Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням розташованим за адресою: вул. Блінова, 19, смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області та зняти відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання за зазначеною адресою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок розташований за адресою: вул.Блінова, 19, смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 26.03.1996 року нотаріусом Новопсковського нотаріального округу. В цьому будинку зареєстровані її далекі родичі [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідачі не проживають в її будинку з серпня 2013 року, речей їх в будинку не має, вона з ними не спілкується. Відповідачі фактично проживають в [INFO]. Знятись з реєстрації в добровільному порядку вони не бажають, чим перешкоджають їй в користуванні будинком. У звязку з чим вона змушена звернутись до суду з цим позовом, так як не має змоги скористатись пільгами передбаченими законом, а саме: не має змоги отримати субсидію. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулися до Новопсковського районного суду з зустрічним позовом до\~ відповідача [PERSON], в якому просять стягнути з останньої на користь [PERSON] суму витрат невідємних покращень здійснених в будинку за адресою: вул. Блінова, 19, смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, в загальному розмірі 20\~957,00 грн. та суму витрат на сплату судового збору. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що дійсно з листопада 2011 року вони проживали та були зареєстровані в будинку за адресою: вул. Блінова, 19, с. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Даний будинок знаходиться у приватній власності [PERSON], яка доводиться їм далекою родичкою, та яка запронувала їм жити в ньому, але будинок знаходився в занедбаному стані, в ньому довгий час ніхто не проживав. Відтак, фактично між ними та [PERSON] було укладено усний договір оренди вказаного будинку на невизначений строк, оговорено всі істотні умови такого договору. Ними було прийнято рішення за згоди [PERSON] здійснити ряд ремонтних робіт, адже жити в ньому було б неможливим. Так, ними, як орендарями, було здійснено встановлення 10 пластикових вікон та дверей на загальну суму 14000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.09.2011 року та актом про виконання робіт продавця від 12.09.2011 року. Також було закуплено ряд будівельних матеріалів для проведення ремонту в будинку на загальну суму 6957 грн., що підтверджується відповідними накладними. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні первісного позову з підстав викладених в позовній заяві і просила відмовити в задоволенні зустрічних вимог, оскільки витрати на ремонт будинку значно завищені. Крім того, позивачі по зустрічному позову при залишенні будинки зіпсували проведений ремонт, зруйнувавши частини стін, пошкодили шпалери та оголили проводку в будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, первісний позов визнала частково, вказувала, що вони з чоловіком та дитиною згодні добровільно «виписатися» з будинку тільки після відшкодування витрат на поліпшення будинку вказаних у зустрічному позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи не згодна на виселення малолітнього [PERSON], оскільки дитина не можу бути без реєстрації. Зустрічний позов підтримала повністю. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, а зустрічний позов частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок № 19 по вул.Блінова в смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Як вбачається з довідки, наданої виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради, відповідачі зареєстрований в спірному жилому приміщенні, але не проживають з серпня 2013 р. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно листа Можняківської сільської ради №168 від 05.06.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані, але фактично проживають за адресою [INFO]. Вказаний факт у судовому засіданні підтвердила і відповідач [PERSON] У звязку з тим, що відповідачі вибули в інше житлове приміщення, вони у чинність ст.107 ЖК втратили право користування житловим приміщенням №19 по вул.Блінова смт.Білолуцьк Новопсковського району з дня вибуття з цього житлового приміщення. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» «реєстрація» - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. З урахуванням вимог позивача, який просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул.Блінова, 19, смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області та зняти відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання за зазначеною адресою, суд, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Заперечуючи проти частини позовним вимог, відповідачі за первісним позовом вказували на те, що вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні будинком не змістовні, оскільки між сторонами укладено договір оренди. Про те, з такими висновками суд погодитися не може, так як сторони по справі визнали, що договір оренди між ними розірвано і відповідачі добровільно виїхали з будинку і проживають в [INFO]. Що стосується зустрічних позовних вимог відповідачів, то вони підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно пояснень позивача за зустрічним позовом [PERSON], які визнала в цій частині відповідач за зустрічним позовом [PERSON], в листопаді 2011 року [PERSON] та [PERSON] вселилися в будинок [PERSON] уклавши усний договір оренди житла. Згідно вказаного договору, сімя Тютюнників буде проживати в житловому будинку [PERSON] і здійснить його поточний ремонт. Зі згоди [PERSON] позивачі по зустрічному позову [PERSON] та [PERSON] провели ремонт в будинку, зокрема: здійснили заміну електропроводки, поклеїли шпалери, поклеїли плитку та плінтус на стелю. Згідно матеріалів зустрічного позову на проведення вказаного ремонту ними було витрачено 6957 грн. Крім того, на заміну вікон та дверей, а також придбання жалюзі ними було витрачено 14000 грн. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що в 2012 році за замовленням Тютюнників здійснив заміну 10 вікон та двох дверей, а також продав їм жалюзі. Точну вартість виконаних робіт та вартість матеріалів він не памятає, але вартість вставлених вікон складає приблизно 7600 грн. Відповідно до ч.1 ст.819 ЦК України поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов'язаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. У Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженому наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10\~серпня 2004 №\~150 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за №\~1046/9645; далі Перелік) визначено роботи з технічного обслуговування, поточного та капітального ремонтів житлових будівель. Держбуд України листом № 7/7-401 повідомив таке. Капітальний ремонт будівлі це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у звязку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів обєкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності). Поточний ремонт це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або обєкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію). Отже, до капітального ремонту відносяться роботи, повязані зі зміною існуючого вигляду раніше експлуатованого приміщення з заміною конструктивних елементів споруди, а при поточному ремонті заміни конструктивних елементів споруди не відбуваються. З огляду на викладене, заміна вікон та дверей у будинку за адресою: вул. Блінова, 19, с.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, проведена позивачами по зустрічному позову, відноситься до капітального ремонту. А всі інші роботи відносяться до поточного ремонту. Таким чином, у чинність ч.1 ст.819 ЦК України витрати на проведення поточного ремонту будинку за адресою: вул. Блінова, 19, с.Білолуцьк у сумі 6957 грн. відшкодуванню позивачам по зустрічному позову не підлягають. Відповідно до ст.778 ЦК України наймач за згодою наймодавця може поліпшити річ, яка є предметом договору найма. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на ії вилучення. Враховуючи, що двері, які були встановлені позивачами за зустрічним позовом, можуть бути відокремлені від будинку без його пошкодження, а вікна ні, то з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивачів підлягає стягненню вартість цих вікон у сумі 7600 грн. За змістом до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача за зустрічним позовом, також слід стягнути на користь позивачів за зустрічним позовом понесені ними судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial