Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач, Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь Головрибводу заподіяну ним шкоду в сумі 357 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві 29 вересня 2014 року о 17 годині 40 хвилин на скидному каналі Бортницької станції аерації, що в Дарницькому районі м. Києва виявлено незаконний вилов риби гр. [PERSON], котрий проводив вилов риби забороненим знаряддям вилову риби - власною сіткою з жилки. Внаслідок чого виловив цінні види риби: карась - три шт., сазан - одна шт., загальною вагою один кг. Відповідач зловив: плітка - 5 шт., синець - 1 шт., загальною вагою - 1 кг. Своїми діями відповідач порушив п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Шкода рибним ресурсам держави обчислена, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» становить: 357 гривень 00 копійок. Вина відповідача підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва 753/20603/14-п від 24 листопада 2014 року та протоколом про адміністративне правопорушення № 000247 від 29 вересня 2014 року. Уповноважений представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як вбачається з протоколу № 000247 про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2014 року, складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Курашевим Ю.Ю., 29 вересня 2014 року близько 17 годин 40 хвилин гр. [PERSON] на скидному каналі Бортницької станції аерації в місті Києві в Дарницькому районі проводив заборонений вилов риби забороненим знаряддям вилову риби - власною сіткою з жилки, внаслідок чого виловив цінних видів риби: карась - три шт., сазан - одна шт., загальною вагою - один кг., вилов риби проводив з берега, чим грубо порушив п. 3.15. «Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та завдав збитки рибному господарству України в розмірі 357 гривень 00 копійок, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с.4). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень з конфіскацією забороненого знаряддя лову «сітку з жилки», яка належить [PERSON] та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів риби - «карась» - 3 шт., «сазан» - 1 шт., загальною вагою 1 кг. (а.с.3). За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, вбачається що відповідачем була нанесена шкода водним біоресурсам, що є об`єктами права власності Українського народу, незаконне добування відповідачем цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України призвела до заподіяння збитків водним біоресурсам держави. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо позовних вимог, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. На підставі викладеного та

Outcome: approved