Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом до [PERSON]. Позов мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. На даний час в належній йому квартирі зареєстрована його колишня жінка [PERSON] та не зважаючи на це понад строки встановлені законом в ній не проживає. Реєстрація відповідачки у належній [PERSON] квартирі порушує право власності останнього на житло. За вказаних обставин просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування належним позивачу житловим приміщенням. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 13.06.2007 року. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО [PERSON] за реєстровим № 1285. Право власності на дану квартиру позивачем зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 18.06.2007 року, на підтвердження чого ним долучено до матеріалів справи копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 14949081. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги на дану квартиру, довідкою ЖЕО «Житловий масив» від 24.09.2013 року та довідкою Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, яка була витребувана на запит суду. Позивач вказує, що реєстрація у її квартирі [PERSON], яка насправді має зовсім інше місце проживання, перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того згідно із ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд вважає можливим застосовувати положення ст. 167 ЖК України до спірних правовідносин, оскільки норми глави 2 розділу 3 ЖК про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли схожі житлові відносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Отже, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Сплачений судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. підлягає стягненню з [PERSON] в користь позивача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. 167 ЖК України, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved