Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до[PERSON] та [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира №72, що розташована у будинку №1 в м.Світлодарську Донецької області, в якому зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які були колишніми власниками житла. Зазначає, що відповідачі після укладеного договору купівлі-продажу квартири від 11 серпня 2017 року, з місця реєстрації не знялись, що повинні були зробити до 15 серпня 2017 року відповідно до п. 12 договору. У звязку з цим просить суд визнати[PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що вони в теперішній час проживають на території Російської Федерації. Проти задоволення позову не заперечують (а.с.20). Відповідно до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира №72, що розташована у будинку №1 у м.Світлодарську Донецької області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], як продавцями, та [PERSON], як покупцем, 11 серпня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Світлодарської держаної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], реєстровий номер 695 (а.с.6, 7). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3300, виданої 18 серпня 2017 року виконавчим комітетом Світлодарської міської ради Донецької області [PERSON], у квартирі №72, що розташована у будинку №1 у м.Світлодарську Донецької області зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Актом обстеження приміщення, складеним у серпні 2017 року комісією в складі депутата Світлодарської міської ради Донецької області, та сусідами, засвідченого керуючим справами виконкому, стверджується, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не проживають у квартирі №72, будинку №1 у м.Світлодарську Донецької області (а.с.10). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України). Пунктом 1 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Тому з припиненням права власності внаслідок відчуження майна, у колишнього власника припиняються і інші правомочності, зокрема, право користування цим майном. Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду України, серед іншого, висновків, що містяться в ухвалах у справах №№6-10723св08, 6-2778св08, 6-55662св10, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника. У колишніх власників житла після відчуження квартири припинилось право власності на неї, а відтак і припинилось право користування цим житловим приміщенням у них та членів їх сімї. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачі втратили право користування житловим приміщенням після припинення права власності на нього.

Outcome: approved