Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач, враховуючи уточнення позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2014р. у справі №\~361/5047/19, та в подальшому стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача Ѕ понесених нею додаткових витрат на лікування сина в розмірі 2\~203,94.грн., мотивуючи тим, що з моменту ухвалення даного рішення про стягнення аліментів, за яким розмір аліментів становив 700 грн., значно підвищились витрати на утримання дитини, оскільки син дорослішає, почав ходити до школи та потребує постійних витрат на одяг, харчування, розвиток здібностей. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, самостійно забезпечити дитині належний рівень життя вона не має можливостей. Крім того, у травні 2019 року вона понесла додаткові витрати на лікування сина (оперативне втручання по видаленню аденоїдів) в сумі 4\~407,87 грн, а тому просить стягнути з відповідача половину від понесених нею витрат. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав заяву, у якій позов, враховуючи уточнення позовних вимог, визнав у повному обсязі, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. та відшкодувати позивачу понесені нею додаткові витрати в сумі 2\~203 грн., просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2013р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2014р. шлюб між ними розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2014р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З акту обстеження житлово-побутових умов видно, що дитина проживає з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 - способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1\~ст.182\~- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» - прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 700 грн. до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - судом розглядається як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини). Крім того суд враховує, що відповідач є працездатним, погоджується з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів з 700 грн. до 1500грн., то суд робить висновок, що доходи відповідача збільшились і відповідно змінився його майновий стан, і що питома вага аліментів у його доходах зменшилась, - що також є підставою для збільшення розміру аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання його неповнолітньої дитини. Також суд враховує, що визначений у рішенні суду розмір аліментів на даний час став нижчим від гарантованого законом мінімального його розміру (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), що також має бути врахованим при вирішенні даного спору з метою забезпечення мінімальних прав дитини на утримання від батьків. При наведених вище обставинах та з урахуванням того, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів визначених судовим рішенням від 02.07.2014р., які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, та визначення їх розміру в твердій грошовій сумі 1500грн. щомісячно. Суд виходить з того, що такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, і що відповідач спроможний виплачувати аліменти у такому розмірі. Аліменти згідно ст.191 СКУ присуджуються з подання позову до суду. Дана норма закону не поширюється на випадки перегляду розміру аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Тому аліменти у збільшеному розмірі повинні стягуватись з моменту набрання рішенням законної сили. Що стосується позовної вимоги про відшкодування додаткових витрат, суд виходить з наступного: Із виписки №\~537 із медичної карти амбулаторного хворого, ультразвукового обстеження консультативного висновку №\~1276/19 вбачається, що малолітньому [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз аденопатія, рекомендовано оперативне втручання по видаленню аденоїдів. На підтвердження того, що позивачем понесено на лікування дитини додаткові витрати надано такі докази: -Замовлення резерву в ДУ Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМНУ (витрати на операцію) на суму 1653,70грн. -Квитанції на придбання ліків: 157,75грн.+464,10грн.+39,00грн.+128,00грн.+535,00грн.+ 186,00грн.+150,00грн.=1659,85грн. -Квитанція ТОВ Здорова родина (підготовка до операції) на суму 1094,32грн. Таким чином на лікування сина [PERSON] , [INFO] позивачкою витрачено 4407,87 грн. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017р. у справі №6-1489цс17. Згідноіз ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки мають нести рівну участь в утриманні дитини, як передбачено ст. 141 СК України. Враховуючи надані позивачем докази, визнання позову відповідачем,

Outcome: approved