Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 30.04.2011 року\~він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного\~ управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис № 48. Дітей від шлюбу немає. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу стало те, що протягом\~ декількох останніх років стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачкою є не можливим, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечить його інтересам.\~ У звязку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 155256 від 30.04.2011 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 30.04.2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного\~ управління юстиції Львівської області, актовий запис № 48. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved