Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею житлової квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований син позивачки [PERSON] , однак з 22.09.2009 він в даній квартирі не проживає, переїхав на постійне місце проживання у м.Львів, точна адреса не відома, оскільки багато років вони не спілкуються. Ще раніше позивачка просила сина виписатися добровільно, однак він на усні неодноразові прохання позивачки не реагував. Жодних засобів зв`язку з сином позивачці на даний час невідомо. Факт реєстрації відповідача у її квартирі створює ряд незручностей та зайвих витрат, зокрема, позивач змушена оплачувати житлово-комунальні послуги з розрахунку зареєстрованих осіб в квартирі, не може оформити субсидію, не може розпорядитися майном в своїх інтересах. На підставі вищенаведеного вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити. 28.05.2019 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивач [PERSON] - [PERSON] подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлялася про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходила заява про відкладення розгляду справи та нею не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач згідно реєстраційного посвідчення від 25.06.1996 (а.с.7) є власниками житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрований, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Факт відсутності [PERSON] за вказаною адресою понад один рік підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 02.05.2019 (а.с.10). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутній за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки останній без поважних причин відсутній понад один рік за місцем проживання. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст.ст.16,405 ЦК України,

Outcome: approved