Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов. Заявлено вимогу про визнання за [PERSON] та членами його родини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], право на проживання та користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилався на те, що з 07.07.1998 року його дружина, яка померла [INFO] року перебувала на квартирному обліку в Виконавчому комітету Орджонікідзевської районної ради м.Харкова по черзі чоловіка, тобто його, зі складом сім'ї 7 осіб [PERSON], її чоловік [PERSON], її сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та її доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Станом на 16.12.1998 року дружина перебувала на квартирному обліку в загальній черзі під №1979, включена до списків першочергового отримання житла за №703 за пільгою, як багатодітна мати, оскільки вона проживала разом із родиною в складі 7 осіб в однокімнатній квартирі №47, житловою площею 16,7 Кв.м., по проспекту Косіора, в будинку №164. В середині вересня 1998 року йому стало відомо від працівників ВК Орджонікідзевської районної ради м.Харкова, що з червня 1998 року є вільна 2-х кімнатна квартира №28 житловою площею 30,1 кв.м., по [ADDRESS] єдиний мешканець якої [PERSON] помер [INFO] року. За згодою працівників виконавчого комітету позивач, його дружина разом із дітьми у жовтні 1998 року переїхали та почали постійно проживати в даній квартирі. При цьому, 15.10.1998 року [PERSON] звернулась до ВК Орджонікідзевської районної ради м.Харкова із клопотанням про надання багатодітній родині для постійного проживання даної квартири. Клопотання не було вирішено та не було розглянуто. Після смерті [PERSON], в квартирі проживають позивач та його родина, окрім сина [PERSON] та доньки [PERSON], які вже мають свої родини та проживають окремо. При цьому проживаючи в цій квартирі вони несуть витрати на оплату комунальних послуг, виконують всі зобов'язання, що випливають із договорів найму житлового приміщення. Вважав, що за таких обставин вони мають право на одержання у безстрокове користування житлового приміщення, оскільки він та члени його родини з 1990 року потребують поліпшення житлових умов та перебувають з цього часу на обліку у черзі на отримання житла, як багатодітна сім'я, поза чергою, як сім'я, яка має п'ятьох дітей, оскільки вони були забезпечені жилою площею нижче за встановлений рівень 13,65 кв.м. на одну особу, окрім того є член родини, який хворіє на тяжку форму хронічного захворювання та не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. 06.02.2012 року [PERSON] міська рада звернулась до суду з позовом про виселення родини [PERSON] з самоправно зайнятого приміщення, рішення за позовом не прийнято. На даний час діти позивача [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], вже мають свої родини та проживають окремо. Водночас донька позивача [PERSON], [INFO], народила [INFO] року доньку [PERSON], яка проживає з позивачем та іншими членами родини у квартирі 28 по проспекту Індустріальному у будинку 43 у м.Харкові. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили його задовольнити. Позивач суду пояснив, що звертається за захистом не своїх прав, а прав своїх повнолітніх дітей. Безпосередньо позивач у квартирі проживав декілька років в 1998 -2000 роках, після цього був одружений із іншою жінкою та проживав за іншою адресою. Після смерті [PERSON] вирішив допомогти дітям та звернувся до суду із відповідним позовом, довіреності на представництво їх інтересів він не має. В квартирі за місцем реєстрації проживає [PERSON] із родиною. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подані заперечення проти позову, що долучені до справи. Із змісту заперечень вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач за спірною адресою не зареєстрований, доказів його фактичного проживання за вказаною адресою не надано, так само як і правомірності підстав зайняття даного приміщення, навпаки до матеріалів позову додав лист Орджонікідзевської районної ради від 16.12.1998 року із змісту якого вбачається, що приміщення було зайнято самовільно. Тобто, фактично позивач не має права користування вказаним приміщенням та вселення. Представник 3-ї особи Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за їх відсутності та при прийнятті рішення врахувати інтереси неповнолітньої особи. Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17). [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту, копією свідоцтва про народження (а.с.18-19). Відповідно до копії медичного висновку від 1999 року [PERSON] має право на першочергове надання житлового приміщення, та відповідно до копії пенсійного посвідчення є інвалідом 3 групи з дитинства (а.с.20-21). [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорту та копією свідоцтва про народження (а.с.22-23). [PERSON] народилась [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорту та копією свідоцтва про народження (а.с.24-25). [PERSON] народилась [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.26). Із змісту довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію станом на 28.11.2011 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], основний винаймач квартири, та члени родини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Із змісту довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію станом на 19.04.2017 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] окрім перелічених вище осіб зареєстрована також малолітня [PERSON] (а.с.84). Із змісту копії відповіді від 16.12.1998 року ВК Орджонікідзевської районної ради вбачається, що 25.10.1998 року [PERSON] зірвавши опечатку квартири [ADDRESS], самовільно зайняла її. Добровільно виселитись відмовилась, тому 13.11.1998 року подано позов про її виселення в судовому порядку. (а.с.28-29). Із змісту відповіді ВАТ «Харківський підшипниковий завод» від 13.02.1996 року вбачається, що [PERSON] дійсно перебувала на квартирному обліку, але у зв'язку із відсутністю вільної житлової площі вирішити питання про надання квартири не є можливим (а.с.30). [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.31). Позивачем надано копії квитанцій на оплату комунальних послуг, а саме електроенергії за жовтень, грудень 2010 року, січень, грудень 2011 року, січень, грудень 2012 року, січень, грудень 2013 року, січень, грудень 2014 року, січень, жовтень 2015 року, травень, вересень 2016 року, лютий 2017 року (а.с.32-35). При цьому із змісту наданих квитанцій вбачається, що проводилась оплата по особовому рахунку відкритому за адресою [ADDRESS], на ім'я [PERSON]. До складу родини позивача дана особа не входить, підстава відкриття особового рахунку на її ім'я в ході розгляду справи не встановлена. Із змісту копії відповіді Департаменту житлового господарства від 02.06.2017 року на звернення директора Юридичного Департаменту ХМР вбачається, що сім'я [PERSON] була знята з квартирного обліку та виключена із списку осіб, які мають право на одержання житлової площі з урахуванням пільги багатодітної сім'ї, станом на 01.06.2017 року заява з необхідними документами від [PERSON] для поновлення на квартирному обліку та розподілу житлової площі не надходила (а.с.83). За інформацією Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації від 05.04.2017 року житловий будинок по [ADDRESS] є об'єктом комунальної власності територіальної громади міста та перебуває на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс» (а.с.85). За даними Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства від 05.04.2017 року ордер на вселення сім'ї [PERSON] у квартиру [ADDRESS], не оформлявся та не видавався (а.с.86). З інформації КП «Жилкомсервіс» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] самовільно зайнятій проживають родина [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.87). За квартирою [ADDRESS] особовий рахунок закритий, квартира не приватизована, ніхто не зареєстрований (а.с.88). Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, в тому числі рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов'язковість судового рішення. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а вимогами ч.2 даної норми встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. Стаття 1, 2 ЖК України визначає право громадян на житло та завдання житлового законодавства. Статтею 9 ЖК України визначено житлові права громадян та встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до вимог ст.34 ЖК України визначно перелік підстав для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов, а ст.ст.36, 37 ЖК України визначено порядок ведення відповідного обліку громадян, що потребують поліпшення. Відповідно до вимог ст.64, 65 ЖК України визначено права і обов'язки членів сім'ї наймача, та закріплено право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач просить визнати за ним та членами його родини, право користування квартирою [ADDRESS]. З пояснень позивача вбачається, що він не проживав тривалий час в цій квартирі, всіма питаннями займалась його колишня дружина, що померла - [PERSON], саме яку він вважає наймачем відповідного приміщення. Звернення його до суду обумовлено виключно бажанням допомогти дітям, які фактично протягом тривалого часу з 1998 року проживають у даному приміщенні. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми та дієздатними особами. [PERSON] має неповнолітню дитину [PERSON], в силу закону є законним представником малолітньої, але до суду зазначені особи до суду із відповідним позовом не звертались. Оскільки суд розглядає справи виключно в межах заявлених позовних вимог, позивач у справі не є законним представником своїх дітей, які є повнолітніми, порушені права саме цих осіб, як на те посилається позивач, суд вважає, що в даному випадку позивач є неналежним, а тому вимоги позову не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed