Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено 25 квітня 2006 року кредитний договір №46/в. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 30000 доларів США, зі сплатою 14,0% річних, з кінцевим терміном повернення - 25 липня 2007 року. Кредитні кошти надано на умовах визначених п. 2.1 кредитного договору. Згідно п.2.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит та вносити мінімальний платежі щомісячно до дати встановленої у графіку у сумах, визначених тим же графіком. [PERSON] у разі порушення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції, передбачені п. п. 4.1-4.6 кредитного договору. Однак, відповідачем було прострочено сплату чергових платежів, тому станом на 19. 08. 2015 року останній має заборгованість за кредитним договором у сумі 1540993 грн. 43 коп., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 21240, 00 доларів США; - відсотки за користування кредитом - 23691, 03 долари США, що по курсу НБУ станом на 19. 08. 2015 року становить 992408 грн. 15 коп.; -плати за пропуск платежів - 548585 грн. 28 коп. У зв'язку набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства», з метою приведення установчих документа банку у відповідність до чинного законодавства України, 18 травня 2010 року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змінило своє найменування на ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочене найменування ПАТ ВіЕйБі Банк) і являється повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Відповідно до викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором №46в від 25. 04. 2006 року, що становить 1540993 грн. 43 коп., з них: - заборгованість за кредитом - 21240, 00 долари США; - відсотки за користування кредитом - 23691, 03 долари США, що по курсу НБУ станом на 19. 08. 2015 року становить 992408 грн. 15 коп.; плата за пропуск платежів - 548585 грн. 28 коп. Представник позивача Онішкевич М. М. у судове засідання не з'явився, але до початку його проведення надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Будучи присутнім у попередніх судових засідання представник позивача уточнив позовні вимоги щодо зменшення суми заборгованості боржника, зазначивши, що просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №46/в від 25. 04. 2006 року за період з 12. 10. 2007 року по 19. 08. 2015 року в розмірі 1058555 грн. 55 коп., яка складається із: - заборгованості у розмірі 0,00 долари США; - відсотків по сплаті за користування кредитом - 23357, 00 долари США, що в перерахунку на національну одиницю України (еквівалент по курсу НБУ 22,087367 за один долар США на 29. 08. 2015 року становить 515894 грн. 63 коп.); - пені 542660 грн. 92 коп. Дану обставину мотивує тим, що 25. 11. 2008 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області вже було розглянуто позов з таким самим предметом, між тими самими особами, але період стягнення заборгованості інший, а саме: з 01. 08. 2007 року по 11. 10. 2007 року, і ухвалено рішення у справі, згідно резолютивної частини якого з [PERSON] на користь банку стягнуто: - заборгованість у розмірі 21240,00 долари США; - відсотків по сплаті за користування кредитом - 334, 03 долари США; - пені 5924 грн. 36 коп. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що заявлені вимоги не визнав та просить суд застосувати строк позовної давності, відмовивши позивачу у задоволенні позову, оскільки останній платіж ним було здійснено у 2007 році. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію позивача та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстави пропуску строку позовної давності звернення позичальника до суду за захистом порушених прав. Суд, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 25 квітня 2006 року уклав з ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» кредитний договір №46/в, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у сумі 30000 доларів США, з терміном його повернення до 16:00 годин 25 липня 2007 року, відповідно до додаткової угоди №1 від 24. 07. 2006 року укладеної між сторонами, зі сплатою 14,00% річних, комісією за надання кредиту в розмірі 0,1 % від суми кредиту. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, за період з 12. 10. 2007 року по 19. 08. 2015 року включно, згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за кредитним договором №46/в від 25. 04. 2006 року (а. с. 4-6) та з урахуванням рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25. 11. 2008 року у справі №2-208/08 ухваленого між тими самими сторонами (а. с. 65-67), боржник [PERSON] має заборгованість в розмірі 1058555 грн. 55 коп., яка складається із: - відсотків по сплаті за користування кредитом - 23357, 00 долари США, що в перерахунку на національну одиницю України (еквівалент по курсу НБУ 22,087367 за один долар США на 19. 08. 2015 року становить 515894 грн. 63 коп.); - пені 542660 грн. 92 коп. Таким чином, суд вважає підтвердженим обґрунтування позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» про наявність у відповідача заборгованості у сумі 1058555 грн. 55 коп. за період з 12. 10. 2007 року по 19. 08. 2015 року включно, за кредитним договором, але несвоєчасне звернення ним до суду з даним позовом унеможливлює реалізацію права ПАТ «ВіЕйБі Банк» в примусовому порядку через суд. Так, згідно ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно вимог ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, про що також зазначено й у постанові Верховного Суду України від 04. 02. 2015 року №6-239цс/14. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами) які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Кредит відповідачу надано 25. 04. 2006 року, згідно розрахунку заборгованості по договору останній платіж відповідачем було здійснено згідно графіку платежів 30. 09. 2007 року, термін сплати заборгованості, згідно графіку платежів до 31 числа кожного місяця (а. с. 4), тобто 01. 11. 2007 року є датою несплати чергового платежу відповідно до Розрахунку заборгованості та за 01. 11. 2007 року почався перебіг строку позовної давності за цим договором, а отже позовна давність в 3 роки сплинула 01. 11. 2010 року, що забороняє позивачу вимагати від відповідача [PERSON] повернення заборгованості за вказаним кредитним договором. У постанові Верховного Суду України від 07. 10. 2015 року №6-1295цс/15 зазначено, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, так як вбачається з матеріалів справи, що позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», подано до суду 03. 09. 2015 року (а. с. 1), тобто за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, у даній справі, судовий збір в дохід держави не підлягає стягненню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed