Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 274,50 грн. та судові витрати за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.12.2016р. відповідач отримала\~ кредит у розмірі 15351,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 14.08.2017 року у розмірі 27274,50 грн., яка складається з 13333,45 грн.\~заборгованість за кредитом, 554,51 грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1066,66 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф у розмірі 12319,88грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Ухвалою від 29.09.2017р. відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, шляхом підписання та подачі відповідачем заяви, котра разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає кредитний договір, на виконання якого відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. 15.12.2016р. між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (надалі за текстом Генеральна угода). Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 15351,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що відповідно до ст..212, 611, 651 ЦПК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день по зобовяханнях строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою\~ та позичальник сплачує банку штраф у розмірі 12 319,88грн. Згідно з п.2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків винагороди у відповідності з умовами Генеральної угоди та Умов та правил. Згідно з п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1\~ Умов та првавил клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується: - базова відсоткова ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Підпунктом 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам'яткою клієнта/ Довідкою про умови кредитування, тарифами банку, якщо інше не передбачено п.п.2.1.1.12.13. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статі 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.546 ЦК України\~виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно із\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2\~ст.549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Судом встановлено, що свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість перед позивачем станом на 14.08.2017 року у розмірі 27274,50 грн., яка складається з 13333,45 грн.\~заборгованість за кредитом, 554,51 грн.\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1066,66 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф у розмірі 12319,88грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором станом на 14.08.2017р. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved