Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до територіальної громади с.Глибівка про визнання за ним права власності на домоволодіння, що розташоване в с.Глибівка по вул. Гагаріна, 27, Богородчанського району Івано-Франківської області. Заявлені вимоги в судовому засіданні мотивував тим, що 12.04.2014 року помер його брат [PERSON], а перед цим 01.08.2013 року померла їх мати [PERSON]. Мати за життя була власником згаданого домоволодіння. Після смерті матері відкрилась спадщина і брат [PERSON] який проживав з нею в одному господарстві фактично прийняв спадщину за фактом свого постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Разом з тим, через раптову смерть [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права на майно. Він є єдиним спадкоємцем після смерті брата, оскільки той сімї та дітей не мав. Він вчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги за відсутності спадкоємців першої черги за законом. 02.11.2016 року державний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарські споруди, оскільки правовстановлюючих документів спадкодавець за життя не оформив. Тому змушений доводити своє право на успадковане майно у судовому порядку. Просив позов задовольнити. Представник Глибівської сільської ради [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов визнала. Вказала, що дійсно за життя [PERSON] була єдиним власником згаданого домоволодіння, а син [PERSON] після її смерті фактично прийняв спадщину. Позивач, як рідний брат, є єдиним близьким родичем [PERSON] і сільська рада не заперечує його права на спадкове майно. Питання про закріплення за позивачем земельної ділянки буде вирішено після вирішення питання про визнання права власності на майно. Просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до даних погоподарських книг Глибівської сільської ради була власником домоволодіння в с.Глибівка по вул. Гагаріна, 27. Проте реєстрацію свого права власності за життя не здійснила. Після її смерті, що мала місце 01.08.2013 року її син [PERSON] фактично прийняв спадщину, проте помер 12.04.2014 року, не оформивши свої спадкові права. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем на майно, відповідно до ст. 1262 ЦК України, являється позивач. Він звернувся до нотаріальної контори у встановленому законом порядку з наміром оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння. Попри те, що його право на спадкування нотаріусом перевірено, постановою державного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] від 02.11.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено через те, що правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем за життя належно не оформлені. Відповідно до представленого технічного паспорту, домоволодіння складається з житлового будинку, літньої кухні, чотирьох сараїв, гаражу, колодязю, убиральні та огорожі. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарські споруди по вул. Гагаріна, 27 в селі Глибівка Богородчанського району. На підставі викладеного,

Outcome: approved