Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про припинення права на частку у спільному майні. Вимоги позову мотивує тим, що йому на праві власності належить 3/4 частини квартири [ADDRESS]. 1/4 частини квартири належала [PERSON], яка померла 31.10.2007. Після її смерті право власності на дану частку в порядку спадкування перейшло до сина померлої відповідача [PERSON] Однак, в установленому законодавством порядку відповідач право власності на майно не оформив, квартирою не користується, фактично проживає в м. Феодосія. Частка відповідача в квартирі є незначною, виділ частки неможливий, відповідач проживає з сімєю в іншому місті, інтересу до майна не виявляє та не несе витрат по утриманню квартири, сплаті комунальних послуг. А тому, просив припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], визнати право власності на 1/4 частину квартири за [PERSON], стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, шляхом розміщення судового оголошення. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 11.09.2015 (а.с. 5,6) набув право власності на 3/4 частки квартири №77, що розташована в м. Луцьку Волинської області по вулиці Львівський в будинку 63. Право власності на дане майно зареєстроване в установленому порядку (а.с. 9). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 25,26) вбачається, що право власності на 1/4 частину у квартирі було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2012. З технічного паспорта на квартиру (а.с. 7,8) встановлено, що квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,3 кв.м (1-а кімната 16,7 кв.м., 2-а кімната 13,6 кв.м.), кухні площею 5,3 кв.м., вбиральні 0,9 кв.м., ванної кімнати 2,1 кв.м., коридору 4,8 кв.м. 31.10.2007 [PERSON] померла, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Спадкоємцем після смерті останньої є її син [PERSON] відповідач у справі. Відповідач [PERSON] зареєстрований і проживає з сімєю в м. Феодосія, по вул. Гарнаєва, 74 (а.с. 11,12). Інтересу до частки в квартирі [ADDRESS], яка залишилась після смерті матері не виявляє. В установленому законом порядку право власності на частку не зареєстрував, однак фактично набув майнових прав на частку в спадковому майні. З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що витрати по оплаті комунальних послуг в квартирі та витрати щодо утримання майна здійснює позивач [PERSON], оскільки проживає в даній квартирі. Виділити із квартири [ADDRESS] 1/4 частину квартири з виділенням окремого ізольованого приміщення з самостійним входом, яке може використовуватися як окрема квартира, або яку можна переобладнати в таку квартиру немає технічної можливості. Частка відповідача у квартирі є незначною. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно поданого звіту про експертну оцінку 1/4 части двокімнатної квартири (а.с. 15-23) ринкова вартість всієї квартири становить 94\~852 грн, вартість 1/4 частки складає 23\~713 грн. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У відповідності до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові не підлягають відокремленню. Спільне володіння і користування даним майном є неможливим. Відповідач в квартирі не проживає, майном не користується, не приймає участі в його утриманні. З оглянутої в судовому засіданні квитанцій №0.0.703125777.1 від 10.02.2017 вбачається, що позивач [PERSON] попередньо вніс на депозитний рахунок у Територіальному управлінні ДСА у Волинській області вартість частки відповідача в спільній квартирі, яка складає 23 713 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності [PERSON] на його частку у спільному майні. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід припинити право власності [PERSON] на 1/4 квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] Тимофійовичем право власності на цю частку, стягнути з депозитного рахунку у Територіальному управлінні ДСА у Волинській області на користь [PERSON] внесену [PERSON] грошову компенсацію вартості його частки.

Outcome: approved