Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 22 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за номером 2333. Пунктом 1 попереднього договору сторони зобов`язуються в строк до 31 січня 2020 року включно укласти договір купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , на умовах і в порядку, визначених попереднім договором. У п.3 Попереднього договору визначено, що позивач передав, а відповідач отримав гроші в сумі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США, як доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , з належних до сплати 2177100 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення Попереднього договору еквівалентно 90 000 доларів США. Факт передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів в сумі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США не оспорюється сторонами. Але у встановлений попереднім договором строк, тобто до 31.01.2020 року включно, відповідач без поважних на то причин не з`явився на підписання до приватного нотаріусу за адресою: м.Київ, вул. Велика Васильківська, 23. Натомість позивачем було виконано зобов`язання шляхом прибуття 31 січня 2020 року до приватного нотаріуса за вказаною адресою, про що було позивачу видане відповідне свідоцтво посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстроване в реєстрі за № 144. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, основний договір у визначений сторонами строк укладено не було. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих зобов`язань, останнім було запропоновано, а позивачем погоджена пропозиція про укладення договору про розірвання Попереднього договору. Так, 05.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір про розірвання попереднього договору, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. зареєстрований в реєстрі за номером 163. Пунктом 1 Договору про розірвання Попереднього договору визначено, що складений між позивачем та відповідачем попередній договір для подальшого укладення Договору купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , посвідчений Бочаровою С.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 22 листопада 2019 року за № 2333 розірваний за взаємною згодою. Пунктом 2 Договору про розірвання попереднього договору встановлено, що сторони домовились про те, що відповідач повертає позивачу, грошову суму в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США до підписання цього договору, а грошова сума в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу, буде сплачена відповідачем позивачу до 05 березня 2020 року, відповідно до умов п.6 Попереднього договору. Пунктом 6 Попереднього договору встановлено, що у випадку відмови від укладення основного договору відповідачем, має бути сплачено гроші в сумі 96760 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 4000 доларів США. Факт повернення відповідачем частини грошових коштів у розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США та отримання їх позивачем на дату підписання договору про розірвання попереднього договору не оспорюється позивачем. Разом з тим, станом на дату подання позовної заяви в порушення встановлених у п.2 Договору про розірвання попереднього договору строків (до 05 березня 2020 року), відповідачем не сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу чим порушено умови укладеного договору про розірвання Попереднього договору. З метою досудового врегулювання спору між сторонами, 16.03.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання та запропоновано усунути порушення виконання зобов`язання та сплатити належні позивачу грошові кошти в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу. Вказана вимога відповідачем отримана 17.03.2020 року, проте була залишена відповідачем без відповіді. Посилаючись на ст.ст. 11, 14, 15, 509, 525, 526, 530, 629, 635 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 48380 грн. в якості штрафних санкцій за відмову від укладення Договору купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.06.2020 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Представник відповідача 13.10.2020 року подала відзив на позов в якому посилалася на те, що зобов`язання встановлене попереднім договором від 22.11.2019, зареєстрований в реєстрі за №2333 укладеним між позивачем та відповідачем було припинено ще 31.01.2020 у зв`язку з тим, що основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором і жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення. Сума грошових коштів у розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США не є завдатком, а має правову природу авансу, адже основний договір так і не було укладено. Також посилалася на те, що саме в попередньому договорі від 22.11.2019 (пункт 3) визначено, що передана позивачем сума при укладенні даного договору у розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США буде вважатися як завдаток за об`єкт купівлі-продажу при укладенні Основного договору. Вважає, що сума в розмірі 48830 грн. отримана від позивача відповідачем при укладенні попереднього договору від 22.11.2019 і повернута відповідачем при укладенні договору про розірвання попереднього договору від 05.02.2020 є авансом, що не породжує інших правових наслідків порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Посилалася на правові позиції визначені у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України справа № 6-176цс12 від 13.02.2013; у постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 № 367/661/16-ц; у постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2019 № 654/2004/16-ц та просила суд в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримував, з обставин викладених в позові та просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з обставин викладених у відзиві та просила суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за номером 2333. (а.с. 17-18) Пунктом 1 попереднього договору сторони зобов`язуються в строк до 31 січня 2020 року включно укласти договір купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , на умовах і в порядку, визначених попереднім договором. Відповідно до п.п.2.2. Попереднього договору Об`єктом купівлі-продажу є квартира під [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 травня 2019 року Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису про право власності: 31570247, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1830504280000, індексний номер витягу: 166821395 від 16 травня 2019 року на підставі: Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 січня 2017 року Гавловською І.О., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу за реєстровим № 96; висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна № 523 44 виданого 10 січня 2019 ТОВ «Українське бюро технічної інвентаризації». Згідно п.2.3 Попереднього договору, ціна договору визначена сторонами в сумі 2 177100 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 90 000 доларів США. Відповідно до п.2.6 попереднього договору сторони повинні виконати взаємні обов`язки за основним договором (відповідач-передати квартиру, а позивач прийняти квартиру та оплатити відповідну грошову суму) в день укладення основного договору. У п.3 Попереднього договору визначено, що позивач передав, а відповідач отримав гроші в суму 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США, як доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , з належних до сплати 2177100 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення Попереднього договору еквівалентно 90 000 доларів США. Факт передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів в сумі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення попереднього договору еквівалентно 2000 доларів США не оспорюється сторонами. Але у встановлений попереднім договором строк, тобто до 31.01.2020 року включно, відповідач без поважних на то причин не з`явився на підписання до приватного нотаріусу за адресою: м.Київ, вул. Велика Васильківська, 23. Натомість позивачем було виконано зобов`язання шляхом прибуття 31 січня 2020 року до приватного нотаріуса за вказаною адресою, про що було позивачу видане відповідне свідоцтво посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстроване в реєстрі за № 144. (а.с.20) В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, основний договір у визначений сторонами строк укладено не було. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частинами першої, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.658 ЦК України право продажу товару належить власникові товару. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні 05.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір про розірвання попереднього договору, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. зареєстрований в реєстрі за номером 163 . (а.с.15) Пунктом 1 Договору про розірвання Попереднього договору визначено, що складений між позивачем та відповідачем попередній договір для подальшого укладення Договору купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , посвідчений Бочаровою С.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 22 листопада 2019 року за № 2333 розірваний за взаємною згодою. Пунктом 2 Договору про розірвання попереднього договору встановлено, що сторони домовились про те, що відповідач повертає позивачу, грошову суму в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США до підписання цього договору, а грошова сума в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу, буде сплачена відповідачем позивачу до 05 березня 2020 року, відповідно до умов п.6 Попереднього договору. На час розгляду справи вказаний пункт договору не визнано недійсним. Пунктом 6 Попереднього договору встановлено, що у випадку відмови від укладення основного договору відповідачем, має бути сплачено гроші в сумі 96760 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 4000 доларів США. Факт повернення відповідачем частини грошових коштів у розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США та отримання їх позивачем на дату підписання договору про розірвання попереднього договору не оспорюється сторонами. З метою досудового врегулювання спору між сторонами, 16.03.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання та запропоновано усунути порушення виконання зобов`язання та сплатити належні позивачу грошові кошти в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу. Вказана вимога відповідачем отримана 17.03.2020 року, проте була залишена відповідачем без відповіді. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або Законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки укладаючи договір про розірвання попереднього договору сторони погодили не лише повернення грошової суми в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення цього договору еквівалентно 2000 доларів США, а і визначили штрафну санкцію за відмову від укладення договору купівлі-продажу в розмірі 48380 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 2000 доларів США. З урахування викладеного слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 48380 грн. в якості штрафних санкцій за відмову від укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved