили суд відмовити в їх задоволенні. Щодо заявленого зустрічного позову просили суд його задовольнити в повному обсязі. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без його участі. Щодо заявленого первісного та зустрічного позовів заперечує та просить відмовити суд в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №248119 від 16 червня 2015 року, постанови Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року в адміністративному провадженні №3/742/572/15 та постанови апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2015 року, 01 травня 2015 року близько 12 год.45 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС та рухаючись по вул.Вавілова в м.Прилуки Чернігівської області, при здійсненні обгону транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, не переконався, що останній подав сигнал повороту вліво, почав здійснювати обгін ближче чим за 50 метрів до пішохідного переходу, та допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок не виконання [PERSON] вимог п.п.14.2 «б», «г» та п.п.14.6 «в» Правил дорожнього руху, за що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (Мат. справи про адмін. правоп. відносно [PERSON]Є.) Зокрема, у відповідності до п.п.14.2 «б», «г» Правил дорожнього руху, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч; після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. Крім того, п.14.6 «в» ПДР передбачено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м-поза населеним пунктом. Згідно копії поліса №АІ/1890729 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 17 липня 2014 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА уклали договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 18 липня 2014 року до 17 липня 2015 року включно. За даним полісом застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Ліміт відповідальності страховика 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю (на одного потерпілого) та 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, при нульовій франшизі.(а.с.65) Відповідно до копії висновку №055/15 від 09 червня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого власнику даного транспортного засобу, станом на 09 червня 2015 року, в результаті пошкодження в ДТП, що мало місце 01 травня 2015 року, становить 155110 грн. 85 коп.(а.с.68-74) Крім того, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №324259 від 10 червня 2015 року, постанови Прилуцького міськрайонного суду від 10 липня 2015 року в адміністративному провадженні №3/742/571/15 та постанови апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року, 01 травня 2015 року близько 12 год.45 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул.Вавілова в м.Прилуки Чернігівської області, перед зміною напрямку руху (поворот ліворуч на стоянку до магазину «Транзит») не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, а також керував транспортним засобом, у якого на розсіювачах задніх світлових пристроїв було нанесено тонування (покриття), що не дало можливості [PERSON], який керував транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. [NUMBER] чітко бачити попереджувальні сигнали, в результаті чого [PERSON]Є, під час обгону не зміг уникнути зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася в наслідок не виконання [PERSON] вимог п.10.1, п.31.4.3 «г» Правил дорожнього руху. Згідно з постановою апеляційного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року, скасовано постанову Прилуцького міськрайонного суду від 10 липня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП [PERSON] у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. (Мат. справи про адмін. правоп. відносно [PERSON]В.) Зокрема, у відповідності до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Крім того, п.31.4.3 «г» ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності на розсіювачах світлових приладів нанесеного тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання. Відповідно до копії висновку №056/15 від 10 червня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження ВАЗ 217030, р/н знак [NUMBER] від 10 червня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного транспортного засобу, станом на 10 червня 2015 року, в результаті пошкодження в ДТП, що мало місце 01 травня 2015 року, становить 15639 грн. 48 коп. (а.с.9- 17). Згідно копії поліса №АІ/1690283 від 27 червня 2014 року, обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 27 червня 2014 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА уклали договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 28 червня 2014 року до 27 червня 2015 року включно. За даним полісом застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування транспортним засобом ВАЗ 217030, р/н знак [NUMBER] будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Ліміт відповідальності страховика 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю (на одного потерпілого) та 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, при нульовій франшизі.(а.с.66) Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29 травня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12015270210000660 по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 01 травня 2015 року близько 12 год.45 хв. на вул.Вавілова в м.Прилуках за участю [PERSON] тв. [PERSON], дане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. У відповідності до протоколу додаткового огляду транспортного засобу ВАЗ 217030, р/н знак [NUMBER] від 20 травня 2015 року та фото таблиць до нього, задні ліхтарі даного автомобіля затемнені, передні ліхтарі автомобіля не затемнені . (Мат. кримінального провадження) Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], дала показання, що вона рухалась на власному автомобілі ВАЗ по вул. Київська в напрямку с.Заїзд, рухалась із шидкістю близько 50 км /год, попереду неї на такій же швидкості приблизно рухався автомобіль TOYOTA RAV 4 білого кольору. Автомобіль TOYOTA RAV 4, після того як проїхав залізничний міст ввімкнув лівий покажчик повороту, став виїздити на зустрічну для нього смугу руху та здійснювати обгін автомобіля ВАЗ Пріора, коли відстань між автомобілем TOYOTA RAV 4 та автомобілем Пріора в попутному напрямку зменшилась до 25-30 метрів, то автомобіль ВАЗ Пріора не вмикаючи покажчика повороту став повертати ліворуч. На зустрічній для цих обох автомобілів смузі руху відбулось зіткнення, після чого автомобіль TOYOTA RAV 4 перекинувся, в момент зіткнення між її автомобілем та автомобілями, які зіткнулись була відстань близько 100 метрів і їй було чітко видно, як все відбувалось. По даній справі 23.10.2015 року судом була призначена судово-автотехнічна експертиза, але враховуючи те, що експерт не дав висновок на ті питання які були поставлені йому судом в ухвалі суду, судом було призначено повторну судово-автотехнічну експертизу та на виконання зазначеної ухвали суду від 01 березня 2016 року експертам окрім цивільної справи, були надані матеріали адміністративних проваджень про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] за ст.124 КУпАП та матеріали кримінального провадження №12015270210000660 по факту дорожньо-транспортної пригоди, проте, 21 червня 2016 року до суду надійшло повідомлення судових експертів про неможливість надання висновку експертизи за матеріалами цивільної справи у відповідності до ст.53ЦПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз.(а.с.118,157,183-185) Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1. ст.22 даного Закону встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст..ст.1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов»язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Крім того, згідно п.8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», спір про відшкодування шкоди, завданої джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим, вирішується за правилами ст.1188 ЦК, а саме шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Відповідно до п.4 вищезгаданої Постанови, ч.4 ст.61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв»язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватись та оцінюватись судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. А тому на підставі наведеного, суд розглядаючи справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін поданих на підставі ст.10 ЦПК України, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, так згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року в адміністративному провадженні №3/742/572/15 та постанови апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2015 року, 01 травня 2015 року близько 12 год.45 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС та рухаючись по вул.Вавілова в м.Прилуки Чернігівської області, при здійсненні обгону транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, не переконався, що останній подав сигнал повороту вліво, почав здійснювати обгін ближче чим за 50 метрів до пішохідного переходу, та допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок не виконання [PERSON] вимог п.п.14.2 «б», «г» та п.п.14.6 «в» Правил дорожнього руху, за що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн., у відповідності ж до п.п.14.2 «б», «г» Правил дорожнього руху, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч; після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, а п.14.6 «в» ПДР передбачено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м-поза населеним пунктом, але частка вини [PERSON] в даній ДТП становить лише 20 відсотків, оскільки 80 відсотків становить частка вини [PERSON], і саме внаслідок неправомірних дій останнього є безпосередній причинний зв»язок, що призвели саме до даної ДТП, оскільки [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], в порушення п.10.1. та п.31.4.3 «г» ПДР не переконався перед зміною напрямку руху(повороту ліворуч), що це буде безпечним для [PERSON], як для водія транспортного засобу, який почав здійснювати обгін його транспортного засобу, і не створить останньому перешкод або небезпеки, допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС, внаслідок зміни [PERSON] напрямку руху, що і спричинило пошкодження автомобілів, та крім того [PERSON] в порушення п.31.4.3 «г» ПДР, згідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності на розсіювачах світлових приладів нанесеного тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, експлуатував такий транспортний засіб, саме за наявності на розсіювачах задніх світлових пристроїв транспортного засобу ВАЗ 217030 тонування, що могло не дати [PERSON] можливості бачити чи ввімкнений показчик повороту, а тому доводи [PERSON]Є чи був ввімкнений покажчик повороту у транспортному засобі ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER], що «моргання» електролампи видно не було, заслуговують на увагу, та підтверджуються показаннями свідка [PERSON], так і про наявність такого тонування свідчать матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та протокол огляду його автомобіля. А тому відповідно до норм прямої дії Конституції України, а саме ст.62, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає сумнівними порушення [PERSON]Є саме п.п.14.2 «б» Правил дорожнього руху, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч, оскільки як встановлено в судовому засіданні водій транспортного засобу ВАЗ експлуатував такий на задніх розсіювачах світлових приладів якого було нанесено тонування або покриття що зменшувало їх прозорість чи світло пропускання. Крім того суд аналізуючи дії водіїв в даній ДТП, та виконання ними ПДР, вбачає, що якби водій автомобіля ВАЗ [PERSON] на виконання п.10.1 ПДР переконався перед зміною напрямку руху(повороту ліворуч), що це буде безпечним для [PERSON], як для водія транспортного засобу, який почав здійснювати обгін його транспортного засобу, і не створить останньому перешкод або небезпеки під час руху, то [PERSON]Є хоч і порушивши п.14.6 «в» ПДР України, обігнавши його продовжив би рух далі, і вказаної ДТП не відбулось би взагалі. При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про те, що у порушення п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] та [PERSON] у встановленому порядку не звертались до страхової компанії, що згідно до ст.37 вказаного Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Статтею 35 вказаного Закону визначено порядок звернення особи, яка має право на відшкодування такої шкоди до страховика з метою її компенсації, проте даною нормою не передбачена можливість відмови у виплаті страхового відшкодування страховиком з підстави несвоєчасного звернення такою особою. Виключний перелік підстав, за яких така шкода не відшкодовується визначений ст.32 вищевказаного Закону, якою також не передбачена вказана підстава відмови у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, оскільки, в судовому засіданні достовірно було встановлено, що 01 травня 2015 року близько 12 год. 45 хв. по вул.