Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому згідно уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територійв розмірі 1896,23 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він є багатогалузевим підприємством, яке здійснює обслуговування багатоквартирних будинків та приватних секторів у м.Моршин. Одним із предметів діяльності підприємства є надання послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій.Відповідачі зареєстровані та проживають у квартири №8 в будинку №14а на вул. І.Франка в м. Моршин Львівської області; користуються житлово-комунальними послугами (послугами з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), але своєчасно не оплачують за споживання наданих їм послуг. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.03.2011р. в справі №22-ц-42/11 змінено рішення Стрийського міськрайонного суду від 08.02.2010р. у справі № 2-577/2010 за позовом ПЖКГ Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та стягнуто 1009,88 грн. Внутрішнім наказом по ПЖКГ № 33 від 02.03.2015р. частина заборгованості в розмірі 327,49 грн. була списана як така, строк позовної давності якої минув. Таким чином, станом на 01.11.2015р. заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територійстановить 1896,23 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, заперечила підстави для застосування позовної давності за клопотанням відповідача [PERSON], оскільки у серпні, листопаді, грудні 2012р. відповідач сплачував за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територійсуми 50 грн., 100 грн., які перевищують розмір щомісячної оплати за надані позивачем послуги, тобто вчиняв дії, що переривають перебіг позовної давності та свідчать про визнання відповідачами свого боргу. Ствердила, що внутрішнім наказом по ПЖКГ № 33 від 02.03.2015р. частина заборгованості в розмірі 327,49 грн. була списана позивачем як така, строк позовної давності якої минув. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що заборгованість, яку позивач просить стягнути з нього та інших відповідачів, виникла до серпня 2012р. тому й наполягає на застосуванні наслідків спливу позовної давності. Платіж за березень 2015р. в розмірі 347,49 грн. він не вносив. Зазначив, що позивачем не надавалися жодні послуги з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, тому він за власні кошти здійснив ремонт сходової клітки з першого поверху до сходової клітки між другим та третім поверхами, на підтвердження чого надав товарні чеки на придбання будматеріалів (а.с.25-26). Послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підтвердження надання яких позивач представив письмові докази, останнім не надавалися, з приводу чого він звертався до позивача, що підтверджується копією відповіді на його заяву (а.с.24). Окрім цього, [PERSON] з листопада 2013р. по травень 2015р. проходив строкову військову службу, тому за місцем реєстрації не проживав, відтак не повинен нести витрати на утримання будинку те при будинкової території. Просив позов залишити без задоволення і застосувати до даних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання жодного не прибули, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Суд розглянув справу за їхньої відсутності, оскільки представник позивача та відповідач [PERSON] не заперечували проти розгляду справи за відсутності останніх. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. При цьому слід врахувати правову позицію Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013р., згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Згідно з довідкою, яка видана позивачем 12.08.2015р. за №2658 (а.с.6), відповідачі зареєстровані на проживають у квартирі квартири №8 в будинку №14а на вул. І.Франка в м.Моршин Львівської області (а.с.6). Відповідачі користуються послугами, які їм надаються з боку позивача, що свідчить про існування договірних відносин між сторонами, тому зобов'язані нести витрати по утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до затверджених рішенням №10 виконкому Моршинської міської ради від 26.01.2012р. тарифів. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 29.03.2011р. в справі №22-ц-42/11 змінено рішення Стрийського міськрайонного суду від 08.02.2010р. у справі № 2-577/2010 за позовом ПЖКГ Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та стягнуто з відповідачів із застосуванням строку позовної давності за період з вересня 2006р. по листопад 2009р. борг в розмірі 1009,88 грн. Згідно з довідкою (а.с.71) заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій станом на 01.07.2012р. становила 1880,15 грн. Згідно з довідкою (а.с.39) заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.07.2012р. по 01.11.2015р. становить 1896,23 грн. Внутрішнім наказом по ПЖКГ № 33 від 02.03.2015р. частина заборгованості в розмірі 327,49 грн. була списана позивачем як така, строк позовної давності якої минув (а.с.29). З цієї ж довідки вбачається, що відповідачі протягом 2013-2014 років майже щомісячно вносили нараховану позивачем поточну плату за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, незважаючи на твердження відповідача про те, що послуги позивачем належним чином не надаються. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердив, що дійсно у 2015р. на прохання відповідача [PERSON]за кошти останнього здійснив ремонт сходової клітки з першого поверху до сходової клітки між другим та третім поверхами. Дану обставину представник позивача [PERSON] не заперечила. Окрім цього пояснила, що ремонт сходових кліток не входить в перелік послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, за які нараховується плата за встановленими рішенням виконкому Моршинської міської ради тарифами (а.с.9). Згідно з ч.2 та ч.3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, оплата за надані житлово-комунальні послуги, в силу ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні платежі» повинна сплачуватись щомісячними платежами, перебіг позовної давності в таких випадках, повинен обчислюватись окремо по кожному простроченому платежу. Тобто, сплив позовної давності, є підставою для відмови в задоволенні вимоги про стягнення сум, які обраховані поза межами трирічного строку звернення до суду. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, для того, щоб позовну вимогу про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, заявлену поза межами строку позовної давності можна було залишити без задоволення, необхідно щоб трьохрічний строк не переривався, так як після переривання він буде обчислюватись заново, і в позивача буде право протягом трьох років пред'явити відповідну вимогу до боржника. В даному випадку, виходячи з правової природи відносин, які установились між сторонами, вчинення дій, що свідчать про визнання свого боргу, є здійснення відповідачами оплати за житлово-комунальні послуги і відповідно, не здійснення такої оплати є початком перебігу строку позовної давності. Враховуючи ту обставину, що відповідачі у вересні 2011р., у березні та червні 2012р., протягом серпня 2012р. січня 2013р. періодично здійснювали платежі, які перевищують розмір щомісячної оплати за надані позивачем послуги, що підтверджується наданою позивачем інформацією - довідками (а.с.39,71), тобто останні вчиняли дії, які законодавець розцінює як початок нового обчислення строків позовної давності, такий строк пропущеним не є, і відповідно, наслідки його спливу застосовані бути не можуть. Отже, відповідачі вчиняли дії, що свідчать про визнання ними свого обовязку вносити оплату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, а відтак і про визнання ними боргу, тому строк позовної давності в даному випадку не пропущений. Оскільки відповідачі не представили будь-якого іншого доказу в спростування заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у період, коли нарахування здійснювалось позивачем, суд вважає наданий позивачем розрахунок належним доказом для стягнення визначеної в ньому суми 1896,23 грн. в примусовому порядку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1,4).

Outcome: approved