Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом в якому просив суд постановити рішення , яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері -[PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на той факт, що після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] , він прийняв спадщину , але в нотаріальній конторі оформити спадщину не зміг з підстав, що його померла мати, в свій час , прийняла спадщину і отримала, відповідне, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], але в органах КП «ХБТІ» даний документ не зареєструвала. В подальшому вона залишила заповіт на ім'я позивача, який, внаслідок недбало оформлених документів отримав відмову на реєстрацію в органах нотаріату , що і стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, про що надав відповідну заяву, просив справу розглядати в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати цивільну справу у його відсутність, покладаючись на рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] Спадкова квартира [ADDRESS] розташована на 3-му поверсі 4-х поверхового будинку, житловою площею 31,7 кв.м., загальною площею 55,2 кв.м. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.05.1995 р. квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.1997 р. спадкоємцем 12 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] є його дружина [PERSON] ( а.с.5). Також судом встановлено, що вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом за життя [PERSON] не зареєструвала в органах КП ХМ «БТІ», а тому, станом на день звернення до суду із позовом, відповідно до довідки №19901536 від 08.07.2014 року КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] продовжує належати на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданої ОПЖФ Харківського верстатобудівельного заводу 12.05.1995 р. реєстровий №220 (а.с.11). Згідно заповіту від 20.04.2004 р, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Антроповою М.О. реєстровий №3-711, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві особистої власності, [PERSON], 1957 р.н. (а.с.7). Також, встановлено, що станом на час розгляду цивільної справи даний заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджено довідкою четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 18.08.2014 року №391101-16, а також інформаційною довідкою із Спадкового реєстру . Згідно листа Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 18.08.2014 р. № 3911/01-16 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 124/2014. Заведення даної спадкової справи підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.02.2014 р. З заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавиці - [PERSON], свідоцтво про право на спадщину нікому із спадкоємців не видавалося. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Суд, оцінюючи достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає , що відсутність реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідних реєструючих органах не є перешкодою в задоволенні позовних вимог позивача. Судом достовірно встановлено, що позивач прийняв спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті його матері, звернувся у встановлений строк із відповідною заявою до органів нотаріату, а тому, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними і задовольняє іх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved