Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідачів, свої вимоги мотивує тим, що 09.06.1998 року померла його прабаба [PERSON]І, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Вказує, що після смерті прабабці спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,3055га., що розташована на території Волсвинської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №088272. Зазначає, що заповітом від 25.12.1999 року прабаба все належне їй майно заповіла батькові позивача та його тітці, однак тітка померла у 2005 році, а батько у 2011 році. На даний час єдиними спадкоємцями є він його брат та сестра, однак вони не бажають приймати спадщину та відповідними заявами відмовляються від неї у користь позивача. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було розяснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю, однак такий у нього відсутній, а збереглась лише копія. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку після смерті його прабаби. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі в судове засідання не прибули, подали заяви в якій вказали, що позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Представник третьої особи Волсвинської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що не заперечує щодо позову, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ №111675, встановлено що 09.06.1998р. померла прабаба позивача [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЛВ №088232 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 2,3055га., що розташована на території Волсвинської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до довідки від 14.12.2017 року №582 виданої Волсвинською сільської радою вбачається, що позивач проживав із своїм прабабою на час її смерті. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved