Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з цивільним позовом до [PERSON], який в процесі судового розгляду уточнив та в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який народився [INFO] року є рідними матір'ю та сином; встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.02.2002 року; визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [INFO] року його матері [PERSON], право власності на будинковолодіння, 1928 року будівництва, яке розташовано по [ADDRESS], загальною площею - 87,9 кв.м., житловою площею - 43,9 кв.м., позначений в технічному паспорті літерою А-1, до будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди, а саме: а1 - сіни, а'-1- тамбор, а'-сходи, а''- сходи, пг (А-1) - погріб, Б - стодола, В-сарай,Г- вбиральня, Д - сарай, пг(д) - погріб, в - вхід в погріб, пг - погріб, №1 - ворота, №2,3 - хвіртка, №4-огорожа, к - криниця, 1 - відмостка; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,6722 га, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.02.2002 року; земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2897 га, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.02.2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла матір позивача [PERSON]. Згідно заповіту від 23.09.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Звенигородською сільської Пустомитівського району Львівської області, Смілянець І.Я., матір все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла своєму синові, [PERSON]. До складу спадкової маси після її смерті увійшло домоволодіння, 1928 року будівництва, яке розташовано по [ADDRESS], загальною площею - 87,9 кв.м., житловою площею - 43,9 кв.м., позначений в технічному паспорті літерою А-1. До будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди, а саме: а1 - сіни, а'-тамбор, а'- сходи, а''- сходи, пг (А-1) - погріб, Б - стодола, В - сарай, Г- вбиральня, Д - сарай, пг(д) - погріб, в - вхід в погріб, пг - погріб, №1 - ворота, №2,3 - хвіртка, №4-огорожа, к - криниця, 1 - відмостка. Технічні характеристики будинку підтверджуються відповідним технічним паспортом від 26.09.2016 року. Також до складу спадкової маси увійшло дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: перша, площею 0,6722 га, друга, площею 0,2697 га, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.02.2002 року. Документи на право власності на вказаний житловий будинок спадкодавцем належним чином оформлено не було, незважаючи на те, що цей процес було розпочато. Мати за життя не встигла належним чином оформити право власності на належний їй житловий будинок, що унеможливлює реалізацію мого права на спадкування через нотаріальну контору. На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживав разом із нею в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1476 від 22.09.2016 року, виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, окрім цього до дня смерті матері вів з нею спільне господарство, доглядав за будинком та організовував поховання. Також перешкодою у реалізації його права на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні імені матері у свідоцтві про народження позивача, згідно з яким моя матір вказана як [PERSON] замість [PERSON]. Той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною матір'ю позивача підтверджується зокрема довідкою №1476 від 22.09.2016 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Разом з тим, додатковою перешкодою у реалізації права на спадкування позивача є помилка (описка) допущена в державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.02.2002 року де замість [PERSON] вказана [PERSON] - [PERSON]. Згідно з довідкою №1478 від 22.09.2016 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] - [PERSON] не проживала та не була включена в списки пайовиків на території Звенигородської сільської ради, однак була включена [PERSON]. За таких обставин, вважаю за необхідне просити суд встановити факт належності правовстановлюючих документів особі. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно положень п. 1 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, 02.04.2007 року. Згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 27 слідує, що [INFO] року народився [PERSON], в графі батько вказано «[PERSON]», матір «[PERSON]». Відповідно до довідки №1476 від 22.09.2016 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], матір [PERSON] проживала і була зареєстрована в домогосподарстві [ADDRESS] разом з сином -[PERSON], [INFO], невісткою [PERSON], [INFO], онуком - [PERSON], [INFO]. Згідно заповіту від 23.09.2003 року, посвідченого Смілянець І.Я. секретарем виконавчого комітету Звенигородської сільської ради, [PERSON], все своє майно і все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON], заповіт підписано [PERSON], особу встановлено. За встановлених вище обставин у суду не виникає сумніву, що [PERSON], яка померла [INFO] року являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, 02.04.2007 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої окрім іншого увійшло право власності на : будинковолодіння, яке розташовано по [ADDRESS], котре складається з А-1 житловий будинок 1928 року побудови, загальною площею - 87,9 кв.м., житловою площею - 43,9 кв.м., допоміжною площею 44, 0 кв.м, а1 - сіни, а'1-тамбор, а'- сходи, а''- сходи, пг (А-1) - погріб, Б - стодола, В - сарай, Г- вбиральня, Д - сарай, пг(д) - погріб, в - вхід в погріб, пг - погріб, №1 - ворота, [NUMBER],3 - хвіртка, № 4 - огорожа, к - криниця, 1 - відмостка., яке згідно погосподарських книг Звенигородської сільської ради на 2011-2015 року рахується за [PERSON], що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1477 від 22.09.2016 року. Технічні характеристики будинку стверджується Технічним паспортом виданими ФОП [PERSON] 26.09.2016 року. Право власності на : земельну ділянку площею 0, 9619 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомимтівського району Львівської області, яка складається з двох земельних ділянок, земельна ділянка [NUMBER] площею 0, 6722 га, земельна ділянка [NUMBER] площею 0, 2897 га, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 08.02.2002 року на підставі рішення XIV сесії ІІІ скликання Звенигородської сільської ради від 30.09.2001 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 08.02.2002 року на підставі рішення XIV сесії ІІІ скликання Звенигородської сільської ради від 30.09.2001 року, слідує, що земельні ділянки передаються у власність [PERSON]. Однак судом встановлено, що у вищевказаному державному акті допущена помилка у імені особи, якій передаються у власність земельні ділянки, що стверджується наступним. Згідно з довідкою №1478 від 22.09.2016 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] - [PERSON] не проживала та не була включена в списки пайовиків на території Звенигородської сільської ради, однак була включена [PERSON], яка проживала за адресою [ADDRESS] та за якою рахуються земельні ділянки згідно державного акту серії [NUMBER]. За встановлених вище обставин у суду не виникає сумніву, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 08.02.2002 року на підставі рішення XIV сесії ІІІ скликання Звенигородської сільської ради від 30.09.2001 року належить [PERSON]. За життя спадкодавець [PERSON], склала заповіт 23.09.2003 року, посвідчений секретарем виконкому Звенигородської сільській раді Пустомитівського району Львівської області Смілянець Іриною Ярославівною, зареєстрованим в реєстрі за № 199, згідно якого все своє майно заповіла синові [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON], син спадкодавця [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 06.03.1947 року, однак такий на спадкове майно не претендує та визнає позовні вимоги позивача. [PERSON] чоловік спадкодавця, помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим 09.03.1977 року. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки спільно проживав разом з нею, що стверджується довідкою №1478 від 22.09.2016 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна після смерті [PERSON], не має можливості, оскільки існує в свідоцві про народження позивача, при написанні імені матері, в державному акті про право приватної власності допущена помилка при написанні імені спадкодавця, спадкодавець за життя зареєстрував право власності на будинковолодіння. Згідно листа Пустомитівської державної нотаріальної контори від 21.03.2017 року № 417/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилася. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набула право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, відповідач визнав заявлені позовні вимоги, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved