Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 29.01.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Банком був відкритий поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Мій комфорт»» та для його користування оформлено та видано банківську платіжну картку. Згідно заяви на встановлення відновлювального кредитної лінії банк встановив кредитний ліміт у сумі 6700,00 грн. під 38 % річних за користування кредитними коштами. З боку відповідача зобов`язання про належне виконання умов договору та своєчасне повернення суми кредиту та сплати відсотків не виконуються, у зв`язку з чим станом на 28.11.2018 року виникла заборгованість в сумі 8342,47 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 6558,56 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1432,83 грн., комісія за касове обслуговування - 63,00 грн., пеня - 240,73 грн., інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 16,12 грн., інфляційні втрати на суму нарахованих відсотків - 9,99 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту - 13,18 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених відсотків - 8,06 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути вказану суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі за відсутності учасників, що відповідає положенню ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі кредиту. Так, 29.01.2018 року на підставі поданої відповідачем заяви банк встановив позичальнику кредитний ліміт у сумі 6700,00 грн. зі строком користування 36 місяців, сплатою відсотків на рівні 38 % річних за користування кредитними коштами. Вказаною же заявою між сторонами погоджено необхідність сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів в сумі 2,5 % від суми таких коштів. Паспортом споживчого кредиту з проставленими на ньому підписами сторін вказано про застосування пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами порядку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 28.11.2018 року утворилась заборгованість в сумі 8342,47 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 6558,56 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1432,83 грн., комісія за касове обслуговування - 63,00 грн., пеня - 240,73 грн., інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 16,12 грн., інфляційні втрати на суму нарахованих відсотків - 9,99 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту - 13,18 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених відсотків - 8,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved