Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач - директор Державного підприємства Мукачівське лісове господарство [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2015 року, [PERSON] поблизу села Ділок Мукачівського району у кварталі 41 виділ 1.3 Чинадіївського лісництва ДП Мукачівське ЛГ з метою незаконної рубки дерев, здійснив самовільну рубку двох дерев, сиро ростучих породи дуб загальною кубомасою 2,78 м.куб., лісопродукцію загрузив на автомобіль марки УАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Так, автомобіль з лісопродукцією був затриманий лісовою охороною, якими у свою чергу було викликано правоохоронців, якими було оглянуто місце лісопорушення, затримано лісопорушників. 24 листопада 2015 року прокурором місцевої прокуратури було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №42015070120000066 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України, а 29 грудня 2015 року, слідчим СВ Мукачівського відділення поліції [PERSON] винесена постанова про закриття кримінального провадження. 01 лютого 2016 року, [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол та постанова не оскаржена і направлена на виконання у Мукачівський районний відділ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції. Своїми умисними діями [PERSON] - самовільною рубкою 2-х дерев породи дуб, завдав шкоду державному лісовому господарству в сумі 11404,98 грн. Завдана шкода, обчислена із врахуванням розміру шкоди, заподіяна лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту. Тому на підставі вищенаведеного, директор ДП Мукачівського ЛГ [PERSON] звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заподіяну шкоду в сумі 11 404,98 грн., а також судові витрати. Позивач - представник ДП Мукачівське ЛГ [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задоволити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. -2- Судом встановлено, що відповідно до копії Постанови слідчого Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області [PERSON] кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015070120000066 від 24 листопада 2015 року закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України (а.с.4). З копії Акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства складеного 24 листопада 2015 року Державним підприємством Мукачівське лісове господарство вбачається, що у кварталі 41 / 1.3 Чинадіївського лісництва між населеними пунктами Бистриця і Ділок Мукачівського району, було виявлено самовільно зрубані два дерева породи дуб: одно дерево діаметром 46 см.; друге дерево діаметром 48 см.. В результаті даного порушення лісовому господарству заподіяно шкоду на суму 11 404 грн. 98 коп., що розрахована для обчислення шкоди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за №665 (а.с.6). Завдана шкода на суму 11 404 грн. 98 коп. також стверджується матеріально-грошовою оцінкою самовільно зрубаного лісу наданої ДП Мукачівським ЛГ (а.с.7) 01 лютого 2016 року, старшим майстром лісу [PERSON] Івановичем ДП Мукачівського ЛГ складено Протокол №1 про адміністративне правопорушення, в тому, що 23 листопада 2015 року в кварталі 41/1.3 Чинадіївського лісництва ДП Мукачівський ЛГ, [PERSON] самовільно зрубав два дерева сироростучої породи дуб, загальною кубомасою 2,78 м. куб. і спричинив шкоду державному лісовому господарству на суму 11 404,98 грн., чим порушив статтю 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.12). Постановою начальника Чинадіївського лісництва [PERSON] від 08 лютого 2016 року, громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень (а.с.13). Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Так, злочини та інші правопорушення проти довкілля посягають на суспільні відносини у сфері охорони конституційного права громадян на безпечне довкілля, а також у сфері охорони, використання, збереження і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання й усунення негативного впливу господарської та іншої діяльності людини на навколишнє природне середовище, збереження генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій, а також природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною. В статті 1 Лісового кодексу України вказано, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до пункту 5 частин 1 статті 65 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень. З частини 1 статті 105 Лісового кодексу України вбачається, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Так, пунктом 1 частини 2 статті 105 цього Кодексу встановлено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у - незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. З статті 107 Лісового кодексу України вбачається, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Статтею 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто, основним способом відшкодування шкоди, заподіяної лісовому господарству, є відшкодування збитків, тобто компенсація грошового еквівалента, грошової оцінки негативних наслідків лісопорушення, як тих, що вже виникли, так і тих, що мають перспективний характер, що зумовлено -3- наявністю в структурі шкоди екологічної складової - зруйнованих або пошкоджених звязків між елементами лісової екосистеми. Усунення екологічної шкоди досягається шляхом відновлення природних ресурсів, відтворення природного обєкта в натурі, оздоровлення довкілля. Іноді заподіяна екологічна шкода взагалі не піддається ліквідації. Тому чинне законодавство передбачає стягнення з правопорушника відповідних грошових сум, котрі в подальшому мають спрямовуватися на проведення природоохоронних заходів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], Постановою начальника Чинадіївського лісництва [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень. Так, даною постановою було встановлено, що [PERSON] - 23 листопада 2015 року в кв.41/1.3 самовільно зрубав два дерева породи дуб загальною кубомасовою 2.78 м.куб., чим спричинив ДП Мукачівське ЛГ, шкоду на загальну суму 11404,98 грн. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП Мукачівське лісове господарство про відшкодування завданої шкоди - підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved