Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач зазначила, що розпорядженням № 388 від 16.12.2014р. голови Чернігівської районної державної адміністрації її призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини є відповідач по справі, яка перебуває в місцях позбавлення волі та в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання підопічного [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON]позов визнала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відомості про батька внесені до свідоцтва відповідно ст.135 СК України (а.с.8). Вироком від 20.11.2014р. Чернігівського районного суду її засуджено за ч.3 ст.185 КК України, з застосуванням ст.ст. 71,72 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі (а.с.9-10). Розпорядженням №370 від 24.11.2014р. голови Чернігівської районної державної адміністрації малолітньому [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11). Розпорядженням № 388 від 16.12.2014р. голови Чернігівської районної державної адміністрації позивача призначено опікуном над малолітнім (а.с.12). Згідно довідки № 1817 від 23.04.2015р. виконкому Чернігівської селищної ради, дитина проживає разом з позивачем (а.с.13). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.1 ст.60 ЦПК України, за якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподілити згідно положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial