Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 липня 2014 року Березнівським районним судом прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно з дня подачі заяви до суду, та на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Станом на 31 січня 2017 року заборгованість по аліментам становить 26 628 грн. 14 коп, заборгованість по сплаті аліментів виникла по вині відповідача. Про те, що він зобов'язаний сплачувати аліменти йому відомо. Станом на 31 січня 2017 року, відповідно до розрахунку про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки становити 8 223 грн. 14 коп. ( вісім тисяч двісті двадцять три гривні) 14 коп. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 8 223 грн. 14 коп. (вісім тисяч двісті двадцять три гривні) 14 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги змінив, остаточно просив суд, стягнути із відповідача пеню в розмірі 8193, 15 грн., та при стягненні не враховувати період - січень 2014 року, крім того просить стягнути судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив, хоча викликався судовими повістками та оголошенням в ЗМІ, а саме друкована газета «Вісті Рівненщини» № 7(2004) від 17.02.2017р. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі достовірних доказів встановлено, що з [PERSON] позивач перебувала у шлюбі, який розірвано, згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2014 року ( а.с.4). Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] (а.с.10) та донька [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 4). Статтями 180,196 СК Українивстановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно дост. 196 СК Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо. Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць , в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду. Факт неповного невиконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем. (а.с.8). Таким чином, суд приходить до висновку про покладання на відповідача обов'язку сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України, в силу ст.360-7 ЦПК України обов'язковою для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України, у постанові від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15), зазначено, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються ( стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка ( пеня) за один місяць рахується так : заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки ( пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць). Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів [PERSON], складеного державним виконавцем станом на 31 січня 2017 року за період з січня 2014 року по січень 2017 року, з прохальної частини позовної заяви із уточненнями позовних вимог, сума неустойки складає 8 193 (вісім тисяч сто дев'яносто три) грн. 15 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], за кожен місяць прострочки, розрахунок (а.с. 9). Відповідно на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за період з лютого 2014 року по 31.01.2017 року в розмірі 8193 (вісім тисяч сто дев'яносто три) грн., 15 коп. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов'язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. Належних та допустимих доказів щодо відсутності вини [PERSON], щодо виникнення заборгованості по сплаті аліментів в судовому засіданні надано не було. Положеннями ч.2 ст. 196 СК Українипередбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд з врахуванням встановлених у справі обставин, доводів, не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, що складає 8 193 (вісім тисяч сто дев'яносто три) грн., 15 коп. за період з лютого 2014 року по 31.01.2017 року. Враховуючи, що позивачем позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, а відповідачем дані вимоги не спростовані, а також не наведено жодних обставин, які-б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам; відповідач до суду з позовом про зменшення розміру неустойки та розміру аліментів не звертався, тому позовні вимоги, з наданим розрахунком позивача та представником позивача, підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. судового збору та 102 (сто дві) грн. витрати за подання друкованого оголошення в газету «Вісті Рівненщини» № 7(2004) від 17.02.2017р. На підставі викладеного,

Outcome: approved