Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач ЖБК № 290 «Будівельник 25» в особі голови правління Змієвського Л.П. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за членськими внесками на утримання будинку, при будинкової території та капітальний ремонт будинку у розмірі 3 816,94 грн. та сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON], будучи членом ЖБК № 290 «Будівельник25», а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - членами його сім'ї, лише частково здійснювали оплату комунальних послуг, членських внесків на поточний та капітальний ремонт будинку та експлуатаційні витрати на утримання будинку і прибудинкової території, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2014 року мають заборгованість у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача - Змієвський Л.П. надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, - в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд в порядку ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-17), - в будинку житлово-будівельного кооперативу № 290 «Будівельник 25» (а.с.6-9). Відповідно до ст. 137 ЖК України, п. 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186, житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків) за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками). Згідно п. 15 статуту, житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. З огляду на те, що основним видом діяльності позивача, є комплексне обслуговування об'єктів, ним з метою забезпечення належного виконання своїх функцій у період з 01 січня 2011 року по 01 вересня 2014 року були нараховані відповідачам суми до сплати відповідних отриманих ними послуг, проте, як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачами, останні не в повному обсязі здійснювали оплату нарахованих сум, у зв'язку з чим мають заборгованість перед кооперативом у розмірі 3 816,94 грн. (а.с.5, 38). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послуги сплачується плата за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, якому прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 46 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186, член житлово-будівельного кооперативу, яким, як зазначає позивач, являється відповідач [PERSON], зобов'язаний своєчасно вносити платежі в покриття витрат кооперативу на експлуатацію і капітальний ремонт жилого будинку (будинків) та утримання придомової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. За вимогами ч. 4 ст. 145 ЖК України повнолітні члени сім'ї члена кооперативу також зобов'язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації і ремонту будинку та квартири. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Крім того, не дивлячись на те, що пред'явлена до стягнення сума заборгованості нарахована за період, який, виходячи з дати подання позову до суду, виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку загальної позовної давності, останній відповідно до ст. 264 ЦК України був перерваний як діями позивача (шляхом звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, який згодом було скасовано (а.с.11,12)), так і відповідачами, які нерегулярно періодично здійснювали певні платежі, що свідчить про визнання ними боргу (а.с. 5,38). Таким чином, з встановлених судом обставин, наведених вимог законодавства й нормативно-правових актів вбачається, що вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості з оплати комунальних послуг, членських внесків на поточний і капітальний ремонт будинку та експлуатаційні витрати на утримання будинку і при будинкової території станом на 01 вересня 2014 року у розмірі 3 816,94 грн. - законні, обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Щодо солідарного стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, то на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з них понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у рівних частинах по 81,20 гривень з кожного, отже в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial