Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить визнати недійсним рішення із огляду обласного МСЕК № 1 від 30 листопада 1998 року. Зобов'язати Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» на підставі заключення КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 16.05.2012 року № 897, акту судово-медичного дослідження № 1136 від 10.08.2012 року та наказу УОЗ Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 року «Про проведення перевірки» видати акт, який відповідатиме дійсності. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.03.1998 р., після нічного чергування в котельні, він йшов по території підприємства ГРЕ № 37 КП «Кіровгеологія» до прохідної. Проходячи біля автомобілів, розміщених на стоянці, яка не була очищена від снігу та ожеледиці та не була проведена посипка протиковзними сумішами, він послизнувся та впав. У подальшому самостійно піднятися не зміг і тому покликав колег по роботі, щоб йому надали допомогу та викликали швидку медичну допомогу. По даному факту 22.05.1998 р. складено акт про нещасний випадок за формою Н-І, згідно з яким причиною нещасного випадку є ожеледь. Він був доставлений до КЗ «Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної допомоги», відповідно до запису лікаря встановлено діагноз -закритий перелом середньої третини великої гомілкової кістки зі зміщенням уламків. 09.11.1998 р. керівництвом підприємства було проведене повторне розслідування та змінено акт Н-1, причиною нещасного випадку є особиста недбалість працівника. 30.11.1998 р. він був оглянутий обласною МСЕК, за результатами огляду та вивченої документації обласною МСЕК було прийняте рішення, не враховуючи «Витяг про важкість виробничих травм» від 27.04.1998 року № 293, встановлено 5 % стійкої втрати працездатності. З цим він був не згоден і в той же день звернувся до головного лікаря обласного бюро МСЕ із заявою. Зважаючи на його заперечення, було прийняте рішення про повторний огляд МСЕК, де того ж дня було прийняте рішення про встановлення 10 % - хоча він теж був незадоволений, але нічого на той час не зміг вдіяти. При кожному черговому переогляді МСЕК змінювались відсотки (збільшувались) по втраті його працездатності: 29.01.1999 р. -10 %, 27.03.2000 р. - 15 %, 10.05.2001 р. - 15 %, 01.04.2002 р. безтерміново та 28.03.2007 р. - 20 %, безтерміново. Стан його здоров'я після перенесеної травми значно погіршився, а саме, болі в ступні, в області перелому, в колінному суглобі, в правому кульшовому суглобі та в поперековому відділі хребта. Комісією ЛКК він був направлений до КОЛ на стаціонарне лікування та всебічне обстеження. По рішенню обласної ЛКК, 07.03.2001 року був направлений до м. Києва в НДІ Нейрохірургії на консультацію з діагнозом : П/ травматичний остеохондроз III ст. Патологія L3 - L4, L5, м/п диска зліва, патологія L5 -SI, м/п з права вторичний радикуліт. Після всебічного обстеження було встановлено діагноз: Хронічна дискогенна /патологія L3 - L4, L4 - L5, L5 - S1 м/п дисків, посттравматичний остеохондроз поз - ка III ст./ п/ кр. полірадікулопатія, стійкий больовий синдром і виражені стато - динамічні порушення. Посттравматичний, нейдистрофічний синдром лівої гомілки. Згідно акту огляду МСЕК № 33/2 від 16.05.2001 р. йому була встановлена ІІІ група інвалідності заг/захворювання, але був змінений діагноз, який був встановлений інститутом ЩЦ Нейрохірургії у м. Києві на діагноз: Остеохондроз поперекового відділу хребта. Патологія м/п дисків L4 - L5, L5 - S1, легкий парез лівої ступні, помірний полірадикулярний синдром, помірні стато - динамічні порушення, з рішенням комісії МСЕК був не згоден. 23.05.2005 р. він у 3 поліклініці ЛКК оформив посильний лист на МСЕК інв. ІІІ групи на пере освідчення, після чого зникає моя амбулаторна медична карта (нажаль номера карти неможливо встановити - відірвано шматок сторінки). На огляді МСЕК у нього знімають групу інвалідності та порушується питання про перегляд відсотків втрати працездатності. З рішенням МСЕК він був категорично незгоден. Завдяки його наполегливості був направлений на комісію МСЕК, що знаходиться в воєнному шпиталі на першому поверсі, де пройшов 14 вересня 2005 року огляд комісії МСЕК, завдяки якої було змінено діагноз по інвалідності (поясничний остеохондроз II ст., протрузія L3 - L4 , L4 - L5 , L5 - S1 м/п дисків, хронічна люмбалгія з помірними м'язово - тонічними порушеннями) та інвалідом невизнаний, звісно з цим висновком комісії МСЕК був незадоволений, в зв'язку з чим був направлений на обласну комісію МСЕК. На комісії МСЕК було прийняте рішення направити його на обстеження в м. Дніпропетровськ, провулок Советский l-a УДНДІМСШ, де проведене всебічне обстеження і після була встановлена III група інвалідності і підтверджено % втрати працездатності. Внаслідок всебічного обстеження він дізнався, що супутній діагноз, як зазначено в висновку по справі № 3563, який був встановлений 21.03.1998 р. по виробничій травмі - не відповідав дійсності тобто неповно викладений та неправильно встановлений - консолідований перелом нижньої третини лівої великої гомілкової кістки та верхньої третини лівої малої гомілкової кістки, подовження лівої нижньої кінцівки на п'ять сантиметрів. Після повернення з інституту він неодноразово звертався з письмовими зверненнями та заявами до обласного бюро MCE, щоб переглянули первинне рішення по трудовому каліцтву та змінити первинний діагноз, тобто внести зміни. 10.08.2012 р. було проведене судово - медичне дослідження № 1136, в якому було встановлено, що у нього є тілесні пошкодження у вигляді гвинтообразного перелому лівої великогомілкової кістки в дистальній третині діалізу зі зміщенням уламків з послідуючою репозицією відламків, іммобілізацією і консолідацією; косого перелому проксимального відділу діалізу лівої малої гомілкової кістки; порушення співвідношення в лівому гомілковостопному суглобі з послідуючою репозицією та іммобілізацією, які відповідають вказаному терміну травми 21.03.1998 р. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня важкості. З цим висновком судово - медичного дослідження звернувся він знову до КМЛ ШМД. Було проведено повторне розслідування 08.11.2012 р., голова комісії був Аніловський Я.М., були внесені зміни в історію хвороби, але неповно. На виконання наказу УОЗ Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 р. «Про проведення перевірки»: При перевірці та вивчені медичної карти № 2387 стаціонарного хворого з'ясовано - первинний клінічний діагноз встановлений неповно, основний діагноз: Наслідки виробничої травми 1998 року у вигляді консолідованого перелому кісток лівої гомілки, подовження лівої кінцівки до 5 сантиметрів, розгинальна контрактура колінного суглобу, ПФС П ст. Супутній: нейросенсорна приглухуватість зліва 4 ст., пост травматична 1998 року. Завдяки проведеному розслідуванню територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області від 09.10.2012 р., акт Н-1 був змінений, причиною настання нещасного випадку зазначено - незадовільний стан території підприємства, а саме не очищена від снігу та ожеледиці, також не була проведена посипка проти ковзними сумішами, змінений діагноз згідно з актом судово - медичного дослідження. З усіма внесеними змінами до акту Н -1 та висновком судово - медичного дослідженням звернувся до обласного бюро MCE, щодо внесення змін до його медичної справи, але було надане пояснення - тільки за рішенням суду. Після звертався неодноразово до різних інстанцій міста, але без результату. На даний час має встановлену ІІ гр. інвалідності по заг/захворюванню та 25 % втрати працездатності. Але він вважає, що є всі підстави для того, щоб причиною інвалідності було встановлено трудове каліцтво. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2014 р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді (а.с.77). Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Просить вважати п. 2 прохальної частини позовної заяви в наступній редакції: «Зобов'язати КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» на підставі заключення КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 16.05.2012 № 897, акту судово-медичного дослідження № 1136 від 10.08.2012 та наказу Управління охорони здоров»я Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 «Про проведення перевірки» видати [PERSON] довідку та індивідуальну програму реабілітації та надіслати виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід ([PERSON]) перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги, що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації-органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги (а.с.76). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечив проти задоволення позовних вимог в зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Надав письмові заперечення (а.с. 40-44). Просив застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності. Представник третьої особи в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Надала письмові заперечення (а.с. 83-84). Просила застосувати строк позовної давності. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що 21.03.1998 р., після нічного чергування в котельні, [PERSON] йшов по території підприємства ГРЕ № 37 КП «Кіровгеологія» до прохідної, проходячи біля автомобілів, розміщених на стоянці, яка не була очищена від снігу та ожеледиці та не була проведена посипка протиковзними сумішами, внаслідок він послизнувся та впав. У подальшому самостійно піднятися не зміг і тому покликав колег по роботі, щоб йому надали допомогу та викликали швидку медичну допомогу. По даному факту 22.05.1998 р. складено акт про нещасний випадок за формою Н-І, згідно з яким причиною нещасного випадку є ожеледь. Згідно актів огляду МСЕК № 253/3 від 21.07.1998 р. та № 645/1 від 21.09.1998 р. [PERSON] був оглянутий міжрайонною МСЕК №1 та міжрайонною МСЕК № 2 відповідно. За результатами огляду, для закінчення лікування та реабілітаційних заходів, було прийняте рішення про продовження йому листка тимчасової втрати працездатності. В подальшому, після закінчення лікування, [PERSON] 30.11.1998 р. був оглянутий обласною МСЕК. За результатами огляду та вивчення наданої документації, на підставі п. 23, розділу 4 «Положення про-медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 року №83 та п. 1206 «Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, особливостей працевлаштування хворих та інвалідів», затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.08.1998 року №238, обласною МСЕК було прийняте рішення про встановлення [PERSON] 5% втрати - професійної працездатності. Відповідно до акту огляду МСЕК № 24/3 від 29.01.1999 р. [PERSON] був оглянутий обласною МСЕК та йому було встановлено 10% втрати професійної працездатності. Рішення обласної МСЕК підтверджувалося до березня 2000 року. При черговому переогляді, згідно акту огляду МСЕК № 28/3 від 27.03.2000 р., [PERSON], у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, було встановлено 15% втрати професійної працездатності. Згідно акту огляду МСЕК №33/2 від 16.05.2001 р. [PERSON] була встановлена III група інвалідності, загального захворювання, та підтверджено 15% втрати професійної працездатності. В подальшому рішення МСЕК підтверджувалося до 2005 року. Під час чергового переогляду 23.06.2005 р. у [PERSON] обласними МСЕК були виявлені функціональні порушення, які незначно обмежували його життєдіяльність і не давали підстав для встановлення групи інвалідності. В зв'язку з чим [PERSON] був направлений на консультацію в травматологічне відділення Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності, де пройшов обстеження з 11.07.2005 р. до 21.07.2005 р., під час якого даних у нього для встановлення групи інвалідності та підвищення відсотків втрати працездатності не виявлено. Повторно [PERSON] був оглянутий обласною МСЕК №1 28.03.2007 року і йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності безтерміново. По оскарженню рішення обласної МСЕК №1 з 18.06.2007 р. по 27.06.2007 р. [PERSON] був обстежений в травматологічному відділенні Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності, де рішення МСЕК було підтверджено. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я [PERSON] 10.10.2007 р. був оглянутий обласною МСЕК № 2. Після огляду та вивчення медико-експертної документації йому була встановлена III група інвалідності, загального захворювання до 1 листопада 2008 р. При огляді 03.11.2009 р. [PERSON] обласною МСЕК № 2 спільно з представником Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань йому була підтверджена III група інвалідності, загального захворювання, до 1 листопада 2011 р. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я, [PERSON] був оглянутий позачергово 27.10.2010 р. обласною МСЕК № 2 (акт огляду МСЕК № 666/1) і йому була встановлена II група інвалідності, загального захворювання, яка підтверджувалася до 2013 року. У зв'язку з наданням [PERSON] медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання від 19.12.2012 р. №45/1894, нового акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) від 09.10.2012 р. із вказаною датою і часом настання нещасного випадку 21.03.1998 р. о 8 год. 10 хв., та акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання (форма П-4) від 11.01.2013 р., [PERSON] був позачергово оглянутий 23.01.2013 р. обласною МСЕК № 2 та йому була підтверджена II група інвалідності, загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату до 01.11.2014 р., а також встановлено 60 % втрати професійної працездатності в сукупності: 40 % професійного захворювання вперше та 20 % раніше встановлених трудового каліцтва терміном до 01.02.2014 р. В травні 2013 р. Прокуратура м. Кіровограда в інтересах [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Кіровоградського обласного бюро МСЕ, у якому прокурор просить встановити факт того, що діагноз [PERSON]: тілесні ушкодження у вигляді гвинтоподібного перелому лівої великогомілкової кістки в дистальній третині діафізу зі зміщенням уламків з подальшою репозицією відламків, імобілізацією та консолідацією, косого перелому проксимального відділу діафізу лівої малогомілкової кістки, порушення співвідношення у лівому гомілковоступневому суглобі з подальшою репозицією та імобілзацією - є наслідком трудового каліцтва і пов'язаний з отриманою 21.03.1998 р. травмою. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда 05.12.2013 р. в задоволенні позовних вимог прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах [PERSON] до Кіровоградського обласного бюро МСЕ відмовлено (а.с. 45-47). Рішення позивачем не оскаржувалося та набрало законної сили. Під час розгляду судом вищевказаної справи [PERSON] був направлений до клініки науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (навчально-науково-лікувальний комплекс) Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, з метою встановлення ступеня обмеження життєдіяльності внаслідок отриманого ним трудового каліцтва, всю наявну його медичну документацію було направлено до клініки Інституту. За результатами обстеження фахівцями Інституту зроблено висновок: На підставі обстеження в клініці Інституту, даних медико-експертної документації, аналізу виписки з амбулаторної карти, рентгенологічних знімків, в тому числі динаміки рентгенологічних змін в кульшових суглобах за 1998, 2006, 2008, 2010, 2013 p.p. експерти Інституту прийшли до висновку, що патологія кульшових суглобів не являється наслідком виробничої травми 1998 p., а обумовлена іншими причинами, тому рішення МСЕК про другу групу інвалідності від загального захворювання є обґрунтованим. За наслідками травми лівої гомілки визнано доцільним визначити 25% втрати професійної працездатності (на підставі п. 13.4.1.- 10%, за п. 14.5.3. - 15% наказу Міністерства охорони здоров'я України № 420 від 05.06.2012 р.). Стосовно професійного захворювання хребта залишити 40% втрати професійної працездатності. Враховуючи висновок Інституту, [PERSON] 14.08.2013 р. був оглянутий обласною МСЕК № 2. За результатами огляду та вивчення медичної документації обласною МСЕК № 2 було прийнято рішення про підтвердження йому II групи інвалідності, загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату до 01.11.2014 р., а також встановлено 65% втрати професійної працездатності в сукупності: 40% професійного захворювання вперше та 25% трудового каліцтва з 05.07.2013 р. терміном до 01.11.2014 р. На виконання наказу УОЗ Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 р. «Про проведення перевірки» комісією при перевірці та вивчені медичної карти № 2387 [PERSON] зроблено висновок - первинний клінічний діагноз у хворого змінено: закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки, нижньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням. Зазначене пошкодження відноситься до тяжких виробничих травм (а.с. 32). Суд дійшов висновку, що правовідносини, які склались між сторонами регулюються Положенням про медико-соціальну експертизу. Відповідно до Положення про медико соціальну експертизу затверджену Постановою Кабінету Міністрів №-83 від 22 лютого 1992 року медико-соціальна експертиза визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації інвалідів, пристосування їх до суспільного життя. Медико-соціальні комісії у своїй роботі керуються законами України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, цим Положенням, актами Міністерства охорони здоров'я України та іншими нормативними актами. Статтею 13 зазначеного Положення визначений порядок утворення міських, міжрайонних, районних медико-соціальних експертних комісій. Порядок огляду громадян МСЕК вказаний у розділі 1У Положення. Відповідно до п.п. б п. 1.1 розділу 1 (Загальні положення) Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 року № 212 «Про затвердження Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 1996 року за № 136/1161 із змінами і доповненнями, на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) покладено обов'язок встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потерпілим, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків. Підпунктами а), б) п. 1.2 розділу І Порядку передбачено, що огляд потерпілого МСЕК проводить при наявності: акту про нещасний випадок на виробництві (ф. Н-1), висновку спеціалізованого медичного закладу (НДІ профпатології чи відділень профпатології) про професійний характер захворювання, акту розслідування професійного захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу (ф. 88-У), направлення власника чи профспілкового органу підприємства, установи, організації на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання; вироку чи рішення суду, постанови або направлення прокурора, слідчого, органу дізнання. Пунктом 3.2 розділу ІІІ Порядку передбачено, що рішення про ступінь втрати професійної працездатності та додаткові види відшкодування МСЕК приймає на підставі огляду потерпілого, вивчення медичних документів тощо. Оскарження рішення МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, відповідно до п. 5.5 розділу V Порядку, здійснюється згідно з розділом V п.п 34, 35 «Положення про медико-соціальну експертизу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 року № 83. Відповідно до п. 30 розділу ІІІ указаного Положення, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого. Пунктом 34 розділу ІІІ Положення передбачено, що у разі незгоди оглянутого з рішенням районної, міжрайонної, міської МСЕК він протягом місяця має право подати про це письмову заяву до республіканської, Київської, обласної, центральної міської МСЕК або до МСЕК, в якій він проходив огляд чи до відповідного відділу (управління) охорони здоров'я. Відповідно до п. 35 розділу ІІІ Положення рішення республіканської, Кримської, обласної, центральної міської медико-соціальної експертної комісії може бути оскаржене до Міністерства охорони здоров'я України. Рішення МСЕК може бути оскаржене до суду в установленому порядку. Таким чином, діючим законодавством встановлена процедура проведення медико-соціальної експертизи спеціальними закладами при Міністерстві охорони здоров'я та порядок оскарження їх рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист його цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений положеннями ст. 16 ЦК України. Суд погоджується з доводами представника відповідача, що в межах обґрунтування позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Позивач вибрав неналежний спосіб захисту своїх прав, які він вважає порушеними. Позивач просить визнати недійсним рішення із огляду обласного МСЕК № 1 від 30 листопада 1998 року про встановлення [PERSON] 5% втрати професійної працездатності (а.с. 17), який втратив юридичне значення в зв'язку з видачею МСЕК нового рішення, під час якого [PERSON] було встановлено 10% втрати професійної працездатності (а.с. 16). Також, позивач просить зобов'язати КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» на підставі заключення КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 16.05.2012 № 897, акту судово-медичного дослідження № 1136 від 10.08.2012 та наказу Управління охорони здоров»я Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 «Про проведення перевірки» видати [PERSON] довідку та індивідуальну програму реабілітації та надіслати виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід ([PERSON]) перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги, що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації-органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги. Відповідно до «Положення про медико-соціальну експертизу» обов'язок визначати ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків покладено на відповідні МСЕК. Після огляду потерпілого, вивчення медичних документів МСЕК приймає рішення про ступінь втрати професійної працездатності та додаткові види відшкодування. Згідно з п. 24 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 МСЕК видає особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги. Таким чином, вимога про зобов'язання відповідача видати позивачу довідку та індивідуальну програму реабілітації та надіслати виписку з акта огляду комісії до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді на підставі заключення КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 16.05.2012 № 897, акту судово-медичного дослідження № 1136 від 10.08.2012 та наказу Управління охорони здоров»я Кіровоградської міської ради № 202 від 15.11.2013 «Про проведення перевірки» не ґрунтується на Положенні про медико-соціальну експертизу. Про що також наголосила комісія при перевірці та вивчені медичної карти № 2387 [PERSON]: встановлення зв'язку захворювання поперековим остеохондрозом, дисплатичним коксартрозом з травмою, чи як професійного захворювання, а також зміна категорії інвалідності та зміна відсотку втрати працездатності не може розглядатися даною комісією, так як розгляд даного питання є виключно в компетенції відповідних НДІ та МСЕК (а.с. 32). Крім цього, судом зазначається, що останній раз [PERSON] був оглянутий обласною МСЕК № 2 14.08.2013 р. За результатами огляду та вивчення медичної документації обласною МСЕК № 2 було прийнято рішення про підтвердження йому II групи інвалідності, загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату до 01.11.2014 р., а також встановлено 65% втрати професійної працездатності в сукупності: 40% професійного захворювання вперше та 25% трудового каліцтва з 05.07.2013 р. терміном до 01.11.2014 р. Інших рішень МСЕК не приймалось. Позивач з відповідними заявами до відповідача не звертався. Наступний огляд призначено на 01.11.2014 р. Судом досліджувались інші докази та доводи позивача на обґрунтування позовних вимог, їм дана правова оцінка, проте вони не спростували доводів відповідача про відсутність правових підстав задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed