overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.04.1990 року. Позов мотивує тим, що від шлюбу сторони мають двоє дітей: неповнолітню [PERSON], [INFO], та повнолітню [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, спроби примирення результату не дали. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Пояснила, що сторони спільного господарства не ведуть, їхня сім'я розпалася остаточно, а тому сторони прийшли до згоди про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 22.04.1990 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Палацом урочистих подій у м.Львові, актовий запис №751 (а.с.4). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.05.2004 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №74. Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільних дітей у сторін немає, більше року спільного господарства сторони не ведуть, на даний час шлюб носить формальний характер. Відповідач висловила свою згоду на розірвання шлюбу, однак піти з позивачем в органи РАЦС відмовляється, тому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просить проводити без його участі та розірвати шлюб між сторонами, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 22.05.2004 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №74, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №257379 (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.12.2007 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №343. Позов мотивує тим, що 19.09.2008р. у шлюбі народилася дочка [PERSON]. Спочатку відносини були добрими, однак згодом сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час позивач має іншу жінку, з якою чекають дитину, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що примирення результатів не дасть, оскільки на даний час у нього з іншою жінкою народилася дитина, тому просив шлюб розірвати. Відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила, пояснила, що примирення між сторонами не можливе, позивач має іншу сім'ю, тому на розірвання шлюбу згідна вона. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 22.12.2007 р. шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №257347, повторно виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №343 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії 1-СГ №289999 (а.с.6). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №190. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку подружні відносини були нормальними, однак з часом почали погіршуватися через різні погляди на життя. Приблизно пять років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, тому просить такий розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №190, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №154594 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження сім'ї не відповідає інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.10.1993 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №617. Позов мотивує тим, що спільне життя у сторін не склалося, більше двадцяти років вони припинили вести спільне господарство та проживати разом, оскільки шлюбні відносини носять формальний характер, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що сторони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, тому строк на примирення результатів не дасть, тому просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що сторони дійсно близько двадцяти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають в зареєстрованому 23.10.1993 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], повторно виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №617 (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони близько двадцяти років не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.03.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського міськвиконкому, актовий запис №67. Свої вимоги мотивує тим, що 23.05.2001 у сторін народився син [PERSON], однак спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого виникали постійні сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби помиритися результатів не дали, вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 24.03.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м.Львова, актовий запис №67, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №094180 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.07.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1384. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], 03.10.2014р.н. Однак спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки та виховання дитини, сторони втратили фізичний і духовний зв'язок. Подружні відносини фактично припинені з вересня 2015 року, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що сторони разом не проживають, примирення між ними неможливе, тому просив шлюб розірвати. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила. Пояснила, що відповідач на розірвання шлюбу згідна та бажає залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.07.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим запис №1384, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.11.1979 року. Позов мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилася дочка, яка на даний час є повнолітньою, спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені з 2003 року, спільне господарство не ведеться, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що з 2005 року проживає з іншою жінкою, з якою виховують спільного сина, [INFO], у зв'язку з чим надання сторонам строку на примирення результатів не дасть, тому просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 24.11.1979 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №099449, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №4540 (а.с.3). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 1998 року Вороновецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 1, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, шлюбні відносини фактично припинились, тому просить шлюб розірвати. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились, відповідач проживає з іншим чоловіком. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам, що мають істотне значення За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим.. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.07.2006 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2046. Свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, вони мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим часто виникали сварки та конфлікти. З 2007 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. На даний час кожен має іншу сім'ю, тому їх подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. Разом з тим, оскільки відповідач відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу, просить такий розірвати в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 25.07.2006 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2046, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2007 року разом не проживають, шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження сім'ї не відповідає інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3316. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], 2009 року народження, однак спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини на даний час фактично припинені, сторони спільного господарства не ведуть, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що сторони півтора року разом не проживають, примирення між ними неможливе, тому просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 25.10.2008 шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3316 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved