Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач зазначив, що 20.08.2008р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого він є, та третьою особою по справі укладено договір кредиту № 08/1/14-к, за умовами якого АКБ «Укрсоцбанк» як кредитор надало третій особі як позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4300 доларів США зі сплатою 14% річних з погашенням суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця з останнім платежем у серпні 2018р. Додатковою угодою до цього договору сторони погодилися на зміну умов кредитування, встановивши з 20.10.2008р. процентну ставку за користування кредитом на рівні 15% річних. 20.08.2020р. між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпетекодержателю в якості забезпечення виконання третьою особою [PERSON] зобов`язань за договором кредиту № 08/1/14-к житловий будинок [ADDRESS] . Позаяк третя особа неналежним чином виконувала свої обов`язки з повернення кредитних коштів за кредитним договором № 08/1/14-к, станом на 04.06.2020р. виникла заборгованість в сумі 3948 доларів США за кредитом, 5949,45 доларів США за відсотками. Позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч.1 ст. 265 ЦПК України, а також вирішити питання про судові витрати. Учасники процесу подали суду заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач та треті особа разом з цим заперечували проти задоволення позову, просять застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі документів, які наявні у матеріалах цивільної справи, у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.08.2008р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач (а.с.26-34) та третьою особою по справі укладено договір кредиту № 08/1/14-к, за умовами якого АКБ «Укрсоцбанк» як кредитор надало третій особі як позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4300 доларів США зі сплатою 14% річних з погашенням суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця з останнім платежем у серпні 2018р. (а.с.5-8). Додатковою угодою до цього договору сторони погодилися на зміну умов кредитування, встановивши з 20.10.2008р. процентну ставку за користування кредитом на рівні 15% річних (а.с.9-10). 20.08.2020р. між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпетекодержателю в якості забезпечення виконання третьою особою [PERSON] зобов`язань за договором кредиту № 08/1/14-к житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-14). Позаяк третя особа неналежним чином виконувала свої обов`язки з повернення кредитних коштів за кредитним договором № 08/1/14-к, згідно розрахунків позивача, станом на 04.06.2020р. виникла заборгованість в сумі 3948 доларів США за кредитом, 5949,45 доларів США за відсотками (а.с.24-25). Разом з цим судом дослідженням матеріалів цивільної справи 329/643/15-ц встановлено, що 28.05.2015р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є позивач у справі, що розглядається) як правонаступник АКБ «Укрсоцбанк» звернулося до Чернігівського районного суду Запорізької області зі позовом до [PERSON] (наразі третьої особи по справі) про стягнення заборгованості за укладеним між ними 20.08.2008р. кредитним договором № 08/1/14-к, достроково в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України, посилаючись на несвоєчасне виконання нею своїх зобов`язань (а.с.69-70), і рішенням від 24.11.2015р. ці вимоги було задоволено частково на суму заборгованості по кредитному договору 3 178,76 доларів США, пені на суму \~28 114 гривень 95 копійок (а.с.71-74). Рішення оскаржувалося, набрало законної сили (а.с.75-77). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.\~1\~ст.\~61\~Конституції України\~ніхто не\~може бути\~двічі притягнений\~до юридичної\~відповідальності одного\~виду за\~одне й\~те саме\~правопорушення. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене,\~право кредитора\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припинилось після\~пред`явлення до\~позичальника вимоги\~згідно із\~ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України. Таким чином, в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення нарахованих відсотків, встановлення способу реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, позов банку підлягає залишенню без задоволення з підстав необґрунтованості. Також зазначене свідчить про те, що банк реалізував своє право на стягнення заборгованості, що виникла у [PERSON] шляхом звернення до суду 28.05.2015р., а тому звернення АТ «Альфа-банк» до суду з цим позовом є зловживанням правом на захист порушених інтересів. Вимоги банку про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки слід залишити без задоволення за пропуском строку для звернення до відповідача із зазначеною вимогою. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України\~іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України\~право застави припиняється у разі\~припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Таким чином, звернувшись 28.05.2015р. до\~Чернігівського районного суду Запорізької області з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спірним кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання, внаслідок чого змінив й початок перебігу строку позовної давності. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову у частині звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення процентів та нарахованої на них неустойки, нарахованих після зміни строку виконання зобов`язання, за безпідставністю, у іншій частині позову - за спливом позовної давності. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed