Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 21.02.2015 року надав відповідачу у позику 752 грн зі строком повернення до 13.03.2015 року та 2322 грн зі строком повернення до 01.03.2015 року. У зазначений термін відповідач борг не повернув, тому просить стягнути з відповідача 3074 грн боргу, 1083 грн суму інфляції, 92,22 грн з розрахунку 3% річних . Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не з'явилися, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню . Відповідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.2 ст 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписок від 21.02.2015 року відповідач позичив у позивача 752 грн зі строком повернення до 13.03.2015 року та 2322 грн зі строком повернення до 01.03.2015 року . Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлений ст.61 цього Кодексу. Відповідач не надав суду доказів, що станом на день розгляду справи він повернув позивачу 3074 грн боргу, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3074 грн боргу, 3% річних розмір яких становить 92,22 грн та 1083 грн інфляційних витрат за період з березня 2015 року день звернення до суду. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved