Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача Олександрівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Позовні вимоги мотивуються тим, що як спадкоємець за законом не подала нотаріусу у передбачений законодавством строк заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, так як не була обізнана, що спадкоємець не прийняв спадщину, що є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. У судове засідання представник відповідача - Олександрівської сільської ради Слюсаренко Наталія Миколаївна не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника, відсутні заперечення проти позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Ознайомившись з матеріалами справи, судом судом встановлено наступні обставини. [PERSON] заповітним розпорядження від 12 вересня 2005 року вчинила особисте розпорядження на випадок смерті та призначила спадкоємцем за заповітом [PERSON] на спадкове майно - на усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати на день смерті і на що матиме право за законом. Заповітне розпорядження [PERSON] нотаріально посвідчено секретарем Олександрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. [PERSON] померла [INFO] (актовий запис про смерть Олександрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 20 вересня 2005 року). Частиною 1 ст.1221, ст.ст.1216,1217, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» документами, що підтверджують родинні відносинами між фізичними особами можуть бути: паспорт, свідоцтва про шлюб, про народження, про розірвання шлюбу, про встановлення батьківства, переміну прізвища, імені. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як рідні дочка та матір, підтверджується актовими записами про народження, та актовими записами про реєстрацію шлюбу. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис про смерть Олександрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №01 від 02 січня 2019 року). [PERSON] є першої черги спадкоємцем за законом на спадкове майно матері [PERSON] , так як відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацами 1,2,3,6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №8 встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець протягом зазначених у ст.1270 ЦК України строків (6 місяців) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не при\-йняв її. Спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, має право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо суд встановить, що причини пропуску строку для прийняття спадщини були поважними (тривале відрядження, хвороба тощо), то він визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої етапі 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч.3 ст.272 ЦК України може бути застосовано, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до ст.3 Конституції України, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно судової практики Європейського Суду з прав людини, при вирішенні майнових спорів, суди зобов`язані враховувати баланс між приватними та публічними інтересами. При цьому суд враховує наступні правові позиції вищих суддів: знайшовся заповіт, і це є підставою для надання особі судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (ВССУ справа № 306/27/15-ц 01 лютого 2017 року); необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (ВСУ справа № 6-1320цс17 23 серпня 2017 року). Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, особа вправі бути юридично необізнаною. [PERSON] , як спадкоємець за законом не подала нотаріусу у передбачений законодавством строк (шість місяців) заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , так як не була обізнана, що спадкоємець [PERSON] помер та за заповітним розпорядженням матері [PERSON] не прийняв спадщину, що є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття. На підставі викладеного, суд вважає причину пропуску позивачем [PERSON] строку на прийняття спадщини поважною причиною з підстав через наявність об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Згідно матеріалів цивільної справи, спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці відсутні, заяву про відмову від спадщини [PERSON] не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою. Таким чином, [PERSON] в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та захистити своє порушене право не може. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до Олександрівської сільської ради Устинівського Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача [PERSON] судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

Outcome: approved