Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою №4 в будинку №1-в по вул. Ціолковського у м. Кіровограді. Вимоги мотивує тим, що згідно з посвідченням №9 на право зайняття службової житлової площі, виданим на підставі рішення Кіровоградського виконкому міської Ради народних депутатів №231 від 25 березня 1986 року зареєстрував своє місце проживання та проживає у квартирі №4, яка знаходиться по вул. Ціолковського у місті Кіровограді. Окрім нього, за даною адресою зареєстрований його син [PERSON], що підтверджується довідкою №743, виданою КП ЖЕО №1 КМР від 03.03.2015 року. З 2 лютого 2014 року по даний час відповідач за вказаною адресою не проживає, будь-якої участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймає, фактично втративши звязок із квартирою. Місце перебування відповідача не відомо з підстав того, що між ними не підтримується звязок та будь-яке спілкування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі Народне слово № 46 від 12.11.2015 року. В судовому засіданні третя особа, залучена ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.10.2015 року - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда Міністерства оборони України, його представник не заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 1989 року Виконавчим комітетом Кіровоградської міської Ради народних депутатів на підставі рішення №231 від 25.03.1986 року [PERSON] видано посвідчення №9 на право заняття службової житлової площі за адресою: [ADDRESS], яка складається із 1 кімнати, розміром 19,0 кв.м. Спільно з гр. [PERSON] проживають: 1. [PERSON]- дружина, 2. [PERSON]- син (а.с.4). 03.03.2015 року видано гр. наймачу- Васькову [PERSON], [INFO], довідку №743 про те, що він зареєстрований і дійсно проживає за адресою: [INFO]. Склад сімї: 2 особи. [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до акту від 02.03.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] , з 02 лютого 2014 року і по сьогоднішній день ( а.с. 6). Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважних причин, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, підставою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є її безперервна відсутність у місці проживання понад шість місяців без поважних причин.\~\~ Встановлені обставини по справі доводять обґрунтованість заявленої вимоги, а саме те, що відповідач залишив спірне житло, та фактично не проживає в квартирі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved