Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третіх осіб про звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить АТ «Альфа-Банк», а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 142,8 кв.м., житловою площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною та Личаківським відділом державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого на сьогоднішній день є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] 29.08.2008 року укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 600/02.1-07-654. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання, між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно трикімнатну квартиру, загальною площею 142,8 кв.м., житловою площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, іпотекодержателем вказаного майна являвся АТ «Альфа-Банк» та в подальшому за яким 05 вересня 2019 року було зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору та наявності заборгованості перед іпотекодержателем. На даний час, позивач позбавлений можливості реалізувати заставне майно, оскільки постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. та державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області накладено арешт на належне позивачу майно. Враховуючи наведене, порушується право позивача, як власника майна, щодо його володіння та розпорядження, яке є непорушним та захищене законом, а тому останній змушений звернутися з вимогою про зняття з-під арешту майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати у зв`язку із зверненням до суду. Справа поступила до суду 02 жовтня 2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21 січня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк», оскільки внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». В судове засідання 09 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н.М. та представник Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області не з`явились, без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Письмові пояснення на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подали. Крім цього,\~від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. 27 лютого 2020 року на адресу суду поступила заява про розгляд справи без її участі. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб, постановивши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 09.09.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Альфа-Банк» слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 600/02.1-07-654 від 29 серпня 2008 року (а.с.4-17), укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] , кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 200000,0 доларів США. Як вбачається з умов іпотечного договору від 29 серпня 2008 року (а.с.18-23), укладеного між сторонами, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором про надавання відновлювальної кредитної лінії № 600/02.1-07-654 від 29 серпня 2008 року майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 85,2 кв.м. та кухні, загальною площею 142,8 кв.м. Вищевказана квартира належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. 29 березня 2001 року за реєстровим № 2360. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до інформаційної довідки № 180935887 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.24-25) квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») на підставі проведеної державної реєстрації 05 вересня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. відповідно до повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, скориставшись своїм правом, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки це унеможливлює реалізацію його прав як власника. Нормами ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. перебуває незавершене виконавче провадження № 59594117 з приводу примусового виконання виконавчого напису № 11708, виданого 10.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. (а.с.141-162), а також у Личаківському відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходяться матеріали виконавчого провадження № 54366850 (а.с.166-174). Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 19 липня 2019 року (ВП № 59594117), приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. на підставі виконавчого напису № 11708, виданого 10 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., накладено арешт на майно боржника - [PERSON] , а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 142,8 кв.м., житловою площа 85,2 кв.м. (а.с.146). Судом встановлено, що власником квартири, за адресою: [ADDRESS] є позивач, який набув право власності на нерухоме майно 05 вересня 2019 року, звернувши стягнення на предмет іпотеки, державна реєстрація якої відбулась 29 серпня 2008 року. Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Так, накладений зазначеною вище постановою арешт на майно, яке належить АТ «Альфа-Банк», порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи те, що позивач є фактичним власником нерухомого майна, державна реєстрація права на іпотеку АТ «Альфа-Банк» відбулась 29 серпня 2008 року, а також те, що вказана постанова виносилось приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса за заявою АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк», щодо невиконання договірних зобов`язань відповідача [PERSON] забезпечених іпотекою нерухомого майна, власником якого являється позивач, тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та виключення відповідного запису про обтяження (накладення арешту) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яке належить АТ «Альфа-Банк», а саме запису про обтяження (накладення арешту) № 33125539 квартири, загальною площею 142,8 кв.м., житловою площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. про арешт майна боржника від 19 липня 2019 року (ВП № 59594117). Щодо позовних вимог про скасування запису про обтяження нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої 24 липня 2017 року Личаківським відділом державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа МПП «Віка» про стягнення заборгованості за договором позики. Судовий розгляд вказаної справи не завершений та призначено чергове судове засідання. В межах даної цивільної справи судом постановлена 19 липня 2017 року ухвала, на виконання вимог якої постановою про арешт майна боржника від 24 липня 2017 року головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онисько С.В. (а.с.170-171) накладено арешт на майно боржника [PERSON] , включаючи квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 142,8 кв.м., житловою площею 85,2 кв.м. Крім цього, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, яка постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] до якої приєдналось МПП «Віка», скасовано ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 липня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа МПП «Віка» про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.166-167). Заяву про забезпечення позову [PERSON] задоволено частково. Накладено арешт на належне [PERSON] майно в межах суми позову у розмірі 4080875,84 гривень до вирішення справи по суті, а саме на квартиру загальною площею 142,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно проводити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії, наслідком яких є зміна власника нерухомого майна, яке належить [PERSON] . Так, постановою про зняття арешту з майна головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онисько С.В. ВП №54366850 на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року (а.с.174) знято арешт з всього належного майна, що належить [PERSON] , окрім квартири, загальною площею 142,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Слід зазначити, що ухвала Апеляційного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року набрала законної сили та є обов`язковою до виконання в силу приписів ст.129 Конституції України, яка визначає, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Крім цього, основною засадою (принципом) цивільного судочинства, в тому числі є верховенство права, основним аспектом якого є юридична визначність (остаточність). Водночас, суд прийшов до висновку про невірність обраного позивачем способу захисту порушених прав, оскільки особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що така ухвала стосується її законних прав та інтересів, має право звернутися з апеляційною скаргою про скасування заходів забезпечення позову, зокрема, враховуючи, що заборона вчинення реєстраційних дій щодо заставного майна перешкоджає позивачу реалізації, як іпотекодержателю, свого переважного права на звернення стягнення на заставлене майно у позасудовій процедурі та, як наслідок, унеможливлює задоволення останнім своїх майнових вимог за рахунок заставленого майна. Так, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Проте, судом не здобуто жодних доказів, що позивач вступив у справу, в межах якої здійснено запис про обтяження нерухомого майна № 33125556 на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої 24 липня 2017 року Личаківським відділом державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якості третьої особи та звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову або апеляційною скаргою на відповідну ухвалу суду, на підставі якої здійснено обстеження нерухомого майна з метою забезпечення позовних вимог, судовий розгляд яких триває по даний час. Беручи до уваги наведене вище, а саме принцип обов`язковості судового рішення на підставі якого винесена постанова державного виконавця про накладення арешту на заставне майно відповідача, відсутність законодавчої заборони на накладення судом арешту на майно, яке вже перебуває в заставі у третіх осіб, а також, враховуючи те, що на момент здійснення відповідного запису про обтяження нерухомого майна - 24 липня 2017 року, квартира по [ADDRESS] належала на праві власності відповідачу [PERSON] , судовий розгляд цивільної справи в рамках якої вжиті відповідні заходи забезпечення позову триває, відтак, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Разом з тим, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 5763,0 гривні судового збору.

Outcome: partial