Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в якому просить суд, визнати [PERSON], такою що втратила право на користування квартирою № 15, що в будинку 35-а по провулку Дворецький в місті Рівне. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, рахує позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON], згідно запису в будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих [INFO] зареєстрований від 29.06.2000р у вказаній квартирі та являється її власником, на підставі свідоцтва про право власності в від 14.11.1999 року виданого РМБТІ виконавчого комітету Рівненської міської ради (а.с. 3, 7-11). Крім позивача [PERSON] у квартирі № 15, що в будинку 35-а по провулку Дворецький в місті Рівне зареєстрована з 26.01.2010 р. [PERSON], яка не є членом сімї позивача. Однак відповідач [PERSON] тривалий час не проживає за вказаною адресою, а саме на протязі пятьох років, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не знімається, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості позивача у повноцінному користуванні зазначеним нерухомим майном. Крім того, факт не проживання [PERSON] в квартирі № 15, що в будинку 35-а по провулку Дворецький в місті Рівне, підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], які надали по справі обґрунтовані та належні пояснення, які не суперечать підставам зазначених в позовній заяві та поясненнями позивача. Жодних витрат по утриманню квартири відповідач не несе, не сплачує за комунальні послуги, хоча комунальні платежі нараховуються і на відповідача, не користується житлом, однак залишається в ньому прописаними (зареєстрованим), відповідно до ст.64 ЖК України пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає на протязі пяти років, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат, суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування нею. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.368, 370 ЦК України,

Outcome: approved