Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8В_64.1/122-КЕК-08 від 04 липня 2008 року, посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 33 950 гривень. Внаслідок неналежної сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту станом на 16 жовтня 2014 року за ним наявна заборгованість в загальній сумі 40 625 грн. 94 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 04 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 8В_64.1/122-КЕК-08. Окрім того, 20 травня 2013 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 8В_64.1/122-КЕК-08 від 04 липня 2008 року. У зв`язку з чим ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитними зобов`язаннями які виникли у [PERSON] за кредитним договором № 8В_64.1/122-КЕК-08 від 04 липня 2008 року. За кредитним договором № 8В_64.1/122-КЕК-08 від 04 липня 2008 року(а.с.5-9), ВАТ «Кредитпромбанк» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 33 950 гривень, з кінцевим терміном повернення 05 січня 2009 року. Умовами п. 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 32 % річних. Згідно п. 4.2. договору позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення Кредиту у відповідності до Графіка. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник належно їх не виконував, що підтверджується довідкою про стан заборгованості від 16 жовтня 2014 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 16 жовтня 2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 8В_64.1/122-КЕК-08 від 04 липня 2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитом в розмірі 40 625 грн. 94 коп., в тому числі: 27 906 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 12 719 грн. 28 коп. - відсотки. Будь-яких доказів, які б спростовували заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 554, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved