Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач зазначає, що 14 вересня 2003 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] В період спільного проживання у них, 06.04.2004 року народився син [PERSON]. Сімейні стосунки у них не склались, що призвело до того, що рішенням Любарського районного суду від 21.05.2010 року їх шлюб було розірвано. Сина [PERSON] було залишено для проживання разом із батьком, який з ним проживає з 2008 року. 07.11.2013 року [PERSON], засуджена Любарським районним судом Житомирської області до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та 6 місяців. Під час іспитового строку на шлях виправлення вона не стала і повторно вчинила новий злочин. На даний час [PERSON], перебуває у місцях позбавлення волі, строком на 6 років та 6 місяців згідно вироку апеляційного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року. Відповідачка [PERSON], до відправлення у місця позбавлення волі не виконувала покладених на неї законом батьківських обовязків, не приймала будь якої участі у житті дитини. На даний час [PERSON], виховує сина, піклується про його фізичний та духовний розвиток. З огляду на вище викладене позивач просить постановити рішення про позбавлення [PERSON], батьківських прав стосовно її сина [PERSON], [INFO] та постановити рішення про стягнення з [PERSON],, аліментів на його користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 100 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття, тобто до 06.04.2022 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обємі та просили суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що притягувалася до кримінальної відповідальності, тому син залишився проживати з батьком, матеріальної та іншої допомоги на утримання сина не надавала, допомагала чим могла. Сина провідувала кілька разів. Представник органу опіки і піклування [PERSON] позов підтримала та пояснила, що орган опіки і піклування згідно наданого висновку, вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Свідки [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні повідомили, що [PERSON], протягом останніх пяти років сина відвідувала лише декілька раз останній з яких в грудні місяці 2014 року, на даний час [PERSON], доглядає свого сина [PERSON], забезпечує його усім необхідним та належним, займається його становленням та розвитком. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 14 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом серії 1 ТП № 062466. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка «Яткевич». [PERSON] народився 06 квітня 2004 року, що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП № 109454. Його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з рішення Любарського районного суду Житомирської області від 21 травня 2010 року, шлюб між [PERSON], та [PERSON], було розірвано. Після розірвання шлюбу сина було залишено для проживання з батьком. Згідно вироку Любарського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2013 року, [PERSON], було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і обрано покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки і 6 місяців. Відповідно до вироку апеляційного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року, [PERSON], було призначене остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Згідно довідок виконавчого комітету Малобраталівської сільської ради [PERSON], характеризується з позитивної сторони, піклується про свого сина, проживає із співмешканкою, яка має власну дочку. З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], вбачається, що умови прожиття хороші, сімя проживає у власному будинку. Висновок № 181/18 від 25 травня 2015 року, органу опіки та піклування Любарської РДА вказує, що мати [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не надає жодної допомоги, а тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], будучи матірю дитини повністю ухиляється від виконання передбачених законом обовязків, на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, без поважних причин тривалий час не виявляла до сина батьківського піклування, не надає будь-якої матеріальної допомоги на його утримання, не турбувалась про фізичний і духовний розвиток, не займалась його вихованням, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], повністю ухилялась від виконання своїх батьківських обовязків, не приймала будь якої участі у вихованні дитини, не турбувалась про її фізичний та духовний розвиток. То суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав, щодо малолітнього сина. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки на даний час відповідачка перебуває в місцях позбавлення волі, то суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення сином повноліття. Так, як рішення ухвалено на користь позивача, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Outcome: approved