Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач зазначив, що 17.03.2015 року він влаштувався на роботу до Комунального підприємства «Мелітопольський асфальтобетонний завод» на посаду головного інженера, звідки був звільнений 10.07.2015 року, згідно ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, на підставі наказу від 01.07.2015 р. В день звільнення 10.07.2015 року, йому не була виплачена заробітна плата, яка згідно довідки КП «Мелітопольський асфальтобетонний завод» від 30.07.2015 року про заборгованість по заробітній платі в нарахованому вигляді складає 16\~317,31 грн., вказана сума, як виявилось, була помилково завищена, а заборгованість по заробітній платі складала 16217,31 грн. Протягом серпня позивачу частинами виплачували заробітну плату та остаточно розрахувались 03.09.2015 р. Тому позивач, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача: - середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 14\~785,10 грн.; - моральну шкоду, в розмірі 10 000 грн., оскільки невиплата заробітної плати під час роботи та не проведення розрахунків після звільнення грубо порушує його право на оплату праці, він був змушений позичати гроші у близьких та знайомих для погашення комунальних та інших платежів, забезпечення членів його родини продуктами харчування. Постійні звернення до близьких та знайомих з проханням позичити гроші та неповернення їх негативно сказалися на їх відносинах. Останнім часом йому відмовляють у наданні грошей в борг, не бажають вітатись при зустрічі, що призводить до сварок з родичами та знайомими, глибоким душевним стражданням, оскільки його стосунки з близькими і досі «напружені». Крім того, у звязку з нестачею грошових коштів для проживання його та його сімї він оформив кредитну картку банку КБ «Приватбанк» на суму 4\~000 грн., внаслідок чого в умовах відсутності постійного заробітку та несплату КП «Мелітопольський асфальтобетонний завод» належних йому грошових коштів він був змушений сплачувати також відсотки за користування грошима банку. Позивач заявою просить розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача заявою просить розглянути справу за його відсутності, позов не визнав в повному обсязі, надав заперечення в яких зазначив, що з липня 2014 р. підприємство знаходиться у стадії санації, згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2014 року по справі № 908/2082/14. На день звільнення позивача заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати складала 2 934905,85 грн. Відповідач, розуміючи, що виплата заробітної плати позивачу буде здійснюватись з затримкою, при його звільнені нарахував йому премію у розмірі 100 % окладу, що не є звичайним на підприємстві, та яку обєктивно позивач не заслуговував. Заробітна плата позивачу виплачувалась частинами по мірі можливості та не з вини підприємства, яке знаходиться в скрутному становищі. Також відповідач не визнає моральну шкоду, оскільки, позивач при звільненні погодився, що заробітна плата йому буде виплачена частинами та повідомив, що він буде займатись у селі Строганівка, Приазовського району вирощуванням гусей, крім того, позивач є пенсіонером МВС та отримує пенсію з офіцерської посади ДАЇ, таким чином, посилання на моральні страждання не відповідають дійсності. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. КП «Мелітопольський асфальтобетонний завод», згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є юридичною особою, відповідно, належним відповідачем по справі /а.с.33-35/. Згідно копії трудової книжки, позивач, згідно запису №09, наказом №1к від 17.03.2015 р. прийнятий на роботу на посаду головного інженера; згідно запису №09 в трудовій книжці, наказом №22к від 01.07.2015 р. звільнений за власним бажанням відповідно ст.38 КЗпП України /а.с.8/. В матеріалах справи мається довідка про заборгованість по заробітній платі від 30.07.2015 р., згідно якої заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 16\~317,31 грн./а.с.9/, сторонами не оспорюється факт, що вказана сума помилково завищена, а заборгованість по заробітній платі становить 16\~217,31 грн. Тобто сам факт затримки та несвоєчасної виплати заробітної плати позивачу представником відповідача не оспорюється. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Позивача звільнено з роботи наказом №10 від 26.02.2015 р. за ст.38 КЗпП України за власним бажанням /а.с.8/ Визначаючи суми, які належать до виплати позивачу суд виходить с наступного: Відповідно довідки про заборгованість по заробітній платі від 30.07.2015 р., згідно якої заборгованість по заробітній платі [PERSON], з урахуванням уточнень, становить 16\~217,31 грн. Позивачем було надано розрахунок, згідно якого його середньоденна заробітна плата становить 268,82 грн./а.с.5,124/. Середньоденна заробітна плата згідно довідки з КП «Мелітопольський асфальтобетонний завод» про середню заробітну плату складає 230,34 коп./а.с. 10/ Виходячи з наданих розрахунків позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 268,82*53 = 14\~785,10 грн./а.с.5,124 / Суд вважає цей розрахунок не вірним, оскільки позивач при розрахунку середньоденного заробітку виходив з кількості календарних днів за обчислювальний період, у той час як відповідно до п.8 ч. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів 08.02.1995 №100 «Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.». Отже, необхідно середньоденний заробіток обчислювати виходячи кількості фактично відпрацьованих днів, яких за два місяці, що передували звільненню ( травень, червень) за травень 18, за червень 20. /а.с.17,18 заперечень на позов/ Таким чином середньоденний заробіток позивача становить: 16\~397,78 грн. / 38 днів = 431,5 грн., тоді за час затримки по виплаті заробітної плати 55 днів з відповідача підлягають стягненню: 431,5*55 = 23\~732,5 грн., однак суд не може виходити за рамки позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки у розмірі 14\~785,10 грн. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівнику сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, організація, установа повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. п.20 Постановою Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці №13 від 24 грудня 1999р. встановлено, що середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку на підставі ст.117 КЗпП України стягується по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в тому його вини. Сама по собі відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальність. Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки заборгованість по виплаті заробітній платі сталась не з вини відповідача, а внаслідок того, що з липня 2014 р. підприємство знаходиться у стадії санації, згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2014 року по справі № 908/2082/14 /а.с.104-108/. Виплата заробітної плати затримана не на тривалий час, крім того, позивач є пенсіонером МВС та отримує пенсію з офіцерської посади ДАЇ, а отже посилання позивача на погіршенні відносин з близькими, внаслідок затримки з виплати заробітної плати не є обґрунтованими. Сплата відсотків за оформлення та користування кредитною карткою банку КБ «Приватбанк» суд не бере до уваги, як обґрунтування моральних страждань. Відповідно, позивачу до сплати належить: середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 14\~785,10 грн. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача зазначену суму, а також судові витрати по справі розмірі 1\~218,00 грн., згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial