Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» (далі ДВНЗ «КНУ») звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що між ДВНЗ «КНУ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 849 від 31 серпня 2017 р. про надання освітніх послуг, строк надання послуг з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 р. Загальна вартість навчання складала 12528,00 грн., оплата відповідачем повинна була вноситися щомісячно. Наказом № 937-су від 31.08.2018 р. відповідача відраховано з університету за невиконання навчального плану, заборгованість за навчання складає 626,40 грн. Вказану суму, а також 55,12 грн. інфляційних втрат, 18,59 грн. 3% річних та 112,51 грн. пені, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 13 червня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом, 31 серпня 2017 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі проректора з науково-педагогічної роботи Вербицького В.І., як виконавцем, та [PERSON] , як замовником та одержувачем послуг, було укладено договір № 849 про надання освітніх послуг(а.с. 7 копія договору). Згідно розділу 1 договору № 849, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання останньому освітньої послуги для отримання ступеня бакалавр за напрямом менеджмент, починаючи з 4 курсу 7 семестру, форма навчання: заочна, строк надання освітньої послуги з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року. В статті 3 ЦК України закріплені загальні засади цивільного законодавства, однією з яких є свобода договору. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями\~610,\~611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті\~626, статті\~629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до розділу 5 договору № 849, відповідач [PERSON] зобов`язувався вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором: щомісяця. Загальна вартість освітньої послуги становить 12528 грн. 00 коп. Статтею 901\~ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 903 ЦК України, якщо договором\~передбачено надання\~послуг за\~плату,\~замовник зобов`язаний\~оплатити надану\~йому послугу\~в розмірі,\~у строки\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором.\~У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Наказом про поновлення № 1165су від 31.08.2017 р. [PERSON] поновлено у складі студентів (а.с. 10 копія виписки з наказу), однак наказом від 31.08.2018 р. № 937су, його відраховано зі складу студентів за невиконання навчального плану (а.с. 11 копія виписки з наказу). Однак у відповідача [PERSON] залишилась заборгованість перед позивачем по оплаті за навчання в сумі 626,40 грн. (а.с. 12 розрахунок). На адресу відповідача ДВНЗ «КНУ» направляв письмову претензію про погашення заборгованості в сумі 626,40 грн., що залишилась без задоволення (а.с. 16-18 копія претензії, реєстру відправки). Розділом 6 договору № 849 сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Крім того, відповідно до умов договору за несвоєчасне внесення плати за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Так, згідно наданого розрахунку, сума 3% річних становить 18,59 грн., інфляційних втрат 55,12 грн., пені 112,51 грн. (а.с. 13-15). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подав, враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved