Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.02.2016, просив стягнути з кожного з відповідачів в рівних долях заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, за період з січня 2009 року по вересень 2014 року включно, з кожного з відповідачів: 4833,59 грн - основний борг; 547,963 грн - 3 % річних та 1035,01 грн - інфляційні нарахування. При цьому, сума основного боргу за спожиті житлово-комунальні послуги у вказаний період складає 19334,37 грн, 2191,82 грн - 3 % річних; 5425,50 грн - інфляційні нарахування, всього: 26951,69 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] належить ЖБК «Медик-2», який був створений 30.05.1973, статут зареєстровано рішенням Шевченківського райвиконкому №858 від 27.06.1973, перереєстрований новий статут 31.10.2012 Головним управлінням житлового забезпечення КМДА. Зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЖБК «Медик-2» як балансоутримувач і власник будинку, уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі. Для забезпечення статутної діяльності, відповідно до ст. 20 Закону України «Про кооперацію», кооператив, у порядку, передбаченому статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. Відповідно до п. 15 Статуту ЖБК «Медик-2» здійснює експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. При цьому вказує, що ЖБК - це колективне, приватне, безприбуткове підприємство, створене з метою забезпечення його членів житлом за власні кошти, а також, для подальшої експлуатації та управління збудованим будинком та відповідно до статуту здійснює експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. Відповідач [PERSON] є власником, проживає та зареєстрована у квартири [ADDRESS], в якій разом з нею зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. ЖБК «Медик-2» діє на підставі Закону України «Про кооперацію» і статуту ЖБК «Медик-2». Тариф на утримання будинку, що належить ЖБК, складається з договорів на обслуговування: вивіз сміття, освітлення приміщень загального користування, санітарно-епідеміологічна обробка приміщень, сміттєзбірників, технічних приміщень, оплата праці голові правління та іншим працівникам кооперативу, сплата податків, відрахування до фонду соціального забезпечення, покупка товарів на обслуговування кооперативу тощо. Крім того, кооператив формує фонди витрат кооперативу, які використовуються на поточні ремонти конструктивних елементів будинку та обладнання, усунення аварій, незаплановані витрати, розмір цих відрахувань встановлюється рішенням загальних зборів. Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] та особи, які зареєстровані та проживають разом з нею, порушуючи норми чинного законодавства України у сфері надання житлово-комунальних послуг, систематично сплачує нарахування за отримані житлово-комунальні послуги, якими її родину забезпечує ЖБК «Медик-2», не в повному обсязі, на власний розсуд, здійснюючи самостійно собі нарахування за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги, що зумовило позивача звернутися до суду за стягненням боргу в примусовому порядку. При цьому, посилаючись на оспорювання в судовому порядку в липні 2012 року, власницею квартири №3 в будинку, що належить ЖБК «Медик-2» розмірів, встановлених в будинку тарифів на житлово-комунальні послуги, тривалістю судових процесів більше як пів року - до 19.12.2012, а відтак, відсутністю можливості для звернення до суду з даним позовом про стягнення з боржників заборгованості, позивач просив поновити строк позовної давності на вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.01.2009 по 31.03.2011. При цьому, ЖБК «Медик-2» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак, оскільки вимоги виходили за межі строку позовної давності, суд встановив наявність спору між сторонами і судовий наказ було скасовано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2014 було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду на 14.08.2014 об 11.30 хв. В подальшому, в ході розгляду справи, відповідач [PERSON], заперечуючи проти позову ЖБК «Медик-2», 14.04.2015 подала зустрічний позов до ЖБК «Медик-2», 3-і особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист прав споживача житлово-комунальних послуг шляхом зобов'язання укладання договорів, в якому [PERSON] просила зобов'язати ЖБК «Медик-2» укласти з нею договори про надання послуг з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630 та про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 20.05.2009 №529, з посиланням на те, що ЖБК «Медик-2», відповідно до законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг, є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території і зобов'язаний укласти зі споживачами житлово-комунальних послуг (мешканцями будинку) договори про надання житлово-комунальних послуг. Проте, цей обов'язок кооперативом було грубо порушено. В обґрунтуванняпозовних вимог посилається на те, що вона є членом ЖБК «Медик-2» з 23.05.1989 згідно з витягом з рішення №456 Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 23.05.1989, а після сплати повного грошового внеску вартості квартири стала власником квартири [ADDRESS]. Зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 13.08.2014 ЖБК «Медик-2» за своєю організаційно - правовою формою є обслуговуючим кооперативом, який відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також, іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Також вказує, що відповідно до статуту ЖБК «Медик-2» метою його створення є забезпечення його членів житлом за власні кошти, а також, для подальшої експлуатації та управління збудованим будинком. Таким чином, метою створення ЖБК «Медик-2» є управління будинком та здійснюється на підставі Статуту кооперативу. Отже, враховуючи те, що ЖБК «Медик-2» є обслуговуючим кооперативом після будівництва будинку і отримання після виплати його пайщикам прав власності на квартири згідно зі ст.6 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив займається наданням послуг іншим особам, а саме, власникам квартир в будинку де створено ЖБК. При цьому, вказує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основним видом діяльності кооперативу ЖБК «Медик-2» є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (код КВЕД 68.32). За таких обставин вважає, що ЖБК «Медик-2» є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, а відтак, зобов'язаний укласти з мешканцями будинку договори про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, [PERSON] вказувала, що відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а виконавець, відповідно до ст. 21 зазначеного закону зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином вважає, що вимогами чинного законодавства передбачено обов'язок позивача за первісним позовом укладати зі споживачами житлово-комунальних послуг договори та реалізовувати ці відносини зі споживачами житлово-комунальних послуг виключно на договірних засадах. Однак, ЖБК «Медик-2» відмовляється в укладенні договорів таких договорів. В свою чергу, [PERSON] зазначає, що укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг захистить її права як споживача таких послуг, а також, вона набуває низку прав на свій захист, зокрема, права пред'явити претензії щодо надання неякісних послуг та неналежного утримання будинку, внутрішньо-будинкових мереж, прибудинкової території, яке має місце з боку ЖБК «Медик-2», права на відшкодування зайво нарахованих платежів за центральне опалення, гаряче водопостачання, надасть можливість контролювати використання її грошових коштів, а також, усуне можливість того, щоб в подальшому, виконавець житлово-комунальних послуг не міг посилатися на виникнення заборгованості в оплаті через небажання споживача (власника квартири) здійснювати оплату всупереч встановленому законодавством обов'язку. Крім того вказувала, що розрахунок вартості житлово-комунальних послуг позивача не відповідає чинному законодавству у сфері надання житлово-комунальних послуг, нічим необґрунтований та не підтверджений перелік житлово-комунальних послуг та їх розмір, за якими вони нараховувались. На звернення з листами до керівництва кооперативу з приводу з'ясування послуг, що надаються, чому виставляються платежі за ненадані послуги, а також, як, ким та коли сформовані та затверджені тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, жодної відповіді на поставлені питання вона не отримала, як й не отримала обґрунтованого розрахунку її заборгованості за житлово-комунальні послуги. При цьому, зауважує, що протягом 2009-2013 років вона щомісячно сплачувала плату за житлово-комунальні послуги, виходячи з обґрунтованих і встановлених у передбачений законом спосіб тарифів, а тому вважає розмір заборгованості, вказаний у позовних вимогах ЖБК «Медик-2» не відповідає дійсності. Враховуючи викладене, вважає вимоги ЖБК «Медик-2» необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні Голова правління ЖБК «Медик-2» - Войтович Н.В. та представник ЖБК «Медик-2» позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.02.2016, задовольнити з посиланням на те, що [PERSON] необґрунтовано та безпідставно вказує, що ЖБК «Медик-2» є виконавцем послуг на утримання будинку та прибудинкової території та зазначає, що порушено її право на укладення з нею та ЖБК «Медик-2» договору на утримання будинку і прибудинкової території, оскільки відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» кооператив не є виробником послуг і не зобов'язаний укладати договори на обслуговування з власниками квартир. Як пояснила представник позивача, ЖБК «Медик-2» діє на підставі Закону України «Про кооперацію» та статуту ЖБК «Медик-2» від 31.10.2012, зареєстрованого Головним управлінням житлового забезпечення ВО КМДА за № 640, створене з метою забезпечення його членів житлом за власні кошти, а також, для подальшої експлуатації та управління збудованим будинком. