Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що 07 лютого 2014 року між ПАТ «Банк Національний кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №СК/01/000309, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 5000 грн..Згідно умов кредитного договору встановлено процентну ставку у розмірі 15% річних та дата повного погашення кредиту - 06 лютого 2015 року або достроково. Погашення заборгованості відповідач мав здійснювати 07 числа кожного календарного місяця, згідно з графіком платежів. Відповідач підтвердив свою згоду, що підтверджується підписом у договорі. При укладені Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 16 жовтня 2014 року має заборгованість 7 288,04 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 522,90 грн. - заборгованість за процентами; 1 125,00 гривень - заборгованість по сплаті комісії; 33,66 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 220,69 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 69,02 гривень - пеня за несвоєчасну сплату щомісячної комісії; 4,47 гривень - 3% річних від простроченої суми процентів; 29,50 гривень - 3% річних від простроченої суми кредиту; 9,20 гривень - 3% річних по сплаті комісії; 27,99 гривень - індекс інфляції по сплаті процентів; 187,59 гривень - індекс інфляції за несвоєчасне повернення кредиту; 58,02 гривень - індекс інфляції за несвоєчасну сплату комісії. На підставі неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, представник позивача звернувся в суд за захистом прав позивача, просив стягнути заборгованість за договором кредиту та судові витрати. У судове засідання представник позивача, не з»явився, через електронну пошту надіслав заяву від 23 грудня 2014 року за №ЕП-634/14-Вх про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором, судові витрати та витрати за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 11 грудня 2014 року за №1950200829214, від 16 грудня 2014 року за №1950200829222 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр»» від 17 грудня 2014 року, в №235, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді, відповідач [PERSON] знятий з реєстрації за останнім місцем проживання та по м.Черкаси і Черкаській області не зареєстрований. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається із наданої до суду представником позивача заяви від 23 грудня 2014 року за №ЕП-634/14-Вх, він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. З огляду на вище викладене, дослідивши заяву представника позивача, поштові повідомлення, відправлені на адресу відповідача, які, як зазначено у поштових довідках, адресат відмовився отримувати, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у ній доказів, ухваливши рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з»ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. У відповідності до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного 07 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем кредитного договору №СК/01/000309, позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн.(а.с.5-13). Згідно до зазначеного договору, відповідач доручає позивачу, без додаткового узгодження, перераховувати і перерахувати частину кредиту у розмірі 4800 грн. на картковий рахунок, не пізніше наступного робочого дня від дати надання кредиту, а частину кредиту в розмірі 200 грн. на рахунок ПАТ СК «Арсенал Страхування» в якості сплати страхового платежу. За користування кредитом було встановлено процентну ставку в розмірі 15% річних та дату повного погашення кредиту, а саме 06 лютого 2015 року (а.с.14). Розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 125,00 гривень. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у гривнях на фактичний залишок заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді. Згідно до п. 3.4.1. Кредитного договору погашення кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісячно ануїтетними платежами згідно з умовами договору та графіком. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини кредиту та процентів за його користування. Як зазначено в п.3.4.2. Кредитного договору сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості здійснюється відповідачем разом з ануїтетними платежами щомісячно у сумі, визначеній в п. 1.1.8. договору. Банком виконано свої зобов'язання за Кредитним договором - видано відповідачу кредит, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.35). Відповідачем неодноразово порушувалися умови договору, а саме в частині погашення кредиту, сплати процентів та комісій. 11 квітня 2014 року на адресу реєстрації відповідача направлена вимога за вих. №22.1-06/21 від 10.04.2014 року, відповідно до якої позивачем встановлено строк для сплати заборгованості (а.с.23,36). У відповідності до п.3.12.6. Кредитного договору, сторони погодили, що у разі порушення відповідачем строків або суми сплати будь-якого з чергових платежів згідно з графіком, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за договором та згідно до п.6.2. Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, включаючи прострочену та поточну заборгованість відповідача, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбаченні договором, а також відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, а відповідач зобов'язаний на першу вимогу повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти та штрафи. Станом на 16 жовтня 2014 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 7 288,04 грн., яка складається з: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 522,90 грн. - заборгованість за процентами; 1 125,00 гривень - заборгованість по сплаті комісії; 33,66 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 220,69 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 69,02 гривень - пеня за несвоєчасну сплату щомісячної комісії; 4,47 гривень - 3% річних від простроченої суми процентів; 29,50 гривень - 3% річних від простроченої суми кредиту; 9,20 гривень - 3% річних по сплаті комісії; 27,99 гривень - індекс інфляції по сплаті процентів; 187,59 гривень - індекс інфляції за несвоєчасне повернення кредиту; 58,02 гривень - індекс інфляції за несвоєчасну сплату комісії. Відповідач повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак на день розгляду справи в суді кредитна заборгованість ним не погашена. На підставі наведеного, слід вбачати, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем щодо надання кредиту, а він зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 16 жовтня 2014 року має заборгованість 7 288 грн. 04 коп.. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн. та розмістив оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» на суму 420,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією договору №СК/01/000309 від 07 лютого 2014 року про надання споживчого кредиту, копією графіку платежів від 07 лютого 2014 року, копією інформації про умови надання споживчого кредиту від 07 лютого 2014 року, копією паспорта [PERSON], копією військового квитка [PERSON], копією анкети [PERSON], копією вимоги про дострокове повернення кредиту від 10 квітня 2014 року за №2.1-06/21, копією рахунку-заборгованості від16 жовтня 2014 року, копією виписки по картковому рахунку [NUMBER] та випискою по особовому рахунку від 16 жовтня 2014 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved