Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 13 березня 2015 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 06.11.2014 року. Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме на 30.11.2017 року (п. 2.6. Договору). В цей термін позичальник зобовязаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.10. Договору за користування кредитом позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 30% річних. Позичальник зобовязувалася дотримуватися усіх положень договору кредиту, проте у встановлений договором кредиту термін виконання кошти в погашення боргу не надійшли. Відповідно до п. 5. Кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Згідно до п. 7.3.3. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або в разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Позичальником порушено строки погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом коштами. 17.10.2016 року відповідачу було надіслано претензію № 086-16/2222 від 17.10.2016 року з вимогою погасити заборгованість за Договором до 30.11.2017 року. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Станом на 08.11.2016 року у нього існує заборгованість перед банком в загальній сумі 4 354,79 грн., з яких: прострочена сума основного боргу 3 893,71 грн., несплачені відсотки по кредиту 411,34 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 32,77 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 16,97 грн. Позивач просив, стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 13.03.2015 року в розмірі 4354,79 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача подала заяву, про зменшення позовних вимог, вказавши, що відповідачем частково погашено заборгованість, просила позов задовольнити частково та розгляд справи проводити у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2015 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 06.11.2014 року (а.с. 8-13). Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.11.2017 року (п. 2.6. Договору). В цей термін позичальник зобовязаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.7. Договору за користування кредитом позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 30% річних. Позичальник зобовязувалася дотримуватися усіх положень договору кредиту, проте у встановлений договором кредиту термін виконання кошти в погашення боргу не надійшли. Відповідно до п. 5. Кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Згідно до п. 7.3.3. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або в разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Позичальником порушено строки погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом коштами. 17.10.2016 року відповідачу було надіслано претензію № 086-16/2222 з вимогою погасити заборгованість за Договором (а.с. 14). Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором кредиту (а.с. 34) вбачається, що станом на 09.03.2017 року існує заборгованість за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 13.03.2015 року в розмірі 406,15 грн., зокрема, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 371,53 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 34,62 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтями 526, 527, 50 ЦК України установлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 406,15 гривню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: partial