overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 11589,53 доларів США та 5927,40 грн. заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України через ЖЕО за місцем проживання, зареєстрованим в установленому порядку, в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, котрому судовий виклик вручений належним чином; про причини неявки суд не повідомив. За тких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 28.01.2008 року було укладено кредитний договір № 014/1721/3/09474 на суму 50000 доларів США строком користування до 27.01.2018 року, за яким відповідач повинен був сплачувати 13,5% річних за користування кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 27.05.2014 року 11589,53 доларів США та 5927,40 грн., з яких заборгованість по кредиту прострочена - 6012,80 доларів США (еквівалент в національній валюті згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.05.2014 року 1166,0821 грн. за 100 доларів США - 70114,18 грн.), строкова - 3777,16 доларів США (еквівалент - 44044,79 грн.), по процентах прострочена - 1756,12 доларів США (еквівалент - 20477,80 грн.), по процентах поточна - 43,45 доларів США (еквівалент - 506,66 грн.), пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 4585,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1341,95 грн. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 1410,70 грн. сплачено позивачем і він також підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 31/14 від 4.06.2014 року станом на 15.08.2014 року на загальну суму 4849,72 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач, отримавши кредит, не здійснював його погашення, в зв'язку з чим позивач просить стягнути утворену ним заборгованість та достроково - частину кредиту, що залишилась до виплати. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між сторонами 4.06.2014 року було укладено кредитний договір № 31/14 на суму 4100,00 грн., за яким відповідач повинен був щомісячно сплачувати тіло кредиту згідно погодженого сторонами графіку (п. 4.2. договору) та відсотки за користування кредитом, виходячи із 54% річних на поточну заборгованість (п. 1.1. договору) та 108% річних - на прострочену заборгованість (п. 4.4. договору). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, тоді як відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 15.08.2014 року підлягає сума заборгованості за тілом кредиту - 4100,00 грн., з них заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1201,09 грн.; сума кредиту, що стягується достроково в силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, - 2898,91 грн.; заборгованість за відсотками - 624,77 грн., нарахована пеня за простроченою заборгованістю - 124,95 грн., а всього - 4849,72 грн. Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі в судовому порядку. Крім того, судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачено позивачем і також підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, зазначивши, що між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем 12.08.2013 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8212478088БН/2013-08, в результаті якого відповідачу було відкрито кредитну лінію в розмірі 3600,00 грн. на строк до 31.07.2015 року під 36 % річних. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 04.07.2014 року 3944,21 грн., з них 2995,77 грн. - заборгованість за основним боргом, 642,61 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 270,38 грн. - пеня по простроченій заборгованості за основним боргом та 35,45 грн. - пеня по простроченій заборгованості по відсотках. Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 3944,21 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем 12.08.2013 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8212478088БН/2013-08, на виконання якого відповідачу було відкрито кредитну лінію в розмірі 3600,00 грн. на строк до 31.07.2015 року під 36 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, натомість відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по основному боргу та сумі відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 04.07.2014 року підлягає 3944,21 грн., з них 2995,77 грн. - заборгованість за основним боргом, 642,61 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 270,38 грн. - пеня по простроченій заборгованості за основним боргом та 35,45 грн. - пеня по простроченій заборгованості по відсотках. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Крім того, судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений позивачем, також в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики та 3% річних за невиконання грошових зобов'язань. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 10.08.2011 року позивач позичила відповідачу кошти в сумі 22150 доларів США, які остання зобов'язувалася повернути до 1.02.2013 року. Відповідач боргу до цього часу добровільно в повному обсязі не повернула (сплатила лише 200 доларів), тому позивач просить стягнути з неї в судовому порядку заборгованість за договором позики, яка утворилась станом на дату подачі позову, в національній валюті за курсом станом на дат подання позову, в сумі 285350,00 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язання за один рік, що передував поданню позову до суду, - в сумі 8560,50 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялась судом в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Між сторонами 10.08.2011 року було укладено договір позики на суму 22150 доларів США, в письмовій формі, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Позивач обов'язок передачі грошей за договором виконала, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк повної суми боргу, внаслідок чого станом на 28.08.2014 року утворилась заборгованість в сумі 21950 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату становило 294952,77 грн., однак відповідачем вказана сума боргу вказана в меншому розмірі, тоді як суд не вправі самостійно виходити за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача в судовому порядку підлягає заборгованість з позики в сумі 285350,00 грн. З відповідача також підлягають стягненню на користь позивача в силу вимог ст. 625 ЦК України 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язання, що від суми боргу складає 658,50 доларів США, а в еквіваленті до національної валюти - 8848,58 грн., однак оскільки позивачем вказаний платіж заявлено до стягнення в меншій сумі, то стягнути слід саме її - 8560,50 грн. Судовий збір в сумі 2855,00 грн. та оплата розміщення оголошення в ЗМІ про виклик відповідача до суду в сумі 180,00 грн. (всього - 3035 грн.) сплачені позивачем і також підлягають стягненню на її користь з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином, загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача складатиме: 285350,00 грн. + 8560,50 грн. + 3035 грн. = 305506,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 7.06.2014 року позивач позичив відповідачу кошти в сумі 7000 грн., які останній зобов'язався повернути до 10.06.2014 року. Відповідач боргу до цього часу добровільно не повернув, тому позивач просить стягнути із нього в судовому порядку заборгованість за договором позики у вказаній сумі та судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Між сторонами 7.06.2014 року було укладено договір позики на суму 7000 грн. в письмовій формі, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Позивач обов'язок передачі грошей за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк боргу, а тому сума позики підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Крім того, позивачем понесені витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн., які також слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. [PERSON] приходиться позивачу бабусею по лінії батька. [PERSON] набула у власність на підставі договору міни від 11 червня 1996 року квартиру [ADDRESS]. 26 вересня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру. В 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Державній нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому що у позивача відсутній оригінал правоустановчого документу на квартиру, а тому позивач звернувся до суду. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надала до суду клопотання, в якому не визнає позов в повному обсязі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] приходиться позивачу бабусею по лінії батька. [PERSON] набула у власність на підставі договору міни від 11 червня 1996 року квартиру [ADDRESS]. 26 вересня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру. Спадкоємцями першої черги за законом є дядько позивача, [PERSON] та позивач за представленням, оскілько батько позивача помер 20 березня 2005 року. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті бабусі був зареєстрований та постійно проживав разом з бабусею в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивача. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою стороною. Тому суд вважає, що позовну заяву задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він являється власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] згідно договору дарування. Разом з ним в даному будинку зареєстрований відповідач. Однак, відповідач на даний час у вищевказаному будинку з дня реєстрації та по даний час не проживає. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в даному будинку, позивач сплачує за комунальні послуги із розрахунку всіх зареєстрованих осіб в даному будинку. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме оголошенням в газеті «Час Київщини» № 40 (183) від 23 жовтня 2015 року, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником ? частини житлового будинку [ADDRESS] згідно договору дарування від 25 грудня 2007 року. Відповідно до будинкової книги, виданої 30 липня 2008 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28 березня 2012 року. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з дня реєстрації за вищевказаною адресою та по даний час у будинку не проживає, але залишається зареєстрованим на даній житловій площі. Місцезнаходження [PERSON] позивачу не відоме. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач [PERSON] більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживає, а тому втратив право користування ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 27 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно яких рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2015 року стягуються аліменти в розмірі ? частки доходу. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач участі у вихованні дітей не приймає та аліментів не сплачує, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд її задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в звязку з чим суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з цим слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів враховує інтереси батьків та дітей. В звязку із частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави згідно ст. 88 ЦПК України. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких є спільна малолітня дитина син [PERSON], [INFO], батьківство відповідача щодо якого зареєстроване в органах РАЦС належним чином. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд її задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в звязку з чим суд провів заочний розгляд справи. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є спільна малолітня дитина син [PERSON], [INFO] Суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що з відповідача з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, матері та платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення, слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач не довела, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно. Згідно ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В звязку із частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави та витрати на правову допомогу в сумі 250 гривень на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. [PERSON] приходиться позивачу матір'ю. [PERSON] набула у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 жовтня 1998 року квартиру [ADDRESS]. 18 листопада 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру. У лютому 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Державній нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому що у позивача відсутній оригінал правоустановчого документу на квартиру, а тому позивач звернувся до суду. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, яка повідомлена належним чином. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] приходиться позивачу матір'ю. [PERSON] набула у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 жовтня 1998 року квартиру [ADDRESS]. 18 листопада 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. У лютому 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою стороною. Тому суд вважає, що позовну заяву задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved