Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 22 січня 2018 року в сумі 20024 грн. 65 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Будь-які клопотання, заяви та докази від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем заяви №618563 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав йому платіжну картку «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, 22 січня 2018 року [PERSON] підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), згідно з якою банк відкрив їй кредитну лінію та надав кредит у сумі 5000 грн., а остання зобов`язалася використати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту та сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Процентна ставка за кредитом фіксованою і складала 38% річних, і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. У подальшому 06 квітня 2018 року відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої їй встановлено кредитну лінію з лімітом кредитування 15800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків - 38% річних, і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Датою укладення Кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженим представником (працівником) банку, датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язані за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту кредиту / встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п.3.11 Заяви про приєднання, підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що до підписання даної заяви банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви. Відповідно до п.1.5 Розділу XXII ДКБО перед встановленням кредиту за Картковим кредитом банк інформував клієнта про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Відповідно до ДКБО клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. За користуванням кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку і розмірах, визначених в ваяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповдіно до п.3.3 заяви про встановлення кредиту, строк кредитування складає 36 місяців, на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної каркти. Згідно з пунктом 1.23 ДКБО погашення заборгованості за кредитом, наданим банківським продуктом «Моя кредитка», в тому числі обов`язкового щомісячного платежу, нарахованих процентів, та комісійної винагороди за обслуговування кредиту здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього договору, у тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження». У відповідності з п.1.21 розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач взявши на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором розпочав активно користуватися кредитними коштами, в тому числі здійснював зняття готівки, проводив платежі, про що свідчить наявна в матеріалах справа виписка по картковому рахунку за період з 22 січня 2018 року по 19 серпня 2020 року. Однак, як свідчить розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, користуючись наданими кредитними коштами, став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього за станом на 19 серпня 2020 року виникла заборгованість за простроченим боргом - 14984 грн. 07 коп.; проценти за користування кредитом -2069 грн. 45 коп., заборгованість за РКО - 152 грн. 90 коп.; нарахованої пені -1790 грн. 15 коп.; нарахованих внаслідок невиконання взятих зобов`язань за користування кредитним лімітом, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 563 грн. 61 коп., інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 464 грн. 47 коп. Таким чином, загальна сума боргу, складає 20024 грн. 65 коп. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 20024 грн. 65 коп., яка складається з: заборгованості за простроченим боргом - 14984 грн. 07 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом -2069 грн. 45 коп., заборгованості за РКО - 152 грн. 90 коп.; нарахованої пені -1790 грн. 15 коп.; нарахованих внаслідок невиконання взятих зобов`язань за користування кредитним лімітом, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 563 грн. 61 коп., інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 464 грн. 47 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з неї в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у зв`язку із подачею даного позову.

Outcome: approved