Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], орган опіки і піклування ГРА ЛМР про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 29.03.1997 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який 14.03.2013 року рішенням Галицького районного суду м.Львова розірвано. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2013 року між ними здійснено поділ майна, що було у спільній сумісній власності подружжя. Крім того, у їх з дружиною спільній сумісній власності є квартира [ADDRESS], загальною площею 72,2 кв.м., у якій проживає він разом з колишньою дружиною та їх спільною дочкою, проте дружина перешкоджає йому проживати у цій квартирі, і у зв'язку із неможливістю спільного володіння і користування майном та враховуючи, що поділ квартири в натурі є неможливий, просить суд припинити право власності [PERSON] на ? квартири та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] і покласти на нього обов'язок сплатити відповідачці вартість її частки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечила, надавши пояснення аналогічні викладеним у запереченні, крім того зазначила, що не перешкоджає позивачу у користуванні спірною квартирою, заперечує щодо виплати їй грошової компенсації. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у запереченні. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування ГРА ЛМР в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надавши пояснення про те, що у разі визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS], не будуть захищені права неповнолітньої дочки [PERSON], яка проживає з матір'ю у квартирі. Просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що проживає з матір'ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS], іншого житла у них немає. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 29.03.1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому актовий запис №424 (а.с.6). За договором купівлі - продажу посвідченим приватним нотаріусом 07.11.2001 року №5599 [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 72,2 кв.м. (а.с.12). Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2013 року цивільну справу за позовом [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірванні шлюбу, визнання права власності, встановлення порядку користування квартирою задоволено частково, вирішено: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини нежитлового приміщення по [ADDRESS]; визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] кімнату №20-3, площею 17,3 кв.м., неповнолітній доньці [PERSON] житлову кімнату №20-2, площею 17,6 кв.м., [PERSON] кімнату №20-4, площею 13,6 кв.м., в спільному користуванні залишити коридор №20-1, кухню№20-5, ванну №20-6 та вбиральню №20-7 (а.с.7-8). Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2013 року скасовано в частині визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] та ухвалено нове рішення про відмову в цій частині позову (а.с.9-11). Висновком ТОВ «Південні зірки» від 30.10.2013 року (а.с. 50-68) встановлено, що ринкова вартість трикімнатної квартири, загальною площею 72,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 879 217 грн. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно зі ст. 59 СК України здійснення дружиною, чоловіком права особистої приватної власності. Той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить суд припинити право відповідачки на квартиру, яка перебуває у їхній спільній частковій власності, у зв'язку із неможливістю спільного володіння і користування нею, проте не представив суду належних та достатніх доказів неможливості такого спільного володіння чи користування спірною квартирою. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач зверталася до Галицького районного суду м.Львова з позовом про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], проте позивач оскаржив зазначене рішення, що свідчить про його власне небажання спільного з відповідачем користування квартирою, а не існування перешкод з боку відповідача. Відповідач, в свою чергу, не згодна з отриманням компенсації своєї частки та має намір проживати з донькою у квартирі та користуватися правами власника. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed