Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування витрат пов'язаних із сплатою страхового відшкодування 6 385 грн. 91 коп., та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві зазначається, що 19.03.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір страхування № DNG0CPS-132J5BQ, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. 09.05.2013 року по вул. Сержанта Летвищенко, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 21099, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якого автомобілю ПАТ КБ «ПриватБанк» заподіяно механічні ушкодження. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу , № 15962 від 05.08.2013 року, складеного ФЛП СОД [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю Третьої особи склав 6 385 грн. 91 коп. Зазначене страхування виплачено страхувальнику на підставі платіжного доручення в повному розмірі. Тому вони звернулись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з'явився, відповідно до змісту позовної заяви позивач просив розглянути справу без участі їхнього представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву щодо розгляду цивільної справи без його участі. Відповідач в судове засідання теж не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У судовому засіданні встановлено, що 19.03.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір страхування № DNG0CPS-132J5BQ, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором, що підтверджується копією договору (а.с. 3). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 09.05.2013 року у м. Дніпропетровську по вул. Сержанта Летвищенко, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 21099, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якого автомобілю ПАТ КБ «ПриватБанк» заподіяно механічні ушкодження. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про накладання адміністративного стягнення від 05.06.2013 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Внаслідок даної пригоди ПАТ КБ «ПриватБанк», внаслідок пошкодження її власності, зазнало матеріальної шкоди (застрахованого автомобілю Daewoo Matiz, реєстраційний [NUMBER]) у розмірі 6 385 грн. 91 коп., що підтверджується звітом про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу , № 15962 від 05.08.2013 року, складеного ФЛП СОД [PERSON] (а.с. 13). У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу , № 15962 від 05.08.2013 року, складеного ФЛП СОД [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю Третьої особи склав 6 385 грн. 91 коп. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи страхування виплачено страхувальнику на підставі платіжного доручення в повному розмірі, що підтверджується меморіальним ордером № D3JAX00061 від 19.03.2013 року (а.с. 20). Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану відповідачем при ДТП у розмірі 6 385 грн. 91 коп., то з нього на користь позивача необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування (в порядку регресу) саме в сумі 6 385 грн. 91 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved