Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] а про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.10.1997 року, а саме: 9/100 домоволодіння за № 47 по вул. Шевченка в м. Кропивницькому, згідно якого він придбав у власність вищевказане нерухоме майно у відповідача - [PERSON]. Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 14.10.1997 року за реєстраційним номером № 49 та зареєстрований в Кіровоградському обєднаному бюро технічної інвентаризації 15.10.1997 року за реєстровим номером 636/3. На даний час має намір розпорядитися своїм майном шляхом укладення договору дарування своєму синові, в звязку з чим звернувся в нотаріальну контору, проте отримав відмову і не має змоги це зробити через те, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений і його дійсність має бути визнана в судовому порядку, в звязку з чим він змушений звернутися в суд з даним позовом і просить його задовольнити, оскільки не може в повному обсязі реалізувати свої права. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач надав заяву про визнання позовних вимог та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 14.10.1997 року [PERSON] придбав у власність 9/100 домоволодіння за № 47 по вул. Шевченка в м. Кропивницькому у відповідача [PERSON] Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 14.10.1997 року за реєстраційним номером № 49 та зареєстрований в Кіровоградському обєднаному бюро технічної інвентаризації 15.10.1997 року за реєстровим номером 636/3. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 14.10.1997 року, укладеного між [PERSON] (покупцем) та [PERSON] (продавцем), для оформлення зазначеного договору продавцем були надані всі необхідні документи щодо належності йому вказаної квартири, що підтверджується п. 3 договору купівлі-продажу. Продаж зазначеної квартири вчинено за 9 780 (девять тисяч сімсот вісімдесят) гривень, які продавець отримав повністю від покупця до підписання договору, що підтверджується п. 5 вказаного вище договору купівлі-продажу, тобто сторони добросовісно виконали зобовязання за даною угодою: продавець передав у власність покупцеві квартиру і отримав кошти, а покупець сплатив кошти й отримав частину домоволодіння. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. [PERSON], відповідно до п. 15 укладеного договору, зареєстрував своє право власності в Кіровоградському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 15.10.1997 року запис в реєстровій книзі № 636/3, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на звороті договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Вказане кореспондується і вимогами статей 224-225 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення даного договору. Зокрема, передача квартири продавцем у власність, прийняття її покупцем, сплата вартості, оформлення договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved