Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру загальною площею 82,60, жилою площею 51,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], з-під арешту накладеного: - відділом ДВС Житомирського районного управління юстиції, постанова про арешт майна боржника то оголошення заборони на його відчуження №44402270 від 05.12.2014 року; - Богунським відділом ДВС Житомирського МУЮ, постанова про арешт майна боржника то оголошення заборони на його відчуження №38981420 від 23.07.2013 року. При цьому посилається на те, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» », правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.06.2007 року було укладено кредитний договір №ZRZ0GA00003867, в забезпечення виконання зобовязань за яким [PERSON], передав в заставу банку квартиру загальною площею 82,60, жилою площею 51,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Богунським ВДВС Житомирського МУЮ та Відділом ДВС Житомирського районного управління юстиції було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.\~\~ В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якому останній не заперечував щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4\~ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, якавважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що 05.06.2007 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір іпотеки №ZRZ0GA00003867, в забезпечення виконання даного договору, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: квартиру загальною площею 82,60, жилою площею 51,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить йому на праві власності. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2012 року, яке вступило в законну силу 23.04.2013 року, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на квартиру кв.4, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 5. Під час продажу предмету іпотеки стало відомо, що відділом ДВС Житомирського районного управління юстиції та Богунським відділом ДВС Житомирського МУЮ було накладено арешт на майно [PERSON], а саме: - постанова про арешт майна боржника то оголошення заборони на його відчуження №44402270 від 05.12.2014 року; - постанова про арешт майна боржника то оголошення заборони на його відчуження №38981420 від 23.07.2013 року. Дані обставини підтверджуються Витягом Єдиного реєстру відчуження обєктів рухомого майна 54415251 від 02.03.2016 року. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань перед банком. Статтею 589 ЦК України\~передбачено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно зi\~ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. Судом встановлено, що державними виконавцями: - Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, винесено постанову\~про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: №38981420 від 23.07.2003 року; - відділом ДВС Житомирського районного управління юстиції, постанова про арешт майна боржника то оголошення заборони на його відчуження №44402270 від 05.12.2014 року, дані обставини підтверджуються витягом Єдиного реєстру відчуження обєктів рухомого майна/а.с.7-8/ Відповідно\~ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»,стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене та іпотечне майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника.\~\~\~\~ Таким чином, оскільки позивач має пріоритетне право на звернення стягнення на майно, що перебуває під заставою, арешт та заборона на відчуження такого майна є неправомірними та такими, що порушують права позивача як заставодержателя, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.\~\~\~\~

Outcome: approved