Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач,\~в особі\~філії \~Херсонське обласне\~управління АТ\~«Ощадбанк»,\~звернувся до\~суду з\~позовом, в\~якому зазначив,\~що 16.10.2014\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Державний\~ощадний банк України» та [PERSON] \~укладено\~договір комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~та відкриття\~поточного рахунку\~з використанням\~електронного платіжного\~засобу (платіжної\~картки).\~На підставі\~вказаного договору,\~відповідачу надано\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на платіжну\~картку в\~сумі 8000\~гривень,\~зі сплатою\~процентів в\~розмірі 24 %\~річних,\~строком на\~36\~місяців. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконав умови договору, вказані кошти не повернув, у зв`язку з чим, станом на 29.01.2020 року виникла заборгованість в сумі 15137 грн. 28 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4970 грн. 05 коп., заборгованості по комісії 7 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 1578 грн. 10 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу 58 грн. 52 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків 196 грн. 23 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків 319 грн. 01 коп.. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість по договору кредиту 15137 грн. 28 коп. та судові витрати за сплачений судовий збір 2102 грн. Ухвалою судді від 17.02.2020 року у справі відкрито провадження, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд установив,\~що 16.10.2014\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Державний\~ощадний банк\~України»,\~в особі\~Херсонського обласного\~управління АТ\~«Ощадбанк»,\~та [PERSON] ,\~укладено договір\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб та\~відкриття поточного\~рахунку з\~використанням електронного\~платіжного засобу\~(платіжної\~картки)\~(далі\~Договір).\~Згідно договору,\~банк відкрив\~відповідачу рахунок\~№ [NUMBER] \~і надав\~платіжну карту\~типу Mastercard\~Debit\~Standart\~та ПІН-конверт\~до неї.\~10 листопада 2014 року сторони уклали додаткову угоду до договору, на підставі якої, [PERSON] ,\~на строк дії картки (жовтень місяць 2017 року), надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної\~лінії в сумі 4500 грн.,\~зі сплатою\~процентів, після закінчення Грейс періоду, в\~розмірі 24\~%\~річних. Додатковим договором від 17 лютого 2015 року відповідачу збільшено кредитний\~ліміт до 8000 гривень.\~Вказане підтверджується зазначеним договором зі змінами. Пунктом 1.26 Розділу ХХІІ Договору визначено, що Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у випадку: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий термін; звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток; відмови клієнта від тримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; розірвання договору, укладеного між Банком та організацією, та ненадання клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням кредитом; відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. Відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим. У разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку за кредитом вбачається, що відповідач порушив зобов`язання, останній платіж зробив в серпні 2017 року, станом на 29.01.2020 року заборгованість за кредитом складається із заборгованості за тілом кредиту 8000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4970 грн. 05 коп., заборгованості по комісії 7 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 1578 грн. 10 коп.. Враховуючи, що відповідач не повернув кредитні кошти в сумі 8000 грн. в обумовлений договором строк, вимога банку в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Разом з цим, вимога позивача про стягнення з відповідача процентів, пені підлягає задоволенню частково, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Як установлено судом, 31 жовтня 2017 року, у зв`язку із закінченням строку дії картки, відповідач повинен був повернути усю заборгованість за кредитом, зокрема проценти і пеню. Згідно правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, банк безпідставно нараховував проценти та пеню за кредитом після 31 жовтня 2017 року, у зв`язку з чим, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті проценти за кредитом та пеня нараховані виключно в межах строку кредитування, а саме 353 грн. 04 коп. та 4 грн. 07 коп. відповідно. \~ \~ \~ \~З умов кредитування відповідача вбачається, що договором не передбачено комісію за обслуговування рахунку та кредиту, а отже, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не повернув своєчасного основну суму кредиту, проценти, суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення з відповідача інфляційних втрат та процентів, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, з урахуванням нарахованих процентів в межах строку дії договору. За таких обставин, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті 3 % річних за несвоєчасне погашення основної суми боргу 58 грн. 52 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків 21 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за період травень 2017 року по вересень 2019 року 319 грн. 01 коп.. В силу положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог (57,8%= 8755 грн. 64 коп.х100%/15137 грн. 28 коп.) в сумі 1258 грн. 82 коп. (1258 грн. 82 коп.=57,8%х2102 грн./100%). \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial