Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння [ADDRESS], виданого 17.01.1989 року на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів № 108 від 31.03.1988 року на праві приватної власності вона є власником будинковолодіння [ADDRESS] Вказане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,6335 га, що належить їй на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 25.11.1996 року на підставі рішення Павлівської сільської ради народних депутатів. Позивачка постійно проживає у вказаному будинку, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 2913 від 27.11.2017 року та копіями по господарських книг з 1989 року по даний час. У 2017 році позивачка вирішила продати належний їй будинок, однак виявилось, що оригінал свідоцтва про право власності на будинковолодіння нею було втрачено, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином. Однак в матеріалах справи наявна заява №02-16/449 від 12.12.2017 року, відповідно до якої сільська рада позовні вимоги позивача визнає повністю та просить справу розглянути у відсутність їх представника. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння [ADDRESS], виданого 17.01.1989 року на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів № 108 від 31.03.1988 року на праві приватної власності позивачка [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] Вказане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,6335 га, що належить позивачці на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 25.11.1996 року на підставі рішення Павлівської сільської ради народних депутатів. Позивачка постійно проживає у вказаному будинку, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 2913 від 27.11.2017 року та копіями по господарських книг з 1989 року по даний час. У 2017 році позивачка вирішила продати належний їй будинок, однак виявилось, що оригінал свідоцтва про право власності на будинковолодіння нею було втрачено. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не щзаборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд вважає за можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved