Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач зазначила, що є власником житлового будинку 24 по вул. 8-го Березня в смт Чернігівка Запорізької області. В зазначеному будинку 05.02.1998р. зареєстрований відповідач, як її зять, який з 21.11.2016р. там не проживає, переїхавши на інше постійне місце проживання, шлюб між ним та дочкою позивача, [PERSON], розірвано заочним рішенням від 11.01.2018р. Чернігівського районного суду Запорізької області за позовом останньої. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку 24 по вул. 8-го Березня в смт Чернігівка Запорізької області, оскільки його реєстрація перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися належною йому нерухомістю. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, правом надання відзиву не скористався. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Згідно копії свідоцтва від 22.12.1972р. про право власності на житловий будинок на спадщину за законом, позивач є власником житлового будинку 24 по вул. 8-го Березня в смт Чернігівка Запорізької області (а.с.8). В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який, згідно довідки депутата Чернігівської селищної ради [PERSON], з 21.11.2016р. там не проживає (а.с.9). Шлюб між дочкою позивача, [PERSON], та відповідачем розірвано заочним рішенням від 11.01.2018р. Чернігівського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили, і яким встановлено, що з 2016р. вони однією родиною не проживають (а.с.10-14). Згідно позову та матеріалів справи, позивач як власник не чинив відповідачу перешкод в проживанні та користуванні спірною житловою площею, він та її дочка в 2016р. припинили подружні відносини, і [PERSON] виїхав на інше місце проживання. Відповідач зазначене позивачем не спростував. Враховуючи викладене, причини відсутності відповідача в житлі, яке належить позивачу, поважними назвати не можна. Згідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються Законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. За положеннями ст. 71 ЦК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тому позов підлягає задоволенню в части визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку 24 по вул. 8-го Березня в смт Чернігівка Запорізької області Вимоги про розподіл судових витрат суду не заявлені.

Outcome: approved