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЖБК «Медик-2» є власником і балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та як балансоутримувач і власник будинку уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі. При цьому зауважила, що ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку за якою у разі, якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями. Крім цього вказувала, що Наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 за № 60 затверджено «Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 за №541/10821, відповідно до п. 1.3. якого виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, відповідно до п.1.4. зазначеного Порядку виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Однак, вказала, що доказів того, що органом місцевого самоврядування ЖБК «Медик-2» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг [PERSON] не надано та в матеріалах справи не міститься. Крім цього зазначала, що відповідно до норм Податкового кодексу України ЖБК є безприбутковими підприємствами і не можуть здійснювати господарську діяльність, направлену на отримання прибутків, тоді як, надання послуг в сфері житлово-комунальних послуг, це господарська діяльність направлена на отримання прибутків. Поряд з цим, ЖБК «Медик-2» не має виробничих потужностей, власного сміттєпереробного підприємства, автопарку машин для вивезення сміття, енергопостачальної станції для вироблення електроенергії. За таких обставин, ЖБК «Медик-2» будучі власником і балансоутримувачем будинку уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі і відповідно до законодавства не зобов'язаний укладати договори з власниками квартир на утримання будинку і прибудинкової території. Таким чином, вважає вимоги [PERSON] щодо укладення з нею договору від імені ЖБК «Медик-2» на утримання будинку і прибудинкової території не ґрунтуються на нормах матеріального права, які регулюють правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Крім цього представник позивача вказувала, що згідно зі ст. 37 Закону України «Про кооперацію» забороняється втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій, крім випадків, прямо передбачених законом. Органи місцевого самоврядування, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги наділені правом встановлювати тарифи на опалення, холодне і гаряче водопостачання, водовідведення, а також, на утримання будинків і прибудинкової території для комунальних підприємств, які надають житлово-комунальні послуги. В свою чергу, ЖБК свої витрати на утримання будинку затверджує загальними зборами. ЖБК не надає послуги за врегульованими цінами, розпорядженнями КМДА встановлюються фіксовані ціни на тепло, холодне і гаряче водопостачання, водовідведення, газ, опалення. Тарифи на утримання будинку і прибудинкової території в будинках, що належить житлово-будівельному кооперативу, затверджуються загальними зборами і обраховуються з ціни всіх договорів на обслуговування (вивіз сміття, обслуговування ліфтів, технічних приміщень, дератизації нежилих і технічних приміщень, заробітної плати голови правління і найманих працівників, відрахувань на соціальні внески, сплати податків, встановлених законодавством,витрат кооперативу, відрахувань в спецфонди кооперативу на капітальний та поточний ремонти, усунення аварійних ситуацій. Так, Голова правління ЖБК «Медик-2» - Войтович Н.В. 14.02.2012 провела громадські слухання щодо встановлення тарифів на послуги з обслуговування будинку, звернулась до КП «ГІОЦ» КМДА для проведення розрахунків тарифів. Останній провів розрахунки тарифу на утримання будинку [ADDRESS]. Пакет документів для затвердження тарифу на утримання будинку було повністю сформовано. Тарифи були розраховані для обслуговування будинку, що належить ЖБК «Медик-2», на підставі договорів та наданих кооперативом документів спеціалістами КП «ГІОЦ» КМДА і введені після погодження з відділом пільг і субсидій, які на момент реорганізації Головного управління цінової політики погоджували тарифи на утримання будинків, що належать ЖБК та ОСББ. Таким чином, витрати на утримання будинку і прибудинкової території затверджені загальними зборами відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, представник позивача звернула увагу на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 02.11.2012, залишеним без змін ухвало апеляційного суду м.Києва від 19.12.2012 власниці квартири [ADDRESS], що належить ЖБК «Медик-2» - [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову щодо зобов'язання ЖБК «Медик-2» здійснити перерахунок розміру комунальних платежів у період з 01.01.2009 по 01.10.2012. Таким чином, ЖБК «Медик-2» в судовому порядку за позовом [PERSON] до кооперативу довів законність нарахування за житлово-комунальні послуги у період з 01.01.2009 по 01.10.2012. Крім того представник позивача пояснила, що ЖБК «Медик-2» розглядав скарги [PERSON], яка для себе намагалася розібратися з житлово-комунальними послугами в будинку та працюючи бухгалтером в ЖБК «Медик-2» не розібралася з ситуацією з житлово-комунальними послугами. Працюючи бухгалтером в кооперативі, наприклад, у 2009 році, [PERSON] не зверталася до голови правління і заявами щодо укладення з нею договору на утримання будинку і прибудинкової території. Так, на заяву [PERSON] № 65 від 08.12.2012 щодо надання інформації та пропозиції укласти договір, на її адресу ЖБК «Медик-2» в своєму листі № 70 від 15.12.2012 надав змістовну відповідь, роз'яснивши [PERSON] особливості укладання договорів у багатоквартирних будинках, а також, як додаток до вищезазначеного листа заявнику було надано розрахунок складових тарифу на утримання будинку і прибудинкової території. Крім цього, неодноразово ЖБК «Медик-2» звертався до [PERSON] з вимогами надати відомості з лічильників на гарячу та холодну воду, встановлених в її помешканні, а також, пропонував надати оригінали квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг для огляду з метою узгодження сум, сплачених [PERSON] за житлово-комунальні послуги. Однак, ці звернення нею залишено без уваги. Крім того вказувала, що твердження відповідача щодо неналежного надання житлово-комунальних послуг не ґрунтуються на належних доказах, оскільки відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 визначено перелік прав споживача, а п.33 цих Правил визначено порядок перевірки кількісних та якісних показників надання послуг та цими ж правилами затверджено типовий акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг. Водночас наголосила, що документів, в порядку встановленому Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 щодо неналежного надання послуг кооперативом відповідач не надавала, а також, звернень від відповідача з приводу неналежності наданих комунальних послуг, до голови правління ЖБК «Медик-2» не надходило. На підставі вище наведеного, позивач та її представник проти задоволення зустрічного позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов підтримали, з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити. Проти задоволення первісного позову заперечували та просили відмови у його задоволенні з посиланням на те, що вимогами чинного законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг передбачено обов'язок ЖБК «Медик-2» укладати зі споживачами житлово-комунальних послуг договори та реалізувати відносини зі споживачами житлово-комунальних послуг виключно на договірних засадах. Також представник позивача наголосила, що відповідно до законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг, статуту ЖБК «Медик-2» та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 13.08.2014, саме ЖБК «Медик-2» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території і зобов'язаний укласти з мешканцями будинку договори на комунальні послуги. Однак, даний обов'язок зі сторони кооперативу грубо порушено. При цьому, за твердженням [PERSON] житлово-комунальні-послуги кооперативом надаються неналежної якості, значний перелік послуг взагалі не надається, відсутня можливість будь-якого контролю з її боку, як споживача за використанням її грошових коштів, які вона сплачує за безспірні надані послуги, внаслідок чого неможливо у більшості випадків вплинути правовим шляхом на вирішення цих питань. Між тим, укладення договору на житлово-комунальні послуги між нею та ЖБК «Медик-2» захистило та значно б збільшило обсяг її прав як споживача у сфері надання житлово-комунальних послуг. Також наголосила, що відповідач безпідставно та протиправно здійснює нарахування вартості житлово-комунальних послуг за переліком послуг та на підставі тарифів, які не погоджені з Управлінням цінової політики ВО КМР (КМДА) та не затверджені відповідним розпорядженням КМДА. Таким чином, нарахування вартості наданих житлово-комунальних послуг та тарифи, за якими ці послуги нараховані, які виставляються кооперативом до сплати, не обґрунтовані та не відповідають встановленим законом тарифам. Відповідачі за первісним позовом та треті особи за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов наступного висновку. В силу ч.1 ст. 60 ЩІК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, будинок [ADDRESS] належить Житлово-будівельному кооперативу «Медик -2» та перебуває на балансі ЖБК «Медик-2». ЖБК «Медик-2» був створений 30.05.1973, статут ЖБК «Медик-2» зареєстровано Рішенням Шевченківського райвиконкому № 858 від 27.06.1973, перереєстровано новий статут 31 жовтня 2012 року Головним управління житлового забезпечення КМДА (а.с.11-13). ЖБК «Медик -2», як балансоутримувач і власник будинку [ADDRESS] уклав договори з виконавцями і виробниками послуг для забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами в повному обсязі. З довідки форми №3 ЖБК «Медик -2» від 14.04.2014 № 755 вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Разом з нею в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10, том 1). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та членом ЖБК «Медик-2» з 23.05.1989 згідно з витягом з рішення №456 Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 23.05.1989, (а.с.158, том 1). Як стверджувала відповідач [PERSON], вона неодноразово наголошувала керівництву ЖБК «Медик-2» щодо необхідності оформлення відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг шляхом укладення договору, однак не дочекавшись від балансоутримувача ЖБК «Медик-2» відповідної пропозиції вона звернулася до керівництва ЖБК «Медик-2» з листом від 04.12.2012 щодо укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг. 15.12.2012 від голови правління ЖБК «Медик-2» вона отримала відповідь №70 від 15.12.2012 з повідомленням про те, що відповідно до вимог ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЖБК «Медик-2» не зобов'язаний укладати договори з власниками квартир, оскільки не є виробником послуг (а.с.172-174, том 1). Частиною 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 66, 67, 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України) за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). За ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до п.7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. ЖБК «Медик-2» було вчинено дії на користь [PERSON], надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання [PERSON] таких послуг. Судом встановлено, що ЖБК «Медик-2» виконує свої зобов'язання належним чином, оскільки суду не надано відповідних доказів на спростування останнього. За таких обставин, згідно із вище зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, доводи [PERSON] та її представника з приводу того, що вимогами чинного законодавства передбачено обов'язок ЖБК «Медик-2» укладати зі споживачами житлово-комунальних послуг договори на обслуговування та реалізовувати відносини зі споживачами житлово-комунальних послуг виключно на договірних засадах не знайшли свого підтвердження. Крім того, як зазначала [PERSON], з січня 2009 року кооперативом нараховуються комунальні платежі без застосування чинних тарифів, в тому числі і на послуги з утримання будинку і прибудинкової території. ЖБК «Медик-2», будучі балансоутримувачем будинку, зобов'язаний виходити з тарифів, встановлених органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.7 зазначеного Закону до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належать встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529. Зазначеним нормативним актом передбачено, що порядок формування тарифів поширюється на суб'єкти господарювання всіх форм власності, які надають послуги (виконавці), суб'єкти господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (субпідрядники), органів місцевого самоврядування, власників житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Між тим, п.2 розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2009 р. № 979 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» із змінами та доповненнями, ЖБК, ОСББ та іншим балансоутримувачам жилих будинків, що не відносяться до комунальної форми власності зобов'язано подати відповідні розрахунки тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та результати громадських слухань, оформлених письмово в установленому законом порядку для встановлення тарифів по цих будинках до Головного управління з питань цінової політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Крім того, п.11 зазначеного розпорядження визначено, що при перерахунку тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій необхідно подати до вищезазначеного органу відповідні розрахунки тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та результати громадських слухань, оформлених письмово в установленому законодавством порядку для встановлення тарифів по цим будинкам. Як стверджувала [PERSON] зазначений порядок був порушений ЖБК «Медик-2», а тому, вважає що розмір заборгованості, вказаний у позові ЖБК «Медик-2» є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує її права як споживача. При цьому зауважила, що відповідно до листа Управління цінової політики КМДА № 09050/3- 1748 від 20.06.2012 від ЖБК «Медик-2» до Управління цінової політики розрахункові матеріали щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинку та його прибудинкової території не надходили. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд, є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або іншими особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Приписами ст. 24 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом - за державними цінами і тарифами. За змістом ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та умовами положень Статуту ЖБК «Медик-2», який регулює його діяльність, вищим органом управління кооперативу є загальні збори кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належать, зокрема, утворення органів управління та контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв, визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу. Судом установлено, що на виконання зазначених вимог законодавства України, 14.02.2012 ЖБК «Медик-2» було проведено громадські слухання щодо встановлення тарифів на послуги з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS], оформлений протоколом № 1 від 17.02.2012 за участю представника УЖКГ ШРДА. КП «ГІОЦ» КМДА провів розрахунки тарифу на утримання будинку. Пакет документів на затвердження тарифів на утримання будинку сформовано. Тарифи були розраховані для обслуговування будинку, що належить ЖБК «Медик-2», на підставі договорів та наданих кооперативом документів спеціалістами КП «ГІОЦ» КМДА і введені після погодження з відділом пільг і субсидій, які на момент реорганізації Головного управління цінової політики погоджували тарифи на утримання будинків, що належать ЖБК та ОСББ. З огляду на вище викладене, кооперативу надано право вирішувати в межах компетенції визначеної законом, щодо визначення, перерахунку тарифів послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в свою чергу спеціальний орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) фактично затверджує зазначені тарифи. Як вже було встановлено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є членом ЖБК «Медик-2. За приписами ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов'язками члена кооперативу є виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до ст. 149 ЖК України права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу. Пунктом 38 Статуту ЖБК «Медик-2», перереєстрованого 31.10.2012, передбачено обов'язок членів кооперативу своєчасно вносити платежі на покриття витрат кооперативу з експлуатації, капітального ремонту будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Заново прийнятий член ЖБК, або громадянин, який придбав у власність жиле приміщення в будинку кооперативу, зобов'язаний виконувати рішення загальних зборів членів кооперативу (п.40 Статуту). Крім цього, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 02.11.2012, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19.12.2012 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ЖБК «Медик-2» здійснити перерахунок розміру комунальних платежів за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2012 року. Зокрема як встановлено вказаним судовим рішенням, кооперативу надано право вирішувати в межах компетенції, визначеної законом, щодо визначення, перерахунку тарифів послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в свою чергу спеціальний орган Київської міської ради (КМДА) фактично затверджує зазначені тарифи. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, сума за житлово-комунальні послуги нарахована за тарифами, встановленими в передбаченому законом порядку за період з 01.01.2009 по 01.10.2012 є безспірною. Таким чином, ЖБК «Медик-2» здійснює свою діяльність щодо проведення розрахунків за надані комунальні послуги відповідно до вимог законодавства, а тому відсутні підстави вважати дії останнього, як такі, що порушують права [PERSON] Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з остаточним розрахунком заборгованості за надані житло-комунальні послуги ЖБК «Медик-2», заборгованість відповідачів, за період з січня 2009 року по вересень 2014 року, складає 26951,69 грн., з яких: 19334,37 грн. - сума основного боргу; 2191,82 грн - 3 % річних; 5425,50 грн - інфляційні нарахування. З кожного з відповідачів в рівних долях заборгованість становить: 4833,59 грн - основний борг; 547,963 грн - 3 % річних та 1035,01 грн - інфляційні нарахування (а.с.54-57, том 2). При цьому, ЖБК «Медик-2» просить поновити строк позовної давності щодо позовних вимог у період з 01.01.2009 по 31.03.2011 включно посилаючись на судову тяганину, пов'язану із поданням в липні 2012 року власницею квартири №3 в будинку, що належить ЖБК «Медик-2», позову до суду, яким фактично оскаржувався розмір встановлених в будинку тарифів на житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим кооператив не мав можливості звернутися до суду з позовами до боржників про стягнення заборгованості. ЖБК «Медик-2» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак, оскільки вимоги виходили за межі строку позовної давності, суд встановив наявність спору між сторонами і судовий наказ було скасовано. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду у травні 2014 року. Приймаючи до уваги надані позивачем розрахунки щодо часткової сплати відповідачем [PERSON] нарахованих житлово-комунальних послуг у період з 01.01.2009 по 31.03.2011 включно, судом встановлено, що відповідач періодично сплачувала кошти за житлово-комунальні послуги, що свідчить про визнання нею свого боргу, а отже, перебіг позовної давності переривався. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що позивачем не було порушено строк позовної давності. За приписами ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову ЖБК «Медик-2» та про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON], оскільки, обставини на які остання посилається не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів за первісним позовом суму заборгованості зі сплати суми боргу за комунальні платежі з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved