Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з липня 2009 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач у судове засідання 10.07.2015 року не з'явився, подавши заяву від 22.06.2015 року про подальший розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до\~ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира №68 в будинку №67 що розташована в м. Артемівську Донецької області по вул. Ювілейній, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.06.2008 року (а.с.5), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2008 року (а.с.6). Згідно з актом, складеним Житлово-будівельним кооперативом «Надія» багатоквартирного будинку 67[ADDRESS] від 25.05.2015 року (а.с.8), [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з 2009 року. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до\~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене, на підставі ст. 156 Житлового кодексу Української РСР,\~ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved