Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнаня незаконним та скасування наказу від 06 червня 2017 року №120-0 про оголошення догани [PERSON], з посиланням на те, що позивач перебуває у трудових відносинах із ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі; наказ від 06 червня 2017 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач виконує свої трудові обов»язки відповідно до умов трудового договору та посадової інструкції, розпорядження від 10 травня 2017 року №1 щодо зазначення у щоденних звітах про візити до працівників лікувальних та аптечних закладів їх прізвиш, імен та по-батькові не відповідає вимогам Закону України «Про захист персональних даних», оскільки вказані працівники на прохання позивача не дають згоди на зазначення даних відомостей, про що позивач повідомляла неодноразово своєму керівництву. В запереченнях від 05 вересня 2017 року відповідач просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що позивач з 10 травня 2017 року по 05 червня 2017 року свідомо та неодноразово не виконала вимоги розпорядженням начальника відділу ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» [PERSON] від 10 травня 2017 року №1 про зазначення у щоденних звітах про візити до працівників лікувальних та аптечних закладів прізвищ, імен та по-батькові осіб, до яких здійснені візити, та не привела у відповідність звіти за квітень-травень 2017 року. У відзиві на позовну заяву від 18 січня 2018 року відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав раніше надання позивачем звітів з 2007 року по лютий 2017 року із зазначенням відомостей про прізвище, ім»я та по-батькові осіб, до яких були здійснені візити; позивач безпідставно відмовилась виконувати розпорядження щодо зазначення у звітах вищезазначених відомостей, які не є персональними даними; витрати на правничу допомогу не підтвердженні у встановленому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що належним чином виконує свої посадові обов»язки, прізвище, ім»я та по-батькові осіб, до яких вона здійснює візити, є їх персональними даними, які часто останніми їй не надавались, у зв»язку з чим вона не має права вимагати такі відомості, розпорядження щодо зазначення у звітах даних відомостей не передбачене трудовим договором і посадовою інструкцією, з квітня 2017 року вказані відомості вона у звітах не зазначає, раніше дані відомості у звітах зазначала. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом [PERSON]. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що позивач безпідставно не виконує розпорядження керівництва, які не скасовані і не визнані злочинними, щодо зазначення у звітах прізвищ, імен та по-батькові осіб, до яких вона здійснювала візити, вказані відомості не є персональними даними, раніше позивач вказані відомості зазначала, витрати на правничу допомогу у встановленому порядку не доведені. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах із ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі, про що заперечення сторін в судовому засіданні відсутні. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 31 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Згідно трудового договору від 27 березня 2007 року працівник відділу регіональної торгівлі [PERSON], посада-представник з реклами, зобов»язана виконувати обов»язки, визначені посадовою інструкцією, що є невід»ємною частиною даного трудового договору (п.2.1.); дотримуватись встановлених у роботодавця виробничої і фінансової дисципліни, добросовісно відноситись до виконання своїх обов»язків, вказаних в п.2.1. цього договору (п.2.1.1.). Відповідно до посадової інструкції фахівця з методів розширення ринку збуту ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», номер ПІ 32.031, затвердженої 22 лютого 2016 року, фахівець з методів розширення ринку збуту зобов»язаний, зокрема, здійснювати візити до лікувальних та аптечних закладів згідно з планом, погодженим з безпосереднім керівником; в кінці кожного робочого дня надавати звіт про результати роботи у відповідності до плану циклу, що вказаний в програмі DATAMIND (п.2); фахівець несе персональну відповідальність за несвоєчасність надання та достовірність звітів про виконану роботу (п.4). Спірні правовідносини сторін виникли з приводу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання умов трудового договору, посадової інструкції та розпоряджень- за надання позивачем в 2017 році щоденних звітів про візити до працівників лікувальних та аптечних закладів без зазначення прізвищ, імен та по-батькові осіб, до яких здійснені візити. Розпорядженням начальника відділу ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» [PERSON] від 10 травня 2017 року №1 зобов»язано, зокрема, [PERSON], як фахівця з методів розширення ринку збуту, при наданні щоденних звітів про візити до працівників лікувальних та аптечних закладів зазначати прізвище, ім»я та по-батькові осіб, до яких здійснені візити. Розпорядженням начальника відділу ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» [PERSON] від 25 травня 2017 року №5 зобов»язано [PERSON], як фахівця з методів розширення ринку збуту, до 02 червня 2017 року привести звіти до лікарів та провізорів за квітень-травень 2017 року у відповідність до розпорядження від 10 травня 2017 року №1. В заявах від 18 травня 2017 року, 31 травня 2017 року позивач зазначає про невідповідність вимог розпорядження від 10 травня 2017 року №1, від 25 травня 2017 року №5 положенням Закону України «Про захист персональних даних», також останньою надані відповідні пояснення від 06 червня 2017 року. Наказом ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» від 06 червня 2017 року №120-О [PERSON], як фахівцю з методів розширення ринку збуту відділу регіональної торгівлі, оголошено догану за порушення трудової дисципліни: за невиконання розпорядження начальника відділу регіональної торгівлі від 10 травня 2017 року №1 про зазначення у звітах прізвиш, імен та по-батькові осіб, до яких здійснені візити, та розпорядження начальника відділу регіональної торгівлі від 25 травня 2017 року №5 про приведення звітів за квітень-травень 2017 року у відповідність до розпорядження від 10 травня 2017 року №1; [PERSON]Є порушила вимоги п.2.1.1. Трудового договору від 27 березня 2007 року, п.4 Посадової інструкції №ПІ 32.032, затвердженої 22 лютого 2016 року. З даним наказом позивач ознайомлена 06 червня 2017 року, що підтверджується відповідною відміткою щодо ознайомлення та отримання копії і не заперечується останньою в судовому засіданні. Згідно розпорядження від 09 червня 2017 року №3 виправлена описка в тексті описової частини даного наказу-вірним слід вважати: «посадової інструкції №ПІ 32.031, затвердженої 22.02.2016 року». Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення-догана або звільнення (ст.147 КЗпП України), дисциплінарні стягнення відповідно до ст.147-1 КУпАП застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто за невиконання працівником трудових обов»язків. Аналізуючи положення трудового договору та посадової інструкції позивач зобов»язана, зокрема, здійснювати візити до лікувальних та аптечних закладів згідно з планом, погодженим з безпосереднім керівником, та в кінці кожного робочого дня надавати звіт про результати роботи у відповідності до плану циклу, що вказаний в програмі DATAMIND. Вказані документи не містять посилання на обов»язковість зазначення у звітах прізвищ, імен та по-батькові осіб, до яких здійсненні візити. На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), ст.12 ЦПК України щодо обов»язку доказування і подання доказів, зокрема, щодо нормативно-правових актів відповідача, які регламентують порядок подання звітності та її обов»язкових реквізитів (зокрема, в частині зазначення прізвищ, імен та по-батькові осіб),-відповідні докази не надані, при цьому судом враховується, що згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, обов»язок їх доказування та подання визначені ст.ст.13, 76-82 ЦПК України, згідно даних приписів доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом; сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Також суду не надані докази на підтвердження повноважень [PERSON] на видачу розпоряджень від 10 травня 2017 року та 25 травня 2017 року. Судом виконаний обов»язок щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). За таких обставин вимоги відповідача щодо зобов»язання позивача зазначати у звітах прізвиша, імена та по-батькові осіб, до яких здійснені візити, не відповідають ст.ст.21, 31 КЗпП України, що є підставою для визнання незаконним та скасування наказу від 06 червня 2017 року №120-0 про оголошення догани [PERSON]. При вирішенні справи суд враховує також наступне. До\~персональних даних\~можна віднести будь-які відомості, за якими ідентифікується або може бути ідентифікована фізична особа, зокрема: прізвище, імя, по- батькові, адреса, телефони, паспортні дані, національність, освіта, сімейний стан, релігійні та світоглядні переконання, стан здоровя, матеріальний стан, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сімї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи. Вказаний перелік не є вичерпним. Така інформація про фізичну особу та членів її сімї є конфіденційною і може оброблятися, в тому числі поширюватись тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Прізвище, імя та по-батькові\~конкретної особи є первинними джерелами відомостей про фізичну особу. Згідно ст.2 Закону України «Про захист персональних даних»\~персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована чи може бути конкретно ідентифікована. Із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин інформація щодо прізвищ, імен та по-батькові осіб, до яких здійснюються візити позивачем, як працівником відповідача, у зв»язку з виконанням своїх трудових обов»язків, у встановленому порядку є загальнодоступною, і відповідно до вимог Законів України «Про інформацію», «Про захист персональних даних», Рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року\~№ 2-рп/2012 (у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України) не відноситься до категорії таємної, службової чи конфеденційної. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В судовому засіданні позивачем надані документи на підтвердження повноважень представника-адвоката [PERSON], розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 6093 грн. 60 коп та відповідну розрахункову квитанцію від 18 січня 2018 року, довідку про взяття на облік адвоката, як платника податків. Докази на підтвердження невідповідності даних документів встановленим вимогам представниками відповідача не надані, при цьому відповідно до ст.137 ЦПК України обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За таких обставин на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню 640 грн. судового збору та 6093 грн. 60 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved