Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач ЖБК «Шовковик-11» звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у [ADDRESS] та споживають послуги, які надає ЖБК «Шовковик-11». Враховуючи той факт, що [PERSON] та [PERSON] фактично користуються наданими позивачем комунальними послугами, але оплату за їх споживання не здійснюють, станом на 01.06.2018 утворилася заборгованість у розмірі 42 571,68 грн., а також нараховані інфляційні збитки в розмірі 13 046,70 грн., 3% річних у розмірі 3220,02 грн., а всього 58 838,40 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з [PERSON] та [PERSON] вказану суму заборгованості, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1280,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 16.07.2018 було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст.274 ЦПК України. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, направлено відповідачам копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. 29.10.2018 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача просить стягнути вищевказані суми з відповідача [PERSON], оскільки [PERSON] є неповнолітнім. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.11.2018 року вказану заяву прийнято до розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] у ЖБК «Шовковик-11» (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, оплата за спожиті житлово-комунальні послуги та квартирній платі по квартирі [ADDRESS] вноситься несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.07.2015 року по 31.05.2018 року утворилась заборгованість по вказаним платежам, а саме: заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 42 571,68 грн., а також нараховані інфляційні збитки в розмірі 13 046,70 грн., 3% річних у розмірі 3220,02 грн., а всього 58 838,40 грн., що підтверджується розрахунком суми позовних вимог ЖБК «Шовковик-11» за вищевказаний період (а.с.6-7). Відповідно до ст.1 Закону України «По житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Вказаний Закон дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та проживання осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, а утримання будинків і прибудинкових територій як господарської діяльності спрямованої на задоволення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст. 179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як було з'ясовано в ході розгляду справи, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. При цьому, відповідачем не спростована вказана заборгованість, відомості, що на момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед позивачем погашена також суду не надано. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ЖБК «Шовковик-11» у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в розмірі 1280,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved