Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права на спадщину. В позовній заяві він зазначив, що 24.07.2012 року померла його дружина [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,1667 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області . Позивач перебував в шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з дружиною, що підтверджується довідкою Козятинської сільської ради Вінницької області № 467 від 03.04.2015 року, отже, спадщину прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно дружини. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно. Проте , отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку він не може, так як державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ ВН № 010577 від 24 грудня 2002 , зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 617 , виданий Козятинською сільською радою на ім'я [PERSON] , з порушенням чинного законодавства. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву , в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але сільський голова [PERSON] подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що 24.07.2012 року померла - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] ( а.с.6, 10) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,1667 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ВН № 010577 від 24 грудня 2002 року , зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 617,Ю за кадастровим номером 0521482800:05:009:0012( а.с. 7). Позивач перебував в шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб позивача ( а.с. 8) Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно дружини. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з дружиною, що підтверджується довідкою Козятинської сільської ради Вінницької області № 467 від 03.04.2015 року( а.с.4, 10), отже, спадщину прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України . Проте ,отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку він не може, так як державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ ВН № 010577 від 24 грудня 2002 , зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 617 , виданий Козятинською сільською радою на ім'я [PERSON] , з порушенням чинного законодавства, тобто, в ньому допущенні виправлення. Відповідно до п.п. 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України « затвердженого Наказом Міністерства юстиції країни № 296/5 від 22.02.2012 року , видача свідоцтва про право на спадщину на майно , яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належного майна спадкодавцеві. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те , що права позивача порушені, їх необхідно захистити за судовим рішенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved