Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачкою було укладено кредитний договір № IKCASHSTG.206244.001, відповідно до п.п.1.1-1.10 якого, банк надав останній у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором: кредит надається в сумі 41 350 грн., терміном до 17.12.2016 року, під 0,001 % річних. Крім того, вказує, що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки №325316 від 18.12.2013 року, на відміну від відповідачки, яка в порушення умов кредитного договору зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 11.02.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 80 576,24 грн., з яких: 26 413,36 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 14 936,64 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,03 грн. - поточна заборгованість за процентами; 3 131,32 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 17 125,70 грн. - заборгованість по комісії; 18 969,19 грн. - пеня, яку просить стягнути з відповідача, шляхом задоволення його позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 18.12.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачкою було укладено кредитний договір № IKCASHSTG.206244.001, відповідно до п.п.1.1-1.10 якого, банк надав останній у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором: кредит надається в сумі 41 350 грн., терміном до 17.12.2016 року, під 0,001 % річних (а.с.8-10). Відповідно до п. 2.4 кредитного договору відповідачка зобов'язана була сплачувати кредит, комісію та відсотки щомісяця, з 1-го по 10-е число кожного місяця. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. кредитного договору, за порушення г строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36,00% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач у підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачка припинила сплату процентів, у зв'язку з чим, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 11.02.2015 року становить 3 131,32 грн. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку з 1-го 10-е число кожного місяця, однак відповідачка припинив погашати основний борг, у зв'язку з чим, станом на 11.02.2015 року прострочена заборгованість по сплаті кредиту становить 14 936,64 грн. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору, відповідачка зобов'язалась сплачувати банку щомісячну комісію надання кредитних коштів в розмірі 3,00% від суми кредиту по договору, однак остання припинила сплачувати комісію, у зв'язку чим, станом на 11.02.2015 року заборгованість по сплаті комісії становить 17125,70 грн. Відповідно до п.п. 3.1.9, 3.1.11 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового поверне кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язані цим договором у повному обсязі. Відповідно до п.6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від сумипростроченої заборгованості за кожень день такої прострочки, у зв'язку чим, станом на 11.02.2015 року сума пені становить 18 969,19 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №325316 від 18.12.2013 року (а.с.17). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка, не сплачуючи у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на умови вищезазначеного кредитного договору, що підтверджується підписом останньої у заяві. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка, на відміну від позивача, який виконав взяті на себе зобов'язання, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором належно не виконала, у зв'язку з чим станом на 11.02.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 80 576,24 грн., з яких: 26 413,36 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 14 936,64 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,03 грн. - поточна заборгованість за процентами; 3 131,32 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 17 125,70 грн. - заборгованість по комісії; 18 969,19 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-7). Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене та виходячи з наявного у матеріалах справи розрахунку про стан заборгованості (а.с.3-7), загальна сума заборгованості відповідачки станом на 11.02.2015 року перед позивачем становить всього 80 576,24 грн., з яких: 26 413,36 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 14 936,64 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,03 грн. - поточна заборгованість за процентами; 3 131,32 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 17 125,70 грн. - заборгованість по комісії; 18 969,19 грн. - пеня. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в ході судового розгляду, обґрунтовані належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню повністю. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014р. № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 р. №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ». Відповідно до Наказу №1 від 28.11.2014 р., до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив [PERSON] Керуючі частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 44 від 27.02.2С про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» до 27.03.2015 року включно продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» [PERSON] до 27.03.2015 включно. Згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судові збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищезазначеним з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 805,76 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 610-612, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved