Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] .Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку(пай) у розмірі 2,53 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Батьківщина» с. Сколобів Володарсько-Волинського району (нині Хорошівського району) Житомирської області. Спадкоємцем майна [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном після померлої. Після смерті [PERSON] позивач, як її син, прийняв та нотаріально оформив спадщину, за виключенням права на земельну частку (пай), яку [PERSON] прийняла після смерті свої матері.Звернувшись до державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), [PERSON] постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після якої прийняла [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] , оскільки відсутіній правовстановлюючий документ, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).За яких обставин втрачено сертифікат серії ЖТ № 0067696 позивачу не відомо. Позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Батьківщина» с. Сколобів Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області, розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке належить спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЖТ №0067696 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №174. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, надіславши до суду заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позов визнають. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 17.05.2019 року Хорошівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.сп. 8). Відповідно до листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.10.2021року за №97-6-0.23-388/170-20, згідно книги реєстрації сертифікатів, на право на земельну частку (пай), що видаються Володарсько-Волинською райдержадміністрацією по Сколобівській сільській раді за №174 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0067696 виданий [PERSON] , громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», яка проживала в с. Сколобів Володарсько-Волинського району Житомирської області. Сертифікат виготовлявся в одному примірнику, тому даний документ у відділі відсутній. (а.сп.11). Відповідно до листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.12.2020 року К-60/0-0.23-59/140-20, розмір земельної частки (паю) реформованого КСП «Батьківщина» розташованого на території Сколобівської сільської ради на момент розпаювання становив 2,53 умовних кадастрових гектари (а.сп.13). Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з довідками Хорошівської селищної ради № 415 та № 416 від 08.10.2020 року, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті та протягом шести місяців, ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав (а.сп.9). Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради № 421 від 09.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , вчасно до шести місяців з дня відкриття спадщини вступила у володіння та управління спадковим майном, яке залишилось, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , розпорядилась особистими речами померлої, обробляла земельну ділянку (а.сп.15). На виконання ухвали суду від 26.10.2021 року, з Житомирського обласного державного нотаріального архіву витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, №86/1998, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з дослідженими матеріалами спадкової справи №86/1998, єдиним спадкоємцем на майно померлої [INFO] [PERSON] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.03.2012 року виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.сп.16). Позивач є сином [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.05.1974 року Кошелівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області (а.сп.18). Відповідно до листа Пулинської державної нотаріальної контори від 26.11.2021 року вих..371/01-16, до майна померлої [INFO] [PERSON] Пулинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №243/2012. Спадкоємці по справі є - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 10.11.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина», що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємицею за законом якої була її дочка, [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно (а.сп.19). Згідно з витягом з газети «Прапор» в редакції від 11.12.2020 року №49, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), Серія ЖТ № 0067696, виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.сп.13). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, через відсутність правовстановлюючого документу, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої [PERSON] . Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та неможливість його успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права на частку (пай) за позивачами в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права на земельну частку (пай) за позивачем буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту прав позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved