Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 19.11.2011 року сталася ДТП за участю транспортного засобу під керування відповідача. В результаті вказаного ДТП було пошкоджено транспортний, який належить [PERSON]. Постановою Івано-Франківського міського суду від 06.12.2011 року відповідача було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість матеріального збитку нанесеного транспортному засобу [PERSON] склала 13700 грн. 67 коп. Моторне (транспортне) страхове бюро України, на підставі заяви потерпілого виплатило йому 11417 грн. 23 коп. страхового відшкодування. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2011 року встановлено, що 19.11.2011 року о 13 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул.. Симоненка, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», д.н.з. [NUMBER] на перехресті вулиць Симоненка-Стуса, здійснив обгін та допустив зіткнення з транспортним засобом «Опель Вектра» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив правила обгону за здійснив ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.3). Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається із висновку Автотоварознавчого експертного дослідження № 300 від 30 листопада 2011 року, розмір збитку пошкодженого в ДТП, автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер АТ 4300ВА, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових становить 13700 грн. 67 коп. (а.с.6-7). Враховуючи, що на час скоєння ДТП відповідальність відповідача, як винуватця ДТП не була застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та той факт що останній не відшкодував потерпілій особі вартість завданого ним збитку, [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі «МТСБУ») із заявою про відшкодування шкоди заподіяної його транспортному засобу внаслідок ДТП (а.с.4). Із положень п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі заяви [PERSON] та у звязку із настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач здійснив виплату відшкодування [PERSON], як потерпілій особі в розмірі 11 417 грн. 23 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 1874 від 19 квітня 2011 року (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, таке ж право визначено положеннями чинного законодавства окремо для МТСБУ (ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), згідно з якими, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи ту обставину, що позивач виплатив страхове відшкодування [PERSON], внаслідок завдання йому шкоди внаслідок ДТП спричиненої з вини відповідача, суд вбачає, що МТСБУ набуло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] в межах суми виплаченого страхового відшкодування - 11417 грн. 23 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1191 ч.1, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ч. 1 та 4, 61 ч.3, 79 ч.2, 88 ЦПК України,

Outcome: approved