Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив ухвалити рішення про визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв. м, житловою площею 28,8 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті батька [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] в м. Жмеринка Вінницької області помер його батько - [PERSON], а його мати [PERSON], померла [INFO]. При житті його батьки від держави отримали вищевказану двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 21.12.2000 №236 була приватизована [PERSON] та ним - [PERSON]. На квартиру було видане свідоцтво про право спільної сумісної власності, яке було втрачене внаслідок пожежі. У встановлений законом 6-ти місячний строк він звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька у вигляді 1/2 частини квартири, що розташована по [ADDRESS]. 30.10.2014 державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1205/02-31, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач - Жмеринська міська рада, надала заяву, в якій позов визнала, справу просила розглянути у відсутність її представника. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.30), який, як вбачається із свідоцтва про смерть, помер [INFO] (а.с.7). [PERSON] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], про що свідчить довідка у спадковій справі (а.с.53), де на час відкриття спадщини разом з ним з 1998 року зареєстрований та проживав син [PERSON], про що свідчить відмітка у паспорті (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої по [ADDRESS], на яку правовстановлюючі документи були втрачені, про що свідчить оголошення в газеті (а.с.11). Згідно архівного витягу із рішення №236 виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 21.12.2000 «Про приватизацію державного житлового фонду м. Жмеринки», [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну власність [ADDRESS] загальною площею 48,3 кв. м, житловою площею 28,8 кв. м. (а.с.13), на яку було видане свідоцтво про право власності на житло, копія якого представлена суду (а.с.12). Згідно технічного паспорту, виданого КП «ВООБТІ» від 03.09.2014, квартира [ADDRESS], в даний час загальною площею 48,3 кв. м, житловою площею 28,8 кв. м. (а.с.8-9). Згідно Витягів із Спадкового реєстру та копії спадкової справи, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], який прийняв спадщину (а.с.35,36, 50-52). При зверненні позивача до Жмеринської міської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за законом на 1/2 частини квартири, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутність правовстановлюючих документів (а.с.26). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved