Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, спадкоємицею якого за правом представлення є позивач. Під час оформлення спадщини вона дізналась про те, що на все майно померлого накладений арешт. Згідно листа ВДВС, неможливо зняти арешт в зв`язку з тим, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь СФ ПАТ «Приватбанк» заборгованості відсутнє на виконанні у відділі, оскільки було завершено у 2012 році. Посилаючись на ці обставини, позивач просила зняти арешт (заборону на нерухоме майно) з усього майна, належного її померлому дядьку. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без їх участі. Представник відповідача для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (арк.с.72-74), рідний дядько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, спадкоємицею якого за законом є його племінниця [PERSON] , за правом представлення на підставі ст.ст. 1266, 1262 ЦК України. Спадщину позивач прийняла на підставі рішення сумського районного суду по справі № 587/441/20 від 06 квітня 2020 року (арк.с.54,55). 02 липня 2020 року була заведена спадкова справа № 168/2020 після померлого [PERSON] .. Під час оформлення спадщини у нотаріуса позивач дізналися про накладення арешту на все майно померлого дядька. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 216453546 від 15.07.2020 року було встановлено, що на все майно, яке належить [PERSON] ВДВС Сумського районного управління юстиції 24.09.2012 року був накладений арешт, реєстраційний номер обтяження: 13040448, підстава обтяження - постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП № 34377231 від 24.09.2012 року ВДВС Сумського РУЮ (арк.с.7). Відповідно до листа Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно- східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 30343 від 17.08.2020 року, неможливо зняти арешт у зв`язку з тим, що виконавче провадження №34377231 з примусового виконання вик. Листа № 2-232 від 15.03.2012 року Сумського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь СФ ПАТ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 23698,73 грн. відсутнє на виконанні у відділі, оскільки було завершено 27.11.2012 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року (арк.с.12). Згідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зі змісту ст. 41 Конституції України вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право приватної власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому порушені права заявників як власників нерухомого майна підлягають судовому захисту. На підставі викладеного, ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження, суд

Outcome: approved