Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» подано до суду позов до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , Устинівської селищної ради Кіровоградської області та державного реєстратора Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірини Ігорівни про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). Позовні вимоги мотивуються тим, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. У судове засідання представник позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» Остапчук Людмила Миколаївна не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника, просить задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» до [PERSON] , [PERSON] , Устинівської селищної ради Кіровоградської області та державного реєстратора Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірини Ігорівни про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). У судове засідання представник відповідача Устинівської селищної ради Кіровоградської області Заїка Олександр Іванович не з`явився, подав письмову заяву про проведення у відсутність представника судового розгляду справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» до [PERSON] , [PERSON] , Устинівської селищної ради Кіровоградської області та державного реєстратора Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірини Ігорівни про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про день та час судового розгляду справи по суті повідомлена належним чином, заяви про відкладення, проведення судового засідання у її відсутність чи про причини неявки не подано. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час судового розгляду справи по суті повідомлений належним чином, заяви про відкладення, проведення судового засідання у його відсутність чи про причини неявки не подано. У судове засідання відповідач державний реєстратор Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірина Ігорівна не з`явилася, про день та час судового розгляду справи по суті повідомлена належним чином, заяви про відкладення, проведення судового засідання у її відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Право власності на земельну ділянку, а також право користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав ( ст.125 ЗК України). Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом розглянуто справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом. Згідно матеріалів цивільної справи, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 7,3801 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, що підтверджується правовстановлюючим документом про право власності на землю. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року визнано поновленим договір оренди землі, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» та [PERSON] (спадкоємець за законом), державна реєстрація у відділі Держкомзему у Устинівському районі Кіровоградської області. Сторонами апеляційну скаргу на рішення суду не подано. Рішення набрало законної сили в установленому законом порядку 03 травня 2018 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). 06 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), згідно якого, орендодавцем передано орендарю у строкове оплатне користування земельну ділянку, площею 7,3801 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Державна реєстрація проведена державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Іриною Ігорівною 22 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 29131751. Таким чином встановлено, що після набрання рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року законної сили (03 травня 2018 року), 06 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та проведено 22 листопада 2018 року його державну реєстрацію. Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року про спори щодо одночасного існування державної реєстрації емфітевзису і права оренди на одну і ту ж земельну ділянку зазначено наступну правову позицію. У 2018 році з`явився новий вид земельних спорів - спори щодо одночасного існування державної реєстрації права емфітевзису і права оренди на одну і ту ж саму земельну ділянку. Проте як і в спорах щодо подвійної реєстрації права оренди Верховний Суд дотримується позиції, що договір, який укладений пізніше, під час дії договору оренди цієї ж земельної ділянки, підлягає визнанню недійсним. Верховним Судом зазначено, що договір емфітевзису не відповідає вимогам чинного законодавства, так як укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі та з порушенням процедури реалізації переважного права орендаря, який належно виконує свої обов`язки за договором, на поновлення договору оренди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.ч.1,2 ст.18 ЦПК України). Таким чином, договір між [PERSON] та [PERSON] про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) суперечить положенням ЦК України, Закону України «Про оренду землі». Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У зв`язку з укладенням [PERSON] та [PERSON] договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), порушено право ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу», як орендаря, на підставі судового рішення про поновлення договору оренди землі, на право користування земельною ділянкою, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та позбавлено ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» доступу до землі для проведення господарської діяльності, що в даному випадку є зловживанням власником землі [PERSON] права на розпоряджання особистим (власним) майном та односторонньою відмовою від виконання умов та зобов`язань за правочином. Діями власника земельної ділянки [PERSON] порушено законні права та інтереси ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» на користування орендованим майном, що передбачено договором оренди землі. Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оспорюваний позивачем ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладений між [PERSON] та [PERSON] суперечить вимогам ст.ст. 203,215 ЦК України, становить перешкоду для реалізації права на користування земельною ділянкою для орендаря ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу», чим порушено законні права позивача. А отже, договір між [PERSON] та [PERSON] про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) є недійсним, так як в момент його укладення допущено порушення вимог ч.1 ст.203 ЦК України. При встановлених обставинах підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» в частині до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), на підставі чого, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», необхідно внести до Державного реєстру прав запис про припинення державної реєстрації договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). Частиною 5 ст.12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України). Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами. Тобто, відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і на цій підставі притягується до участі у справі за пред`явленими позовними вимогами. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» за №3 від 28 квітня 1978 року роз`яснено, що встановивши при розгляді справи, що угода, на яку сторони посилаються в обґрунтування своїх цивільних прав і обов`язків, укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, суд згідно з ч.7 ст. 203 ЦПК визнає таку угоду недійсною на підставі ст. 49 ЦК, незалежно від змісту позовних вимог. У зазначених випадках суд повинен притягати до участі в справі відповідно на стороні позивача чи відповідача усіх учасників угоди та інших осіб, на права і обов`язки яких може вплинути рішення в справі. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених у абз.1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за №9 від 06 листопада 2009 року, особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Таким чином, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) стороною спірних правовідносин є сторони цього договору - [PERSON] та [PERSON] . У відзиві на позовну заяву представником відповідача Устинівської селищної ради Кіровоградської області Пеньковим Ігорем Олександровичем зазначено, що у представника відповідача відсутні заперечення проти задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). На підставі матеріалів справи встановлено, що Устинівська селищна рада Кіровоградської області та державний реєстратор Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірина Ігорівна не є стороною договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). При встановлених обставинах, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» в частині до Устинівської селищної ради Кіровоградської області та державного реєстратора Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірини Ігорівни про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) задоволенню не підлягають. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2018 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, яка є предметом спірних правовідносин між сторонами. У відзиві на позовну заяву представником відповідача Устинівської селищної ради Кіровоградської області Пеньковим Ігорем Олександровичем зазначено, що державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Іриною Ігорівною відповідно до п.п.2 п.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1141 від 26 жовтня 2011 року, здійснено пошук відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації дій, та не виявлено зареєстрованого у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав рішення суду про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі, ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області про забезпечення позову. Тобто, підстав для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення державної реєстрації прав не було. Державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Іриною Ігорівною 22 листопада 2018 року, номер запису про інше речове право: 29131751, проведено державну реєстрацію договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 06 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. У відзиві на позовну заяву представником відповідача Устинівської селищної ради Кіровоградської області Пеньковим Ігорем Олександровичем зазначено, що на підставі судового рішення державним реєстратором до Державного реєстру прав вносяться зміни про припинення державної реєстрації правочину. Судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «Перлина Степу» в частині до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для внесення до Державного реєстру прав, запису про припинення державної реєстрації договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). Відповідно до відзиву на позовну заяву представника відповідача Устинівської селищної ради Кіровоградської області Пенькова Ігоря Олександровича, у разі визнання судовим рішенням правочину недійсним державним реєстратором до Державного реєстру прав вносяться зміни про припинення державної реєстрації правочину, що виключає необхідність скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При встановлених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина Степу» в частині до Устинівської селищної ради Кіровоградської області та державного реєстратора Устинівської селищної ради Кіровоградської області Тараненко Ірини Ігорівни про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) є необґрунтованими з підставпередбаченого законодавством права у державного реєстратора на внесення до Державного реєстру змін про припинення державної реєстрації правочину. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial