Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] 18 листопада 2011 року укладено договір №2/1019635, згідно з яким Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» надало відповідачеві кредит у розмірі 285 455 грн. у вигляді зарахування банком кредитних цільових коштів на поточний рахунок позичальника, відкритому у банку, для подальшого використання за цільовим призначенням, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,70% на рік, строком користування на 60 місяців. В якості забезпечення виконання зобовязань між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір застави №Z2/1019635 від 18 листопада 2011 року та надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки «Toyota», модель - Highlander, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 30 жовтня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №2/1019635 від 18 листопада 2011 року укладеним між публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та [PERSON] перейшло до товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика». Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла у відповідача заборгованість, яка становить 384\~174,66 грн., що складається з: 80\~617,55 грн. заборгованості за кредитом, 77\~930,22 грн. заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 971,11 грн. заборгованості за процентами, 29\~212,94 грн. заборгованості за простроченими процентами, 177\~727,98 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 17\~714,86 грн. трьох процентів річних. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не зявився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 18 листопада 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Креді [PERSON]» як кредитодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №2/1019635 (а.с.4-8). Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового харакетру використання грошові кошти, шляхом зарахування банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритому у банку, для подальшого використання за цільовим призначенням на придбання транспортного засобу Toyota Highlander для особистих потреб сумі 285\~455 грн., строком з 18 листопада 2011 року по 17 листопада 2016 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,70% на рік. Купівля транспортного засобу здійснюється відповідно договору купівлі - продажу транспортного засобу укладеного між позичальником та ТОВ «Автовінд» (п.1.1.1.). Позичальник зобовязується сплачувати платежі за кредитом 1 щомісячно в термін 18 числа кожного місяця, згідно гафіку погашення заборгованості за договором, відповідно до додатку №1 що є невідємною його частиною договору. Згідно з з п.1.1.2 договору, банк надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію на сплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу, що переданий в заставу Банку згідно з п.1.2. кредитного договору, за ризиками КАСКО з максимальним лімітом кредитування у сумі 34\~144,74 грн. строком користування з 18 листопада 2011 року по 17 листопада 2016 року. Надання грошових коштів за кредитиною лінією здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «Транш», а у сукупності «Транші» в межах максимального ліміту кредитування. Позичальник повертає Транш щомісячно, до 18 числа кожного місяця, відповідно до додатку №1 що є невідємною його частиною договору. Згідно з п.1.2. договору, у якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором щодо погашення кредиту, визначеному у пункті 1.1. кредитного договору, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів, позичальник в день укладення цього договору укладає: договір застави, за яким в заставу передається транспортний засіб марки Toyota моделі Highlander, державний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) JTEES42A702184446, рік випуску 2011. За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду (проценти), щомісячно, починаючи з дня видачі кредитних коштів з відповідного позичкового рахунку, до моменту повного погашення заборгованості за кредитом у розмірі 14,70 % річних за користування кредитом 1 , визначеному у пункті 1.1.1. кредитного договору; 17,00 % річних за користування кредитною лінією, визначеною у пункті 1.1.2. кредитного договору (п.1.3.1. договору). Згідно з п.1.3.2. договору, позичальник зобовязався сплачувати щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50% в місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1.1. цього договору. Згідно з договором про відступлення від права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-IV, укладеного 30 жовтня 2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» та публічним акціонерним товариством «ПАТ Креді [PERSON]», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №2/1019635 від 18 листопада 2011 року укладеним між публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та [PERSON] перейшло до товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (а.с.12-13). У відповідності до п.2.1. договору про відступлення від права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-IV, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-IV від 30 жовтня 2015 року, за кредитним договором №2/1019635 укладеним 18 листопада 2011 року борг [PERSON] становить 188\~731,82 грн., який складається з: 80 617,55 грн. заборгованості за кредитом, 77 930,22 грн. заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 971,11 грн. заборгованості за нарахованими процентами, 29 212,94 грн. заборгованості за простроченими процентами (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільеого кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» зобовязання за кредитним договором виконав повністю. Однак позичальник - відповідач по справі, своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, проведений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.14), за кредитним договором №2/1019635 від 18 листопада 2011 року існує заборгованість, яка включає в себе: 80 617,55 грн. заборгованості за кредитом, 77 930,22 грн. заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 971,11 грн. заборгованості за процентами, 29 212,94 грн. заборгованості за простроченими процентами. Інфляційні витрати за несплату процентів за користування кредиту становлять 177 727,98 грн, які розраховують як частка добутку суми несплачених процентів за кожен місяць та проценту інфляції за період з серпня 2014 року по липень 2017 року включно за кожен місяць прострочення і різниці 100% та суми сплачених процентів за кожен місяць. Три проценти річних за несплату процентів за користування кредитом розраховуються за формулою (3% х сума несплачених процентів за кожен місяць х кількість прострочених днів за період з 21 липня 2014 року до 5 вересня 2017 року включно, за кожен місяць прострочення) / 365, та дорівнюють 17 714,86 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором 18 листопада 2011 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, якому передано за договором право грошової вимоги до відповідача, у розмірі 384\~174,66 грн., яка включає в себе: 80 617,55 грн. заборгованості за кредитом, 77 930,22 грн. заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 971,11 грн. заборгованості за процентами, 29 212,94 грн. заборгованості за простроченими процентами, 177 727,98 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 17 714,86 грн. трьох процентів річних, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved