Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 37541,24грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору від 30.10.2006р., відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобовязання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобовязання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору в останнім, станом на 20.07.2016р., виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання також повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. У звязку неявкою сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із заяви, тарифів, умов та правил вбачається, що відповідачу надано кредит із сплатою 2,09% на місяць. Відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, комісії. Згідно розрахунку, станом на 20.07.2016р. заборгованість відповідача складає 37541,24грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 948,72грн.; - заборгованість за відсотками 9378,37грн.; - пеня 24950,28грн. - штраф: фіксована частина 500грн., штраф (відсоток від суми заборгованості 1763,87грн. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку. Оскільки відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за договором кредиту, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити та стягнути з останнього заборгованість. Однак, слід врахувати, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобовязання відповідача, з чим суд, в силу ч.3 ст.551 ЦК України, погодитися не може. Крім того, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, тобто пеня підлягає нарахуванню лише в межах одного року до дня предявлення позову. Однак, позивач просить стягнути пеню, починаючи з 31.01.2007р. до 20.07.2016р. Розрахунку пені за період одного року не надав, в той час як, згідно ст.10 ЦПК України, такий обовязок покладено саме на позивача. Суд враховує також, що пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, одночасне стягнення за одне й те ж порушення позичальником умов договору одночасно штрафу та пені вказує на застосування кредитодавцем подвійної відповідальності за одне й те ж порушення, що не допускається законом, зокрема вимогами ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на зазначене, в даному випадку одночасне стягнення штрафу та пені неможливе, оскільки призведе до подвійної відповідальності за одне і те ж порушення. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 500грн. штрафу. Однак, стягненню не підлягає відсоткова частина штрафу в сумі 1763,87грн., оскільки штраф є видом неустойки, яка є відповідальністю за невиконання зобовязання. За таких підстав, суд задовольняє позов частково та приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості без врахування пені та відсоткової частини штрафу.

Outcome: partial