Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача індексацію з суми присудженої та несвоєчасно виплаченої заробітної плати в сумі 139 593,87 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 2008 року він працює в ДП «Санаторій «Збруч» та з грудня 2010 року по 01 січня 2018 року йому мала б бути нарахована індексація заробітної плати, однак, цього не зроблено і вказана сума, яка є частиною його заробітку йому не виплачена. Дана заборгованість виникла внаслідок того, що протягом тривалого періоду часу санаторій фактично не здійснює санаторно - курортного лікування та немає жодних грошових надходжень. Проте, майже все майно арештовано державною виконавчою службою, здійснюється його відчуження і за рахунок зазначених коштів могла б бути виплачена зазначена сума. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їхнього представника. При вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки, [PERSON] з 19.09.2008 року працює у Державному підприємстві «Санаторій «Збруч». З 09.10.2012 року призначений тимчасово виконуючим обов'язки директора ДП «Санаторій «Збруч». Судовим наказом Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15.01.2016 року (справа №596/72/16-ц) з ДП «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 136 121,34 грн.. Судовий наказ набрав законної сили. Судовим наказом Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.04.2012 року (справа №1904/846/2012) з ДП «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 269,43 грн.. Судовий наказ набрав законної сили. Судовим наказом Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.09.2012 року (справа №1904/2164/2012) з ДП «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 13 074,04 грн.. Судовий наказ набрав законної сили. Судовим наказом Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15.03.2013 року (справа №596/659/13-ц) з ДП «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 15 487,12 грн.. Судовий наказ набрав законної сили. Згідно довідки Державного підприємства «Санаторій «Збруч» від 17.09.2018 року №58, заборгованість по заробітній платі [PERSON], що не охоплена судовими наказами, станом на 31.12.2017 року становить 75 630,80 грн.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні роз'яснила процедуру нарахування суми втраченого заробітку внаслідок неотриманої індексації з врахуванням судових рішень. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. За нормами ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з положеннями частини 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків йому виплати. Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ). Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону). Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. Крім того, із роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно з ст. 33 Закону України «Про оплату праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок сум, які просить стягнути з відповідача, а саме: суму індексації у розмірі 139 593,87 грн. по невиплаченій заробітній платі. Проаналізувавши розрахунок позивача, а також положення вказаних вище нормативно-правових актів, суд вважає такий розрахунок обґрунтованим. З урахуванням викладеного, оскільки ДП «Санаторій «Збруч» не виплачено належну позивачу заробітну плату, суд приходить до переконання про обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1395,94 коп..

Outcome: approved