Вавілова в м.Прилуки Чернігівської області трапилася дорожньо-транспортна пригода, під час якої транспортні засоби Toyota RAV4, д.н.з.СВ 3849 ВС та ВАЗ 217030, д.н.з. [NUMBER] отримали механічні пошкодження, при цьому частка вини водія Toyota RAV4 [PERSON] в даній ДТП становить лише 20 відсотків, а частка вини водія ВАЗ 217030 [PERSON] 80 відсотків, і саме внаслідок вчинення неправомірних дій останнім є безпосередній причинний зв»язок, що призвів саме до даної ДТП, тому первісний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню з врахуванням частки вини первісного позивача [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 3127 грн. 90 коп. Крім того, враховуючи вищевикладене, та з урахуванням частки вини позивача за зустрічним позовом [PERSON] в даній ДТП, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 74088 грн. 68 коп. та з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 50000 грн. При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкодиз відповідача [PERSON] в розмірі 5000 грн., заподіяної первісному позивачеві внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи частку вини первісного позивача у дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилася 01 травня 2015 року, і вважає необхідним відмовити в задовольнянні позову в частині стягнення з відповідача за первісним позовом моральної шкоди в повному обсязі. Крім того, щодо стягнення на користь первісного позивача витрат пов»язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, що згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №056 від 10 червня 2015 року, експертом автотоварознавцем [PERSON] отримано від [PERSON] 700 грн., які з урахуванням ст.ст.88,89 ЦПК України та урахуванням частки вини [PERSON] підлягають стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта»в розмірі 106 грн. 05 коп. Щодо стягнення на користь позивача за зустрічним позовом витрат пов»язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, що згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №053 від 28 травня 2015 року, експертом автотоварознавцем [PERSON] отримано від [PERSON]Є 1500 грн., які з урахуванням ст.ст.88,89 ЦПК України та урахуванням частки вини [PERSON] підлягають стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта»в розмірі 483 грн. 48 коп. та з [PERSON] в розмірі 716 грн. 52 коп. За змістом ст.ст.79,84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, і витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Зокрема, ст.1 вищезгаданого Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається в судовому рішенні. Для визначення розміру витрат на правову допомогу первісному позивачу [PERSON], суд відповідно до наданого розрахунку враховує робочий час, витрачений адвокатом [PERSON] на попереднє опрацювання матеріалів, складання позовної заяви протягом 3 год. (180 хв.); участь у судових засіданнях адвоката, що у відповідності з журналами судових засідань за 29 вересня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 23 жовтня 2015 року, 01 березня 2016 року та 08 липня 2016 року (595 хв.), що в загальному становить 775 хв. Проте, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог, а первісний позивач в позовних вимогах просить стягнути з відповідача за первісним позовом 3000 грн., тобто кошти за надання правової допомоги протягом 5 год. (300 хв.), то з урахуванням частки вини, стягненню підлягають з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 454 грн. 50 коп. Для визначення розміру витрат на правову допомогу позивачу за зустрічним позовом [PERSON], суд відповідно до наданого розрахунку враховує робочий час, витрачений адвокатом [PERSON] на з»ясування обставин справи протягом 1 год.(60 хв.); складання клопотань, пояснень, запитів протягом 1 год. (60 хв.), складання позовної заяви протягом 2 год. (120 хв.) та участь у судових засіданнях адвоката, що у відповідності з журналами судових засідань за 29 вересня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 23 жовтня 2015 року, 01 березня 2016 року та 08 липня 2016 року становить 595 хв., а всього 835 хв. Суд не приймає до уваги включений у розрахунок адвокатом час на вивчення матеріалів справи протягом 1 год., оскільки вчинення адвокатом таких процесуальних дій не підтверджується матеріалами справи. Проте, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог, а позивач за зустрічним позовом в позовних вимогах просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 3410 грн. 40 коп., тобто кошти за надання правової допомоги протягом 6 год. (360 хв.), то з урахуванням частки вини, стягненню підлягають з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 1099 грн. 24 коп. та з [PERSON] 1629 грн. 08 коп. Відповідності до ст.ст.88, 89 ЦПК України, суд вважає, що оскільки первісний позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] з урахуванням частки вини в розмірі 36 грн. 91 коп. Крім того, у відповідності до ст.ст.88, 89 ЦПК України, суд вважає, що оскільки зустрічний позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог та з урахуванням частки вини, а саме стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] в розмірі 487 грн. 06 коп. та з [PERSON] в розмірі 721 грн. 83 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial