Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Багнянської сільської ради Вижницького району, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно . В позові вказує, що [INFO] році помер її дід - [PERSON], який проживав в [ADDRESS], що підтверджується реєстровим записом про смерть № 12 від 30.06. 2015 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований по вищевказаній адресі, та земельної ділянки площею 1,07 га, яка належала померлому на праві власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 червня 2004 року, яка має призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] а саме, 12.03.2014 року ,склав заповіт, яким все своє майно заповів онуці [PERSON]. Даний заповіт не змінювався тане скасовувався. На даний час не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину по заповіту так як після смерті діда [PERSON], в державному акті на земельну ділянку допущена помилка, записано неправильно прізвище діда - [PERSON] , замість правильного прізвища - [PERSON]. Це створює перешкоди в оформлені права на спадщину по заповіту в нотаріальному порядку. Те, що державний акт на землю належав саме померлому [PERSON], підтверджується довідкою з Багнянської сільської ради про те, що « [PERSON]» та « [PERSON]», то є таж сама особа, і вона являється його племінницею. Вона, як спадкоємець по заповіту, своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки проживала та проживає в даному будинку. Крім неї спадкоємці першої черги за законом є - [PERSON], [PERSON], але вони відмовляються від спадщини на її користь. Державний нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а також, що [PERSON] дійсно за життя не зареєстрував в бюро технічної інвентаризації свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримав. Просила встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,07 га, виданого 22.06.2004 року на ім»я [PERSON] на підставі розпорядженням Вижницької райдержадміністрації за № 111 від 26.04.2004 року, яка розташована на території Багнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] який належав [PERSON]. Представник позивача та позивач в судове засідання не з»явилися. В адресованих суду заявах позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник Багнянської сільскої ради в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідачі, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися. Звернулися до суду з заявами в яких позов визнають та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], який помер ,[INFO] року про що у книзі реєстрації актів про смерть Багнянської сільської ради Вижницького району зроблено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] від 30.06.2015 р.. Після його смерті відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований [ADDRESS] Чернівецької області та земельної ділянки площею 1,07 га, яка належала померлому на праві власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 червня 2004 року, яка має призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] а саме 12.03.2014 року ,склав заповіт, яким все своє майно заповів онуці [PERSON]. Даний заповіт не змінювався тане скасовувався. На даний час не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину по заповіту так як після смерті діда [PERSON], в державному акті на земельну ділянку допущена помилка, записано неправильно прізвище діда - [PERSON] , замість правильного прізвища - [PERSON]. Це створює перешкоди в оформлені права на спадщину по заповіту в нотаріальному порядку. Те, що державний акт на землю належав саме померлому [PERSON], підтверджується довідкою з Багнянської сільської ради про те, що « [PERSON]» та « [PERSON]», то є таж сама особа, і вона являється його племінницею. Вона, як спадкоємець по заповіту, своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки проживала та проживає в даному будинку. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого, [PERSON], [PERSON], однак вони відмовляються від спадщини на її користь. Державний нотаріус постановою за вих. 641/02-31 від 31 травня 2016 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а також, що [PERSON] за життя не зареєстрував в бюро технічної інвентаризації свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримав. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 256, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved