Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 20 листопада 2008 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у відділі РАЦСу Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 75. Від даного шлюбу у них народилося двоє доньок, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні та вихованні. Однак, подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дітей. Оскільки відповідач залишила його з дітьми і пішла невідомо куди, внаслідок чого їх шлюб фактично припинений, а вся відповідальність за виховання та утримання дітей лежить на ньому, тому просить шлюб між ними розірвати та стягувати з неї на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів її доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне - Малкова) [PERSON], [INFO], актовий запис № 75. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-6). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб та сімю. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як батька, так і матері, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньок. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial