Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди в наслідок ушкодження здоровя (професійного захворювання). В якому просить суд: стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоровя 800000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, він є інвалідом 3 групи, пенсіонером, працюючи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» понад 30 років постійно наражався на шкідливі та небезпечні для здоровя фактори (не належні та небезпечні умови праці). Згідно з медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Державної установи «Український науковий-дослідний інститут промислової медицини» від 15.12.2016р. №1613 встановлено діагноз: Деформуючий остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних суглобів зі стійким больовим синдромом та вираженим порушенням акту ходи; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна з вираженим статико динамічними порушеннями, стійким та периферичним нейросудинним синдромами; Нейросенсорна приглухуватість І ст. Також встановлено, що вказані захворювання професійні. Відповідно до повідомлення про виявлене професійне захворювання комісією у складі представників відповідача та представника з питань праці Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області проведено 30.12.2016р. розслідування причин виникнення професійного захворювання за результатом якого винесено акт №39 від 30.12.2016р. розслідування причин виникнення професійного захворювання за формою П-4. Згідно якого встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: [PERSON], працюючи з 31.05.1984 року по теперішній час електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування СПЦ №1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», здійснював: обслуговування та забезпечення працездатності електроустаткування на закріпленій ділянці; обхід та використання ремонту закріпленого за ним електроустаткування; контроль роботи двигунів, усунення неполадок; перевірку нагріву двигунів; контроль роботи приладів електрообладнання. Підпав під дію факторів важкості праці та шуму, показники котрих перевищували нормативні значення через недосконалість робочих місць. Причина виникнення професійного захворювання фізичне перевантаження, шум. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що тривалий час переносить фізичний біль у грудях, задишку, загальну слабкість. Вказав, що його стан здоровя змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів. Покращення в стані здоров'я не відбувається, з кожним днем відчуває лише погіршення в стані здоров'я. Змінився рівень життєвої діяльності і необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя. Позивач вважає, що відповідачем були порушені його права на безпечні і нешкідливі умови праці. Через що 13.02.2017 року на підставі висновку МСЕК від 13.02.2017р. йому встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 65% та встановлено 3 групу інвалідності. Позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 800000 грн., у звязку з чим змушений звернутися до суду з позовом про її відшкодування. Позивач, в судовому засіданні. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача, позовні вимоги не визнала. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, досліджені в судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Так, згідно записам в трудовій книжці БТ-І №7400225 виданої 03.03.1981 року, [PERSON] з травня 1984 року по 27.04.2016 року працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.7-9). [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, 3 групи, професійне захворювання, що підтверджено Пенсійним посвідченням №2274217193, виданого Пенсійним фондом України 07.03.2017р., терміном дії по 28.02.2018р. (а.с.6). Відповідно до [PERSON] №39 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складеного 30.12.2016 року, комісією в складі представників: завідувача відділенням, лікаря 1 категорії поліклініки металургійного виробництва медичного центру ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», заступника директора департаменту з охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», голови профспілкового комітету металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», технічного інспектора праці Криворізького міського комітету профспілки металургів і гірників України, страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Кривому Розі, в пункті 16 [PERSON] вказано, що професійне виникло за таких обставин: [PERSON], працюючи з 31.05.1984 року по теперішній час електромонтером з ремонту та обслуговування СПЦ №1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», підпав під дію факторів важкості праці та шуму, показники котрих перевищували нормативні значення через недосконалість робочих місць. В пункті 17 [PERSON] зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання є фізичне перевантаження: маса піднімання та переміщення вантажу 31-35 кг при СН до 30 кг., робоча поза: періодичне перебування в незручній позі 4-35% при СН до 25%; перебування в вимушеній позі 15-30% при СН до 10%; нахили корпусу 120-150 раз при СН 51-100 раз, згідно з вимогами ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу № за №248 від 085.04.2014р., шум: 82-86 дБА при ГДР 80 дБА по ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку. В пункті 19 вказано, що конкретних винних осіб встановити не можливо, які допустили порушення законодавства про охорону праці, в зв`язку з тривалою роботою 32 роки (а.с.12-13). Відповідно до медичного висновку ДУ «Українська науково-дослідний інститут промислової медицини» №1613 від 15.12.2016р. [PERSON] встановлено діагноз: Деформуючий остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних суглобів зі стійким больовим синдромом та вираженим порушенням акту ходи; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна з вираженим статико динамічними порушеннями, стійким та периферичним нейросудинним синдромами; Нейросенсорна приглухуватість І ст. Також встановлено, що вказані захворювання професійні (а.с.14-15). На підставі направлення №71-3 від 17.01.2017 року [PERSON] працюючий на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Металургійне виробництво, сортопрокатний цех №1 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування був направлений на первинний огляд для визначення втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням, встановленим 15.12.2016р. (а.с.11). Згідно довідки МСЕК №6 Серії 12 ААА №044580 від 13.02.2017р. [PERSON] первинно встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 65% та 3 грп. інвалідності, інвалідність встановлена до 01.03.2018р. Противопоказання: важка праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, шум. (а.с.10). Згідно виписки - епікриза №4774/948 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 08.12.2016р. по 22.12.2016р. в поліклініці металургійного виробництва ПАТ «АМКР» та йому встановлено діагноз: Деформуючий остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних суглобів зі стійким больовим синдромом та вираженим порушенням акту ходи; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна з вираженим статико динамічними порушеннями, стійким та периферичним нейросудинним синдромами; Нейросенсорна приглухуватість І ст. Також встановлено, що вказані захворювання професійні (а.с.16-17). Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: постійний нагляд лікарів, щорічні курси реабілітації, прийом медикаментів групи НПЗП, анальгетиків, вітамінні комплекси, фізіотерапія, курсовий прийом хондропротекторів, вазо активних та метаболічних препаратів, постійна антигіперттензивна терапія під контролем АТ, уникати переохолодження, оздоровлення в санаторії\~профілакторії, санаторно\~курортне лікування ([PERSON], Бердянськ, Хмільник). Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з отриманими професійними захворюваннями, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст.237-1КЗпП Україниможе бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА Кривий Ріг Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодилався з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники фізичного перевантаження, як одного із шкідливих факторів, що стали причиною отримання професійних захворювань позивачем, перевищували гранично - допустимі концентрації, невідповідність показників пилу та фізичного навантаження нормативам та показники напруженості трудового процесу перевищували нормативно встановлені, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання. Крім того, [PERSON] №39 розслідування хронічного професійного захворювання від 30.12.2016 року не оскаржено підприємством - відповідачем у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а\~статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України\~передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у\~Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I\~Закону № 717-V\~скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції\~Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 237-1 Кодексу законів про працю України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам\~статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимогст. 237-1 КЗпП Українисуд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Крім того,\~статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно дост.237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1\~статті 1167 ЦК України\~передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі нормКЗпП Українипри доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є таким, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу [PERSON] моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці. У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, він отримав професійні захворювання, втратив працездатність в розмірі 65% та отримав інвалідність 3 групи. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачу шкоди здоров`ю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вимог\~ст. 153 КЗпП України\~та\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 65 відсотків та встановлення 3 групи інвалідності. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON], моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 50 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial