Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.05.1993 року у Городищенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 01.05.1993 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки між сторонами та численні втручання батьків дружини у сімейне життя подружжя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2005 року, так як відповідач пішла від позивача та почала проживати у своїх батьків. Просить даний позов задовольнити. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 28.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності (а.с.15). Відповідач до початку судового засідання подала заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу слухати у її відсутності (а.с.13). Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.05.1993 року у Городищенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії I-ИД №476816 від 01.05.1993 року (а.с.8). Спільне життя між сторонами не склалося у звязку з несумісністю характерів, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. На даний час подружні відносини між ними припинені, подружжя існує лише формально. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на цей час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати.

Outcome: approved