Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів у користь відповідачки, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно. В обґрунтування позову послався на те, що на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 28.08.2018 р. у справі №459/2481/18 з нього стягнуто аліменти в користь відповідача на утримання сина. Зазначає, що 01.04.2019 р . його син [PERSON] , [INFO] , прийняв рішення проживати разом із ним у [ADDRESS] . Ствердив , що на момент подачі даної позовної заяви син проживає з ним у квартирі, яку він орендую згідно договору оренди терміном на 1 рік, обстеження якої було проведено представниками служби у справах дітей.Зазначив, що він купую дитині одяг і продукти харчування, оплачую всі необхідні витрати. Аліменти, які отримує відповідач не використовуються на їхнього сина, оскільки він не проживає з матір`ю, вона не бере на сьогодні жодної участі у його утриманні.У зв`язку з цим, просить суд позов задовольнити та припинити стягнення з нього аліментів. Ухвалою від 17.04.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27.05.2019 р. на 12:55 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідачка відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавала. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.12.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 04.08.2016 р. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 28.08.2018 р. справа №459/2481/18, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач орендує житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди від 03.04.2019 р.. Термін дії оренди майна з 03.04.2019 р. по 03.03.2020 р.. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 15.04.2019 р. складеного працівниками відділу у справах дітей Червоноградської міської ради, останні провели обстеження житлово-побутових умов проживання. Встановлено, що умови проживання задовільні, квартира світла, тепла, омебльована, дитина має окрему кімнату, ліжко, письмовий стіл та все необхідне. В квартирі проживають без реєстрації позивач та його син [PERSON] , 2001 р.н., за договором оренди від 03.04.2019 р. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що після винесення судом судового наказу про стягнення аліментів, змінилися життєві обставини позивача, неповнолітній син сторін переїхав проживати до свого батька (позивача) та перебуває на його повному утриманні, а тому вказані обставини тягнуть за собою припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідачки у користь позивача.

Outcome: approved