Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним в порядку спадкування після його бабці [PERSON] право власності на земельну ділянку надану спадкодавцю у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею 0,09 га. яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. земельну ділянку надану спадкодавцю у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства площею 0,51 га., яка знаходиться на території с. Трудолюбівка Сокальського району. земельну ділянку надану спадкодавцю у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,55 га, яка знаходиться на території с. Трудолюбівка Сокальського району. земельну ділянку площею 1,3796га, що знаходиться на території Телязької сільської ради народних депутатів Сокальського району Львівської області (призначення товарне сільськогосподарське виробництво), право власності спадкодавця підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №067301 від 30 січня 2003р. житловий будинок загальною площею 58,3 м.кв., який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує наступним. За життя [PERSON], склала заповіт, яким все своє майно, що належатиме їй на день смерті заповіла [PERSON] [INFO]. Про даний заповіт [PERSON], дізнався лише у кінці травня 2014 року. Таким чином звернувшись до Сокальської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому відмовили у зв'язку з пропуском шести місячного строку на прийняття спадщини, який закінчився 22 квітня 2014р. Крім того в житловому будинку на день смерті спадкодавця проживала її донька [PERSON]. Відповідно до ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Наданий час позивач не може успадкувати майно яке лишилось після смерті спадкодавця у зв'язку з тим що він пропустив строк на прийняття спадщини, а [PERSON] прийняла спадщину у зв'язку з тим що вона постійно проживала зі спадкодавцем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Справу просить слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Повідомляє, що позовні вимоги визнає. Представник відповідача Сокальської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибула. Подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник 3-ї особи Телязької сільської ради Сокальського району в судове засідання не прибула. Подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Оглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. В ст. 120 Земельного кодексу в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини, встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення, в розмірах, встановлених договором. Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] Із заповіту зареєстрованого 22.02.2013р., Телязькою сільською радою за р. №1, вбачається, що [PERSON]- [INFO] все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідає гр. [PERSON] [INFO], що проживає в [ADDRESS]. Право власності спадкодавця підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,3796га. що знаходиться на території Телязької сільської ради народних депутатів Сокальського району Львівської області (призначення товарне сільськогосподарське виробництво), серія І-ЛВ №067301 від 30 січня 2003р., Крім того спадкодавець [PERSON] мала право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею 0,09 га. за адресою [ADDRESS], на підставі рішення Телязької сільської ради від 8 квітня 1994р. «Про приватизацію земельних ділянок», яку їй передано безоплатно у приватну власність. Рішенням Телязької сільської ради від 18 жовтня 1994р. «Про приватизацію земельних ділянок» передано безоплатно у приватну власність спадкодавцю земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,51 га., яка знаходиться на території с. Трудолюбівка Сокальського району. Рішенням Теляжської сільської ради від 21 серпня 1994р. Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність передано безоплатно у приватну власність спадкодавцю земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,55 га., яка знаходиться на території с. Трудолюбівка Сокальського району. Право власності на згадувані земельні ділянки площею 0,09га., 0,51га, 1,55га за життя спадкодавцем оформлено не було. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, №34 виданого Виконавчим комітетом Телязької сільської ради 05.10.2011року, будинок [ADDRESS] належав спадкодавці [PERSON] Як вбачається з Довідки виданої Телязьською сільською радою від 13.05.2014р. на день смерті, разомз [PERSON] проживала і була зареєстрована її дочка- [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Outcome: approved