Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №008465 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №008466 від 24.09.2012 року йому на праві власності належать земельні ділянки площею 0,100 га та 0,040 га відповідно. Згідно державних актів земельні ділянки знаходяться за адресою: Вінницька область м. Калинівка, вул. Некрасова, 26. Вищезазначені земельні ділянки він отримав на підставі договору дарування [PERSON]. Відповідно до кадастрового плану його земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Калинівка, вул. Некрасова, 24 та належить [PERSON], [PERSON] З того часу, коли дана земельна ділянка перейшла у власність відповідачки від попереднього власника, у нього почали виникати проблеми, пов'язані з самовільним захватом земельної ділянки відповідачами. 20.06.2002 року рішенням Калинівського районного суду Вінницької області було задоволено позов [PERSON] та зобовязано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] користуватися самовільно захваченою земельною ділянкою розміром 33,49 га за адресою: м.Калинівка, вул.Некрасова,26 Вінницької області та привести межові знаки між належними сторонам ділянками в первісний стан. Однак у 2011 році відповідачі знову самовільно зайняли частку земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. У зв'язку з чим 09.09.2012 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Вінницької області [PERSON] був складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Як зазначено в акті, у результаті перевірки було встановлено, що [PERSON] використовує дві земельні ділянки площами 0,0005 га та 0,0004 га із земель житлової та громадської забудови, на території Калинівської міської ради Вінницької області, в межах населеного пункту. Вказані земельні ділянки входять в межі земельної ділянки, що належить гр. [PERSON] Вказані земельні ділянки гр. [PERSON] без згоди землекористувача гр. [PERSON] загородив металевою огорожею на бетонному підмурку. Вказані земельні ділянки гр. [PERSON] використовуються за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо даної ділянки, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. 12 вересня 2014 року на ім'я міського голови м. Калинівки ним було направлено листа по факту самовільного захвату земельної ділянки гр. [PERSON] та знищення межових знаків. Згідно відповіді на лист було повідомлено, що під час перевірки було встановлено, що частина меж між ним та землекористувачем [PERSON] відсутня, та рекомендовано звернутися з позовом до Калинівського районного суду щодо повернення належної земельної ділянки. За вказаних обставин він вимушений звертатись в суд з даним позовом. 27.04.2017 року від позивача надійшла уточнююча позовна заява згідно якої просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,0400 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №008466 від 24.09.2012 року та земельною ділянкою площею 0,1000 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №008465 від 24.09.2012 року, які розташовані за адресою:Вінницька область, м.Калинівка, вул.Некрасова,26 і межові знаки між належними сторонами привести у первісний стан. Крім того, просить вірно зазначити по батькові «Іванівна» замість «Петрівна» відповідачки [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник-адвокат [PERSON] уточнюючі позовні вимоги підтримали, з мотивів, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що межові знаки позивача вони з дружиною не порушували. Відповідачака [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте від неї надійшла заява, згідно якої остання в судове засідання зявитись не може, в звязку з хворобою. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] згідно державного акту серії ЯМ №008465, виданого на підставі договору дарування реєстр №1700 від 11.04.2008 року ВКК №489244; прив.нотаріус [PERSON], міським головою м.Калинівка [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052161011002418 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею, 0,1000 га, розташованої в м.Калинівка по вул.Некрасова,26 Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0521610100:01:026:0003 (а.с.6-7) та згідно державного акту серії ЯМ №008466, виданого на підставі договору дарування реєстр №1700 від 11.04.2008 року ВКК №489244; прив.нотаріус [PERSON], міським головою м.Калинівка [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052161011002419 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею, 0,0400 га, розташованої в м.Калинівка по вул.Некрасова,26 Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0521610100:01:026:0004 (а.с.8-9). Як вбачається із копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с.16,17) земельні ділянки позивача та відповідачів були погоджені та закріплені. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.09.2011 року, складеним державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Вінницької області [PERSON] встановлено, що [PERSON] використовує дві земельні ділянки площами 0,0005 га та 0,0004 га із земель житлової та громадської забудови, на території Калинівської міської ради Вінницької області, в межах населеного пункту. Вказані земельні ділянки входять в межі земельної ділянки, що належить гр. [PERSON] Вказані земельні ділянки гр. [PERSON] без згоди землекористувача гр. [PERSON] загородив металевою огорожею на бетонному підмурку. У відповідності до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічна норма права закріплена і в ст.3 ЦПК України. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша ст.20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.373 ЦК України, право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтями 106, 107 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. У відповідності до положення частини 2 статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Одним із способів захисту права власника земельної ділянки є усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення буд-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У відповідності до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а у відповідності до ч.2 ст.57 цього Кодексу ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №325 від 22.02.2017 року за результати тами проведення судової земельно-технічної експертизи, який було проведено на підставі ухвали суду від 17.03.2016 року, встановлено невідповідність проходження межі та конфігурації земельних ділянок, що перебувають у власності [PERSON] та [PERSON], яка полягає в тому, що: -власник земельної ділянки площею 0,1000 га кад. номер 0521610100:01:026:0003 по вул.Некрасова,26 в м.Калинівка Вінницької області [PERSON] фактично не користується частиною земельної ділянки, що перебуває у його власності, площа цієї частини земельної ділянки становить 0,0005 га; -власник земельної ділянки площею 0,1000 га кад. номер 0521610100:01:026:0013 по вул.Некрасова,24 в м.Калинівка Вінницької області [PERSON] фактично користується частиною земельної ділянки, що не входить до складу земельної ділянки кад. номер 0521610100:01:026:0013 , яка перебуває у його власності, площа цієї частини земельної ділянки становить 0,0005 га. Крім того, власник земельної ділянки площею 0,0096 га кад. номер 0521610100:01:026:0014 по вул.Некрасова,24 в м.Калинівка Вінницької області [PERSON] фактично користується частиною земельної ділянки, що не входить до складу земельної ділянки кад. номер 0521610100:01:026:0014 , яка перебуває у його власності, площа цієї частини земельної ділянки становить 0,0025 га. Крім того, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20.06.2002 року було зобовязано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] користуватися самовільно захваченою земельною ділянкою в м.Калинівка по вул.Некрасова,26 і межові знаки між належними сторонам ділянками привести в первісний стан. За вказаних обстави, виходячи з аналізу зібраних у справі доказів, з урахування меж заявлених позовних вимог позивачем та обраного ним способу судового захисту, суд прийшов до висновку про задоволення позову, усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, належними [PERSON] на праві власності та приведення межових знаків між належними сторонами у первісний стан. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та 5200 грн. витрат за проведення судової експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved