Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. На підставу своїх вимог спирається на те, що він проживає в [INFO], що знаходиться в адміністративних межах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, по вул. Гагаріна буд № 8, що є його постійним місцем проживання, з 2002 року. Власник цього житла, [PERSON], помер 24.06.2005 року в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області. В 2002 році позивач придбав у померлого [PERSON], вказаний будинок, повною мірою розрахувався з ним та переїхав до будинку з метою подальшого проживання. У вказаному будинку позивач проживає і дотепер. При купівлі будинку вони домовились про те, що нотаріальну угоду вони вчинять пізніше, коли позивач накопичить достатньо коштів на нотаріальне оформлення купівлі-продажу, однак в зв'язку з тим, що [PERSON], важко захворів і його забрала доглядати в с. Ятранівку Уманського району його донька, [PERSON], а потім і в зв'язку зі смертю власника [PERSON], позивач не зміг нотаріально оформити своє право власності, а тому змушений звертатися до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача до суду не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати без нього та його довірителя та позовні вимоги підтримує. Представник Попівської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивач проживає в [INFO], що знаходиться в адміністративних межах Попівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, по вул. Гагаріна буд № 8, що є його постійним місцем проживання, з 2002 року. Власни житла, [PERSON], помер 24.06.2005 року в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області. В 2002 році позивач придбав у померлого [PERSON] вказаний будинок, повною мірою розрахувався з ним та переїхав до будинку з метою подальшого проживання, у вказаному будинку позивач проживає і дотепер. При купівлі будинку вони домовились з [PERSON], про те, що нотаріальну угоду вони вчинять пізніше, коли позивач накопичить достатньо коштів на нотаріальне оформлення купівлі-продажу, однак в зв'язку з тим, що [PERSON], важко захворів і його забрала доглядати в с. Ятранівку Уманського району його донька, [PERSON], а потім і в зв'язку зі смертю власника [PERSON], позивач не зміг нотаріально оформити своє право власності. Позивач на даний час продовжує проживати в належному померлому будинку по вул. Гагаріна, 8, доглядав та підтримував житло в належному стані, здійснював поточний та капітальний ремонт помешкання, здійснюю оплату за всі комунальні послуги, щорічно обробляє присадибну земельну ділянку та збирає урожай. Після смерті [PERSON], спадкоємцями за законом є діти померлого, син [PERSON] та дочка [PERSON], яка доглянула батька до смерті за місцем свого постійного проживання, поховала його в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області, актовий запис про смерть № 13 від 25.04.2005 року по Ятранівській сільській раді Уманського району Черкаської області. [PERSON], після смерті батька спадщину не прийняв, а тому його дочка, [PERSON] оформила спадщину після смерті батька на себе. [PERSON], склала заяву, завірену секретарем Ятранівської сільської ради Уманського району, про те, що вона не заперечує проти визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем в порядку набувальної давності та не заперечує проти задоволення позову. [PERSON] також склав письмову заяву про те, що не заперечує проти визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем та не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, за сукупністю викладених та підтверджених обставин, позивач з 2002 року постійно відкрито та добросовісно володіє даним майном. З того часу він утримує та обслуговую будинок, постійно відкрито та добросовісно володію ним, дотримуючись вимог щодо приписів чинного законодавства про зобов'язання власності в частині тягаря утримання майна, не порушуючи прав інших осіб та держави. Протягом усього часу ніхто ніяких претензій щодо прав власності на це майно не пред'являв та не претендував на нього, позивач весь цей час володіє майном відкрито, добросовісно та безперервно. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного КодексуУкраїни). За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства - ст. 14 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ч. 3 ст. 319 ЦК України, визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Нотаріус Уманської районної держнотконтори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на житловий будинок. Технічний паспорт на дане будинковолодіння виготовлено 24.04.2015 року Маньківським відділком ЧООБТІ. Відповідно до ч. 114 ч. 1 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved