Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до відповідача про звернення стягнення. Представник позивача в судовому засідання заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідно до укладеного договору № IFU0GK00000392 від 27.07.2007р. відповідачу надано кредит в сумі 23150 доларів США з сплатою 10.08% річних на суму залишкової заборгованості з кінцевим терміном погашення 27.07.2037р. З метою забезпечення кредитного договору, між сторонами укладено договір іпотеки, а саме житловий будинок в с. Крилос, Галицького району, Івано-Франківської області. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, відповідач порушив умови кредитного договору. Станом на 22.07.2014р. заборгованість відповідача перед банком становить - 19746.93 Долари США, що за курсом 11.67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.07.2014 року складає 230446.70грн. Просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві - звернути стягнення на майно відповідача зазначене в договорі іпотеки від 27.07.2007р., стягнути судові витрати на користь позивача. [PERSON], його представник позов не визнали та пояснили, що він (відповідач) отримав від банку кредит, однак на його думку сума заборгованості 19746.93 долари США визначена банком не відповідає дійсності, оскільки ним на виконання кредитного договору сплачено станом на 01.03.2013р. 15352.34 долари США. Ним фактично отримано грошову суму в розмірі 17000 доларів США. Незгідний з визначеною позивачем ціною предмету іпотеки - житлового будинку. Просить в позові відмовити з підстав не дотриманням норм ЦПК України, Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Заслухавши в судовому засіданні позовну заяву, пояснення учасників судового розгляд, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.ст. 1046 - 1048, 1050, 1054 ЦК України, 18.09.2012р. між сторонами, Публічним акціонерним товариством Комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № IFU0GK00000392 згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 23150 доларів США з сплатою 10.08% річних на суму залишкової заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 27.07.2037р. ( а.с. 7 - 9). З метою забезпечення кредитного договору, між сторонами 27.07.2007р. укладено договір іпотеки, а саме в іпотеку надано нерухоме майно: будинок загальною площею 35.40 кв.м., житловою площею 20.50 кв.м. та земельну ділянку розташовані за адресою: [ADDRESS], Галицького району, Івано-Франківської області (а.с. 19 - 25). За час користування кредитом відповідач порушив умови кредитного договору. Станом на 22.07.2014р. заборгованість відповідача перед банком становить - 19746.93 Долари США, яка складається з : 16656.85 доларів США заборгованості за кредитом; 1555.59 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом; 266.77 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом; 306.99 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи відповідно до договору: 21.42 доларів США штраф (фіксована частина); 939.31 доларів США штраф (процентна ставка), що за курсом 11.67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.07.2014 року складає 230446.70грн. (а.с. 10 - 14). Відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту, відсотки, пеню та інші платежі за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно: ст. 526 ч.1 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст. 527 ч.1. Кодексу - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 530, 629 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст.1046 ч.1 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). В ст. 1050 ЦК України,обумовлено наслідки порушення договору позичальником, а саме - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до Закону України «Про іпотеку»: ст.6 - якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована; Ст. 12 - у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Ст. 33 - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду; Ст. 40. звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімї. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та підставні в частині звернення стягнення і стягнення судових витрат, а тому їх слід задовольнити. В частині позову, що стосується виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в у житловому будинку (предметі іпотеки) розташованому за адресою: [ADDRESS], Галицького району, Івано-Франківської області слід відмовити, оскільки згідно довідки Крилосівської сільської ради, Галицького району № 168/02.2-11 від 11.11.2014р. в житловому будинку ніхто не зареєстрований, відповідно до повідомлення управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області №15/3528 від 27.09.2014р. - [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 18.05.1991р., сам [PERSON] ствердив, що у будинку в с. Крилос ніхто не проживає. На підставі вищевикладеного, ст. ст., 526, 527, 530, 549 - 552, 610, 629, 1046 - 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial