Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 11075 грн., а також судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до усної домовленості між головою ФГ «Олександрівське» та відповідачем [PERSON] , 01 травня 2012 року за рахунок коштів та засобами ФГ «Олександрівське» було здійснено культивацію та посів культури соняшника та кукурудзи на земельній ділянці відповідача на загальну суму 11825 грн. 9 липня 2012 року відповідач був виключений з членів ФГ «Олександрівське», залишок боргу на момент звільнення складав 11075 грн. Відповідач власноручно в присутності 2 свідків [PERSON] та [PERSON] написав розписку про те, що він до 31.12.2012 року зобов'язується повернути кошти за посів соняшника в сумі 11075 грн. Але в зазначений термін відповідач борг не повернув. 11.05.2013 року відповідачу був направлений лист-нагадування, про що свідчить квитанція. Так як відповідач не збирається повертати кошти, то ФГ «Олександрівське» звернулося за захистом своїх прав в суд. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просять їх задоволити. Відповідач та його представник позов не визнали, просять відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, відповідача, представника відповідача, покази свідків, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до усної домовленості між головою ФГ «Олександрівське» та відповідачем [PERSON] , 01 травня 2012 року за рахунок коштів та засобами ФГ «Олександрівське» було здійснено культивацію та посів культури соняшника та кукурудзи на земельній ділянці відповідача на загальну суму 11825 грн. 9 липня 2012 року відповідач був виключений з членів ФГ « Олександрівське», залишок боргу на момент звільнення складав 11075 грн. Відповідач власноручно в присутності 2 свідків [PERSON] та [PERSON] написав розписку про те, що він до 31.12.2012 року зобов'язується повернути кошти за посів соняшника в сумі 11075 грн. Але в зазначений термін відповідач борг не повернув. 11.05.2013 року відповідачу був направлений лист-нагадування, про що свідчить квитанція. Представник позивача Кошеленко А.В. в судовому засіданні пояснила, що ФГ «Олександрівське» відповідно до усної домовленості працівникам господарства технікою господарства та посівним матеріалом обробляються особисті земельні ділянки працівників господарства , а останні відшкодовують понесені господарством затрати. Позивачу також була оброблена його особиста земельна ділянка. Затрати господарства складали 11825 грн. Частково борг був погашений із заробітної плати відповідача. При звільненні відповідач не відшкодував залишок затрат на суму 11075 грн. Відповідач власноручно написав розписку з зобов'язанням повернути кошти до 31.12.2012 року. Але борг не повернув. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що розписку написав під примусом, так як при звільненні йому не видавали трудову книжку. Господарству він кошти не винен. Але в судовому засіданні визнав, що розписку написав особисто , отримував нагадування з господарства про повернення боргу, в суд з приводу не видачі йому трудової книжки при звільненні, стягненні заборгованості по заробітній платі, незаконного утримання коштів із заробітної плати не звертався. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що так як між сторонами не укладалася письмова угода про обробку землі відповідача, позивачем не наданий розрахунок боргу, відповідач заперечує, що розписувався в відомості про утримання з заробітної плати за посів соняшника та кукурудзи, тому не має підстав для стягнення боргу з відповідача. Представник позивача Мамон І.М, яка працює головним бухгалтером ФГ «Олександрівське» пояснила, що відповідач мав борг по обробці особистої земельної ділянки перед господарством, відповідач визнав суму боргу і особисто в присутності 2 свідків написав про це розписку. Повинен був розрахуватися після збору врожаю на своїй ділянці. Тому в розписці і зазначена дата повернення 31.12.2012 року. Пояснила, що спочатку вони хотіли нотаріально оформити боргове зобов'язання відповідача, але нотаріусу необхідно було сплачувати кошти за послуги. Щоб не збільшувати витрати відповідача, вирішили, що він напише розписку про зобов'язання повернути кошти господарству. Написав відповідач 2 розписки - одну для господарства, другу для себе. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що коли вони були в конторі по своїм справам, то їх запросили бути присутніми при написанні розписки відповідачем. В кабінеті крім них, знаходилися лише [PERSON] та головний бухгалтер Мамон І.М. Відповідач добровільно дописав розписки в їх присутності , вів себе спокійно, не нервував, не зазначав, що його змушують писати дані розписки. Вони розписалися в 2 розписках. [PERSON] зазначив також , що відповідач там же запевняв, що він віддасть кошти. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові № 6-63цс13 від 18.09.2013 року за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. В судовому засіданні відповідач не зміг спростувати пояснень свідків, а також надати суду докази, що розписку написав під примусом. Докази звернення в правохоронні органи з приводу здійснення на нього тиску та безпідставного вимагання ФГ «Олександрівське» від нього грошових коштів суду не надав. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданої квитанції, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved