Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ТДВ «Львівагромашпроект», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, інфляційні нарахування та зобовязати відповідача надати уточнюючу довідку про заробіток за період з 2004 року по 31.11.2008 року. Надалі, позивач подав заяву, в якій просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у період з 2004 року по 30.11.2008 року працював у ВАТ «Львівагромашпроект» в конструкторському відділі на посаді провідний інженер-інструктор. Вказує, що розрахункові зарплатні листки видавалися працівникам індивідуально в запечатаних конвертах, а гроші вони отримували по банківських картках. Зазначає, що не міг порівняти свій заробіток з заробітком інших працівників. Коли позивач дізнався про маніпулювання з його заробітною платою, виявилося, що було істотне зменшення його заробітку, яке пожиттєво зменшило розмір його пенсії і спричинило йому матеріальну і моральну шкоду. 26.07.2017 року позивач звернувся до нового керівника із заявою про усунення несправедливості, а саме надати розрахунок заборгованої йому частини заробітної плати за період з 2004 року по 30.11.2008 року і компенсувати цю заборгованість з інфляційними нарахуваннями, а також надати довідку про збільшений заробіток у ВАТ «Львівагромашпроект» за період з 2004 року по 30.11.2008 року для перерахунку пенсії. 25.08.2017 року позивач отримав лист з відмовою. На підставі наведеного просить позов задоволити. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, та просили задоволити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив. В своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що вимоги позивача є неправомірними та безпідставними, оскільки оплата праці працівників ВАТ «Львівагромашпроект» у період з 2004 року по 2008 рік здійснювалася на підставі штатних розписів, які в робочому порядку погоджувалися керівниками підрозділів й підписувалися головою профспілкової організації. Зазначає, що в діях відповідача щодо виплати заробітної плати [PERSON] у період з 2004 року по 2008 рік, не міститься жодних порушень, які б спричинили останньому матеріальну чи моральну шкоду. Крім того, просить звернути увагу суд, що нараховані суми по оплаті праці за вказаний період вбачається, що всі нарахування здійснювалися вчасно та без затримки. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.12.2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу\~XIII\~Перехідних положень ЦПК України\~в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що внесенні зміни до\~ЦПК України\~набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того,\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст.13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, ст.\~1, п. 5 ст.\~20 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст.\~49-2\~та\~49-4 КЗпП України,\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~- кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Разом з тим, згідно\~глави 7 ЦК України, держава, у тому числі і через суди, не може втручатися в господарську діяльність юридичної особи, визначати пріоритети та засоби її розвитку. Відповідно до\~ст. 32 КЗпП України,\~істотними умовами праці вважаються система та розмір оплати праці, пільги, що надаються працівникові, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад. Зміна істотних умов праці визнається законною тільки в при наявності змін в організації виробництва і праці. Відповідно до ч. 3 ст. ГК України, передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч.1\~ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Відповідно до ст. ст.\~47,\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 22 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у\~статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, відповідно до наявної в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення серії АА №711454, в якій зроблено запис від 23.03.2015 р. про ІІ групу інвалідності безтерміново. [PERSON] працював у ВАТ «Львівагромашпроект» з 2004 року по 30.11.2008 р., в конструкторському відділі на посаді провідного інженер-конструктора. Як вбачається із наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 28.04.2005 року №92 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку №1,№2,№3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.04.2005 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку №4, які введено в дію 01.04.2005 року; робітникам, визначеним у додатку №5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.04.2005р. За порушення виробничої і трудової дисципліни керівник підрозділу має право зменшити або позбавити премії, подавши довідку про це в ПЕВ. Відповідно до наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 30.01.2006 року №14 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку №1,№2,№3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.01.2006 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку №4, які введено в дію 01.01.2006 року; робітникам, визначеним у додатку №5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.01.2006р. Відмінено з 01.01.2006 року дію наказу №92 від 28.04.2005 року. Наказом ВАТ «Львівагромашпроект» від 17.01.2007 року №12 «Про продовження дії наказі по оплаті праці», Наказ №14 від 30.01.2006 р. продовжено з 01.01.2007 року по 31 травня 2007 року, а також продовжено дію наказу №271 від 14.12.2006 року по 31 травня 2007 року. Відповідно до наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 30.01.2007 року №131 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку №1,№2,№3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.06.2007 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку №4, які введено в дію 01.06.2007 року; робітникам, визначеним у додатку №5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.06.2007р. Відмінено з 01.06.2007 року дію наказу №12 від 17.01.2007 року. Наказом ВАТ «Львівагромашпроект» від 17.01.2008 року №8 «Про оплату праці» продовжено дію наказу від 27.06.2007 року №131. Відповідно до наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 08.02.2008 року №19 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку №1,№2 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.02.2008 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку №3, які введено в дію 01.02.2008 року; робітникам, які визначені у додатку №4, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.02.2008р. Відмінено з 02.08.2008 року дію наказу №131 від 27.06.2007 року. Судом встановлено, що посадовий оклад [PERSON] з 01.01.2004 року становив 450 грн., надбавка 50 грн.; з 01.03.2004 р. 450 грн., надбавка 50 грн.; з 01.04.2005 р. 700 грн.; з 01.01.2006 р. 900 грн.; з 01.01.2007 р. 900 грн.; з 01.06.2007 р. -1150 грн.; з 01.01.2008 р. 1150 грн.; з 01.02.2008 р. 1400 грн., надбавка 200 грн. Оплата праці [PERSON] за 2004 рік становила 8182,61 грн., в середньому за місяць 681,88 грн.; за 2005 рік 10155,39 грн., в середньому за місяць 846,28 грн.; за 2006 рік 14220,24 грн., в середньому за місяць 1185,02 грн.; за 2007 рік 16641,8 грн.; за 2008 рік 22447,82 грн., в середньому за місяць 2040,71 грн. Посадові оклади та їх коефіцієнт збільшення з 01.01.2004 р 29.02.2004 р. становив 1,24% з 01.03.2004 р. по 31.03.2005 р. 1.34 %; з 01.04.2004 р. по 31.12.2005 р. 1.31 %; з 01.01.2006 р. по 31.05.2007 р. 1.50 %; з 01.06.2007 р. по 31.01.2008 р. 1.37 %; з 01.02.2008 р. по 30.11.2008 р. 1.57 %. Судом встановлено, що оплата праці [PERSON] ТДВ «Агропромашпроект» у період з 2004 по 2008 рік здійснювалася на підставі штатних розписів, які у робочому порядку погоджувалися керівниками підрозділів та погоджувалися й підписувалися головою профспілкової організації. Відповідно до довідки ТДВ «Агропромашпроект» від 03.09.2012 року за 354/1, заробітна плата [PERSON], яка обчислювалася при обчисленні пенції, склала 71649,56 грн. 26.07.2017 року [PERSON] звернувся із заявою до Генерального директора ТДВ «Агропромашпроект» про відшкодування недовиплаченої частини заробітку, видачу уточнюючої довідки про заробіток. У відповіді від 22.08.2017 року ТДВ «Агропромашпроект» зазначив про те, що всі нарахування [PERSON] здійснювалися згідно діючих у товаристві документів. Нараховувалися і своєчасно виплачувалися заробітна плата, персональні доплати згідно до штатного розпису за відпрацьований час, премії квартальні і одноразові, матеріальні допомоги, відпускні і лікарняні виплати, індексації зарплати відповідно до діючого рівня інфляції. На основі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність. Суд встановлено, що [PERSON] регулярно підвищувався як посадовий оклад так і суми виплаченої заробітної плати. Жодного порушень в діях ТДВ «Агропромашпроект» не виявлено. Також, перед судом не доведено завдану [PERSON] матеріальну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed