Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Межиріч в особі Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові позивач вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець у визначений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформити спадкове майно не зміг. Тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом, після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] в с. Городище Канівського р-ну Черкаської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом, після смерті його баби [PERSON]. Представник відповідача Межиріцької сільської ради Птуха Л.І., голова села Межиріч, діюча на підставі протоколу 6 скликання сесії сільської ради №1, в судовому засіданні позов визнала, та не заперечує проти визнання права власності за позивачем на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2013р. (а.с.9), що [PERSON] померла [INFO] в м. Городище Черкаської області; - з заповіту посвідченого 05.06.2001р., посвідченого секретарем Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 50 (а.с.7), що [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON]. - з технічного паспорта на домоволодіння по [ADDRESS] - власник домоволодіння не зазначений, а замовником виготовлення технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.11-14). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори № 3749/02-14 від 25.12.2013 року, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] (а.с.26-31) Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON]. З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і їх доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved