Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить в рахунок погашення боргу за договором кредиту №26/06/2008/840-К/36 від 26.06.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки належну відповідачу-1 квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача-2 заборгованність за кредитом в загальній сумі 901902,37 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.225). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився в черговий раз, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних матеріалів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] під час судового засідання 26.01.2016 року позов не визнала, оскільки вказана банком сума залишку по кредиту не співпадає з її розрахунками, тому позов визнає частково в сумі 26441 доларів США по тілу і відсотках, а що стосується пені і штрафу, то враховуючи, що з моменту тимчасової адміністрації рахунки в банку були заблоковані, ніхто не знав куди платити, тому відсутні підстави для їх стягнення. Їй відомо, що відповідачі отримували досудові вимоги банку про погашення заборгованності, однак не знає чи зверталися вони до банку. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 26.06.2008 року ВАТ КБ Надра (назву якого змінено на ПАТ Комерційний банк Надра) надав [PERSON] (відповідач-1) за договором кредиту №26/06/2008/840-К/36 грошові кошти в сумі 46599 доларів США строком до 25.06.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,89 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язання відповідачем-1 перед Банком за цим кредитним договором між банком та [PERSON] (відповідач-1) було укладено договір іпотеки від 26.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за №3908, предметом якого є належна [PERSON] квартира [ADDRESS]. Крім того, 26.06.2008 року між [PERSON] (відповідач-2) та Банком було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору, а в разі невиконання боржником умов кредитного договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за виконання зобов'язання у повному обсязі. Відповідач-1 вимог договору не виконує, не погасила заборгованності по кредиту, внаслідок чого станом на 06.08.2015 року має заборгованність по договору в загальній сумі 41820,83 доларів США (в еквіваленті на гривню по курсу НБУ становить 901902,37 грн.), який складається з боргу по тілу кредиту в сумі 33618,42 доларів США (725010,31 грн.), боргу по відсоткам в сумі 3018,34 долари США (65093,11 грн.), пені за простроченння сплати кредиту в сумі 524,17 доларів США (11304,18 грн.) та штраф за порушення умов договору в сумі 4659,90 доларів США (100494,77 грн.), що підтверджено належним розрахунком (а.с.8-10, 70-71), який представник відповідача хоча і заперечувала через різницю залишку по кредиту вказану банком з її розрахунками, однак не заявляла клопотання про проведення відповідної експертизи. Згідно із ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст.34 Закону України Про іпотеку предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю в управління на період до його реалізації. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. В зв'язку з невиконанням відповідачем-1 умов договору кредиту, стягнення необхідно звернути на предмет іпотеки для виконання зобов'язання, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни предмета іпотеки в сумі 562165 грн., як визначено у п.7.4 договору іпотеки та висновку еспертизи (а.с.132-148). Що стосується вимог про стягнення з відповідача-2 заборгованності за кредитом в сумі 901902,37 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи невиконання відповідачем - 1 своїх зобов'язань, те що відповідач-2 згідно договору поруки поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору, несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за невиконання умов договору, тобто повернення кредиту, нарахованих відсотків за користуванням кредитом, сплаті інших платежів, можливих штрафних санкцій (штрафу, пені), однак також враховуючи, що Кредитор згідно п.1.2 Договору поруки вправі вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо, тому відповідно суму боргу слід стягнути з відповідача-2. В той же час, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, вказавши, що згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене та те, що відповідач-1 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позов в частині стягнення заборгованності за кредитом з відповідача-2 підлягає задоволенню, однак частково, відмовивши в частині стягнення штрафу за порушення умов договору в сумі 4659,90 доларів США (100494,77 грн.). Оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на момент подачі позову була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути на користь держави з врахуванням положень Закону України Про судовий збір станом на час подання позову порівну з обох відповідачів з врахуванням задоволеної частини позову.

Outcome: partial