Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що позивачі є мешканцями житлового будинку по вул. І.Франка, 13 в м. Чернівцях. [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин від 27.10.2014р. № 3-6317/004/01 позивачів було проінформовано, що рішенням 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 підприємцю [PERSON] затверджено проект відведення частин земельних ділянок за вказаними адресами для укладення договорів встановлення платних земельних сервітутів для забезпечення вільного доступу до його власного приміщення терміном на 5 років. Проінформовано також і про наявність укладених договорів встановлення земельних сервітутів від 27.02.2013р. Рішенням 40 сесії міської ради VI скликання від 26.09.2013р. № 938 доповнено п. 7,1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 словами «за рахунок земель комунальної власності». Вважають, що вказана ситуація є неприйнятною для мешканців будинків і порушує гарантоване право на користування прилеглою земельною ділянкою, яка є власністю територіальної громади міста, а тому 10.03.2016р. [PERSON] звернувся до [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин із запитом про надання зазначених вище копій рішень міської ради та договорів встановлення земельних сервітутів. Листом від 15.03.2016р. № 3-19/-04/01 -інф департамент проінформував, що надає копії запитуваних документів на 12 аркушах. З відповіді слідує, що між [PERSON] міською радою та підприємцем [PERSON] 27.02.2013р. укладено договори земельного сервітуту № 96 та № 97. Згідно п. 1.1. договорів земельний сервітут встановлюється відносно частини земельної ділянки № 1 площею 0,0006 га та земельної ділянки № 2 площею 0,0006 га, що розташовані в м. Чернівцях по вул. І.Франка, 13, в інтересах сервітуарія ([PERSON]Г.) на право забезпечення вільного доступу до власного приміщення, згідно з планом зовнішніх меж землекористування (додаток № 5 до договорів). На підставі вказаних договорів [PERSON] має намір влаштувати сходи із двору між вулицями [PERSON], 13 та Головна, 42 («Пасаж») до своїх підвальних приміщень в цих будинках. Останнє підтверджується візуалізацією запроектованого входу, а також - в 2014 році [PERSON] з бригадою працівників вже намагався облаштувати будівельний майданчик і копати грунт, однак мешканці йому в цьому перешкодили. З метою захисту свого права на користування прилеглою до будинку земельною ділянкою та з метою збереження цілісності будинку, позивачі змушені звернутись із вказаним позовом до суду. Вважають, що рішення міської ради та договори встановлення земельних сервітутів від 27.02.2013р. є незаконними, враховуючи наступне: дійсно, на підставі договору купівлі-продажу приміщень № 966 від 28.03.2008р. [PERSON] придбав у власність приміщення підвалу загальною площею 102,0 кв.м., які знаходяться по вул. І.Франка, 13 та Головній, 42 в м. Чернівцях і складаються з приміщень 27-1 - 27-10. Отже, правом подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення своїх потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Однак, з оскаржуваного рішення міської ради слідує, що земельний сервітут надається [PERSON] не як користувачу чи власнику іншої ділянки, а як власнику нерухомого майна (підвалів) для забезпечення вільного доступу до власного приміщення (облаштування сходів), що є грубим порушенням. Однак, з п. 1.1. договору купівлі-продажу приміщення № 966 від 28.03.2008р. чітко вбачається, що нежилі приміщення підвалу є ізольованими та обладнані самостійним входом. Такий вхід дійсно існує із підїзду будинку як по вул. І.Франка, 13, так і по вул. Головній, 42 в м. Чернівцях, тобто існує два окремих входи. Вхід в приміщення передбачено при первинному будівництві будинку ще в 1907 році, що підтверджується витягом з інвентарної справи. Отже, [PERSON] має доступ до своїх приміщень, а тому надання міською радою йому земельного сервітуту з метою облаштування ще одного доступу є прямим порушенням ст. 401 ЦК України, оскільки є інший спосіб задоволення такої потреби - вхід із підїзду, передбачений при будівництві будинку. Оскільки договір між міською радою та підприємцем [PERSON] укладено на підставі прийнятого [PERSON] міською радою незаконного рішення і не відповідає наведеним вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, то таке рішення слід скасувати, а договори встановлення земельних сервітутів № 96 і № 97 від 27.02.2013р. - визнати недійсними. Просить суд скасувати п. 7.1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 «Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки, визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів та внесення змін до окремих рішень з цих питань», яким затверджено підприємцю [PERSON] проект відведення відносно частин земельних ділянок за адресою вул. Франка Івана, 13, площею 0,0006 га та площею 0,0006 га для укладання договорів встановлення платних земельних сервітутів для забезпечення вільного доступу до власного приміщення терміном на 5 (пять років), скасувати п. 3.5. рішенням 40 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 26.09.2013р. № 938 «Про надання земельної ділянки для укладення договору земельного сервітуту та доповнення до деяких пунктів рішень міської ради», яким доповнено п. 7.1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 словами «за рахунок земель комунальної власності», визнання договори встановлення земельного сервітуту № 96 та № 97 від 27.02.2013р., укладені між [PERSON] міською радою та підприємцем [PERSON] недійсними. В судове засідання позивачі не зявилися, позивач [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розгляду справи та її задоволення. Представник відповідача [PERSON] міської ради, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволені позову. За приписом ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а незаконна передача у користування спірних земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що позивачі є мешканцями житлового будинку по вул. І.Франка, 13 в м. Чернівцях. [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин від 27.10.2014р. № 3-6317/004/01 позивачів було проінформовано, що рішенням 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 підприємцю [PERSON] затверджено проект відведення частин земельних ділянок за вказаними адресами для укладення договорів встановлення платних земельних сервітутів для забезпечення вільного доступу до його власного приміщення терміном на 5 років. Проінформовано також і про наявність укладених договорів встановлення земельних сервітутів від 27.02.2013р. Рішенням 40 сесії міської ради VI скликання від 26.09.2013р. № 938 доповнено п. 7,1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 словами «за рахунок земель комунальної власності». Вважають, що вказана ситуація є неприйнятною для мешканців будинків і порушує гарантоване право на користування прилеглою земельною ділянкою, яка є власністю територіальної громади міста, а тому 10.03.2016р. [PERSON] звернувся до [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин із запитом про надання зазначених вище копій рішень міської ради та договорів встановлення земельних сервітутів. Листом від 15.03.2016р. № 3-19/-04/01 -інф департамент проінформував, що надає копії запитуваних документів на 12 аркушах. З відповіді слідує, що між [PERSON] міською радою та підприємцем [PERSON] 27.02.2013р. укладено договори земельного сервітуту № 96 та № 97. Згідно п. 1.1. договорів земельний сервітут встановлюється відносно частини земельної ділянки № 1 площею 0,0006 га та земельної ділянки № 2 площею 0,0006 га, що розташовані в м. Чернівцях по вул. І.Франка, 13, в інтересах сервітуарія ([PERSON]Г.) на право забезпечення вільного доступу до власного приміщення, згідно з планом зовнішніх меж землекористування (додаток № 5 до договорів). На підставі вказаних договорів [PERSON] має намір влаштувати сходи із двору між вулицями [PERSON], 13 та Головна, 42 («Пасаж») до своїх підвальних приміщень в цих будинках. Останнє підтверджується візуалізацією запроектованого входу, а також - в 2014 році [PERSON] з бригадою працівників вже намагався облаштувати будівельний майданчик і копати грунт, однак мешканці йому в цьому перешкодили. З метою захисту свого права на користування прилеглою до будинку земельною ділянкою та з метою збереження цілісності будинку, позивачі змушені звернутись із вказаним позовом до суду. Вважають, що рішення міської ради та договори встановлення земельних сервітутів від 27.02.2013р. є незаконними, враховуючи наступне: дійсно, на підставі договору купівлі-продажу приміщень № 966 від 28.03.2008р. [PERSON] придбав у власність приміщення підвалу загальною площею 102,0 кв.м., які знаходяться по вул. І.Франка, 13 та Головній, 42 в м. Чернівцях і складаються з приміщень 27-1 - 27-10. Отже, правом подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення своїх потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Однак, з оскаржуваного рішення міської ради слідує, що земельний сервітут надається [PERSON] не як користувачу чи власнику іншої ділянки, а як власнику нерухомого майна (підвалів) для забезпечення вільного доступу до власного приміщення (облаштування сходів), що є грубим порушенням. Однак, з п. 1.1. договору купівлі-продажу приміщення № 966 від 28.03.2008р. чітко вбачається, що нежилі приміщення підвалу є ізольованими та обладнані самостійним входом. Такий вхід дійсно існує із підїзду будинку як по вул. І.Франка, 13, так і по вул. Головній, 42 в м. Чернівцях, тобто існує два окремих входи. Вхід в приміщення передбачено при первинному будівництві будинку ще в 1907 році, що підтверджується витягом з інвентарної справи. Отже, [PERSON] має доступ до своїх приміщень, а тому надання міською радою йому земельного сервітуту з метою облаштування ще одного доступу є прямим порушенням ст. 401 ЦК України, оскільки є інший спосіб задоволення такої потреби - вхід із підїзду, передбачений при будівництві будинку. Оскільки договір між міською радою та підприємцем [PERSON] укладено на підставі прийнятого [PERSON] міською радою незаконного рішення і не відповідає наведеним вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, то таке рішення слід скасувати, а договори встановлення земельних сервітутів № 96 і № 97 від 27.02.2013р. - визнати недійсними. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення,а тому суд вважає, що слід скасувати п. 7.1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 «Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки, визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів та внесення змін до окремих рішень з цих питань», яким затверджено підприємцю [PERSON] проект відведення відносно частин земельних ділянок за адресою вул. Франка Івана, 13, площею 0,0006 га та площею 0,0006 га для укладання договорів встановлення платних земельних сервітутів для забезпечення вільного доступу до власного приміщення терміном на 5 (пять років), скасувати п. 3.5. рішенням 40 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 26.09.2013р. № 938 «Про надання земельної ділянки для укладення договору земельного сервітуту та доповнення до деяких пунктів рішень міської ради», яким доповнено п. 7.1. рішення 32 сесії [PERSON] міської ради VI скликання від 31.01.2013р. № 751 словами «за рахунок земель комунальної власності», визнання договори встановлення земельного сервітуту № 96 та № 97 від 27.02.2013р., укладені між [PERSON] міською радою та підприємцем [PERSON] недійсними. На підставі викладеного,

Outcome: approved