overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Ніжинського міського управління юстиції 20 листопада 2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 454. Від зазначеного шлюбу дітей не має. Однак одруження видалось невдалим, так як через деякий час відповідач залишила позивача та переїхала до своєї матері, де і проживає на даний час. Із поведінки відповідача позивач зрозумів, що вона не бажає із ним проживати та зберегти сім'ю, а також вона повідомила, що має іншого чоловіка. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак засобами поштового зв'язку надіслав до суду заяву про те, щоб справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак засобами поштового зв'язку надіслала до суду заяву про те, щоб справу розглядати у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено і подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін. Тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги покликається на те, що він є власником квартири №1 у вказаному житловому будинку. У вказаному будинку зареєстровані, окрім нього також його дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] та внучка - [PERSON] .. Відповідачі, перебуваючи за кордоном, фактично не проживають за вказаною адресою більше п`яти років. Вони також не сплачують комунальні послуги, не беруть жодної участі в утриманні житла та не мають в ньому будь-яких особистих речей. Формальна реєстрація відповідачів у його квартирі перешкоджає йому у здійсненні права власності, зокрема права користування та розпорядження таким. Зважаючи на викладені вище обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позову з посиланням на норми ст. ст.328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1261 ЦК України зазначав, що звернувся з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], та належала його матері, [PERSON], яка померла [INFO] за позивачем у порядку спадкування за законом. Позивач подав заяву за змістом якої просив позов задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом . На підставі наведеного, п.1 ст.40, 42, 43, 49-2, 116, 232, 233 КЗпП України, п.п.15, 19 Постанови ПВС України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаним позовом. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 05 вересня 2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2174. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, стосунки значно погіршилися, подружні відносини не підтримуються, спільного господарства не ведеться. Вважає неможливим примирення з відповідачем, а збереження шлюбу таким, що суперечить інтересам сторін та дитини. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. За таких обставин, в силу частини першої статті 223 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом, де вказав, що 18.05.2013 відділом примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області по зведеному виконавчому провадженню № 36860207 від 04.03.2013 було описано та заарештовано рухоме майно, а саме: 6 металоконструкцій (кіосків), що розташовані за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], у відповідності до чого був складений Акт опису майна. Посилаючись на те, що зазначені кіоски належать ТОВ «Торговий дім «ПродСоюз», а не боржнику по виконавчому провадженню [PERSON], позивач просив виключити з акту опису вказане майно та звільнити його з під арешту. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у ньому підстав. Представник відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представники третіх осіб, Акціонерного банку «Діамант», ДПІ у м. Житомирі, ВАТ «ВТБ Банк», ДП «СТВ-Житомир» ТОВ фірми «СТВ», ЗАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Кредитпромбанк», [PERSON], ПАТ «Дельта банк», УПФУ в м. Житомирі Житомирсь у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Житомирській області знаходиться зведене провадження № 36860207 від 04.03.2013, по якому боржником виступає [PERSON]. 18.05.2013 старшим державним виконавцем Пилипенко Олександром Сергійовичем по вказаному виконавчому провадженню було описано та заарештоване рухоме майно, а саме: 6 металоконструкцій (кіосків), що розташовані за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], що підтвердилось копією акту арешту майна (а. с. 35). Підставою накладення арешту на вказене майно стало повідомлення Виконавчого комітету Житомирської міської ради про те, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.09.2008 № 652 надано дозвіл на розміщення вказаних кіосків за зазначеними адресами та при цьому у відповіді не зазначено, що вказані кіоски належать саме боржнику [PERSON] (а. с. 37). Крім того, з наданих позивачем договорів оренди від 01.08.2008 випливає, що вказані кіоски [PERSON] були арендовані у ТОВ «Торговий дім «ПродСоюз» . З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про безпідставність накладення арешту на кіоски як на майно [PERSON], у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку [ADDRESS]. В будинку є зареєстрований позивач та відповідач, який декілька років в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не бере. В зв'язку з тим, що відповідач в житлі позивача не проживає, виникають проблеми із сплатою надмірних комунальних послуг, що не надаються, однак нараховуються, чим об'єктивно порушуються права позивача. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування його житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про право особистої власності на будівлі, що видане 18.11.1998р. Червоноградським МБТІ, встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Із дослідженого акту обстеження будинку від 19.10.2018р., що складений комісією Опільської сільської ради Сокальського району, встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в будинку [ADDRESS], однак там не проживає. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в квартирі позивача не досягалось, співвласником житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в будинку позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку [ADDRESS] . В будинку є зареєстрованим зокрема відповідач [PERSON] , який не проживає у ньому понад два роки без поважних причин. Зазначає, що реєстрація відповідача у житлі позивача створює йому перешкоди у користуванні таким. Жодних витрат щодо утримання будинку відповідач не несе. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженої копії реєстраційного посвідчення, встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння [ADDRESS] . Із досліджених актів Сокальської міської ради від 12.05.2021р. та 15.06.2021р., встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в будинку [ADDRESS] , однак не проживає два роки. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласниками житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в будинку позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким що втратив право на користування житлом позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку [ADDRESS] . В будинку є зареєстрованим зокрема його син [PERSON] , який не проживає у ньому понад три роки без поважних причин. Зазначає, що відповідач переїхав проживати у м. Київ, пропав безвісті та був оголошений у розшук. Реєстрація відповідача у житлі позивача створює йому перешкоди у користуванні таким. Жодних витрат щодо утримання будинку відповідач не несе. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженої копії свідоцтва на право особистої власності на будівлі, встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння в [ADDRESS] . Із дослідженого акту Сокальської міської ради від 26.07.2021р., встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в будинку [ADDRESS] , однак не проживає більше трьох років. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласниками житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в будинку позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким що втратив право на користування житлом позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . В будинку є зареєстрованим, однак не проживає більше півтора року його син [PERSON] , [INFO] Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права на розпорядження житлом, а також призводить до сплати надмірних послуг за користування житлом, які нараховуються з врахуванням реєстрації відповідача. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування його житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2017р., встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Із дослідженого акту про фактичне місце не проживання від 24.09.2019р., складеного комісією Межирічанської сільської ради Сокальського району, встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в будинку [ADDRESS] , однак протягом півтора року не проживає. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласником житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в будинку позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача про стягнення суми боргу в розмірі 170 000,00 гривень та судового збору. Посилається на те, що 21.08.2018 р. [PERSON] отримав у нього в борг кошти в розмірі 170 тис. грн., строком до 31.08.2018 р., що стверджується розпискою. Станом на 07.02.2020 р. відповідачем борг не повернуто. На вимогу позивача сплатити борг відповідач повідомляє, що борг поверне, як тільки з`явиться можливість. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином. \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав заяву, в якій він просить провести розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи у його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно розписки 21.08.2018 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] суму коштів у розмірі 170 000 гривень, строком до 31.08.2018 року. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не повернуто. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.\~\~ У відповідності ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення боргу є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1700,00 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved