Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 23 287,41 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] № 939835 від 04.06.2019р., відповідач отримав кредит. Відповідач не повернув ТОВ «Авентус Україна» отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. 23.04.2020р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №23042020, згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ТОВ «Авентус Україна» виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору в останнім, станом на 23.04.2020р. заборгованість за кредитним договором становить 23278,41грн. Представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання, також, не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов суду не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із договору № 939835 від 04.06.2019р. встановлено, що відповідачу надано кредит із сплатою 40,50%. Відповідно до договору факторингу №23042020 від 23.04.2020 року укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до Боржників. ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги по Кредитному договору № 939835 від 04.06.2019р. Згідно розрахунку, станом на 23.04.2020р. заборгованість відповідача складає 23 278,41грн., в тому числі: - 6 198,67грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 3 347,28грн. - сума заборгованості за відсотками; - 13 732,46грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку. В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Крім того, положення ст.ст.13, 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Відповідно, учасників цивільних правовідносин наділено рівними правами вільно та безперешкодно реалізовувати права та отримувати реальну можливість їх захисту у випадку порушення. В даному випадку позивачем нараховано пеню в розмірі 13 732,46 грн., що вдвічі перевищує суму заборгованості за основним сумою боргу. Таким чином, внаслідок стягнення заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої вдвічі перевищує суму заборгованості за основною сумою боргу, будуть порушені права відповідача, а тому суд, дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 6000грн., буде відповідати інтересам обох сторін. З огляду на зазначене, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за процентами та пені в сумі 6000грн. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial