Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про відібрання та повернення дітей, зміну порядку виконання мирової угоди. Вимоги мотивовано тим, що ухвалою Каховського міськрайонного суду від 26 липня 2013 року затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої місцем проживання малолітніх дітей визначено разом з позивачем. Проте в порушення умов укладеної мирової угоди відповідач з серпня 2014 року неправомірно утримує за місцем свого проживання їхніх малолітніх дітей. За вказаних обставин просив відібрати малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [PERSON], передавши їх позивачута допустити негайне виконання рішення щодо відібрання дитини; змінити п. 5 мирової угоди затвердженої ухвалою суду від 26 липня 2013 року, виклавши його в наступній редакції: [PERSON] зобовязується не чинити перешкоди в побачені [PERSON] з дітьми та прийняті участі у їх вихованні в будь-який вихідний день в денний час за місцем їх реєстрації м. Каховка Херсонська область, вул. Луначарського, б. № 6 в присутності батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представника на задоволенні позову наполягали у повному обсязі, з підстав викладених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач до суду повторно не зявилася оповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від неї не находило. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Каховської міської ради в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повномі обсязі Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 14 15). 26 липня 2013 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області № 658/2875/13-ц затверджено мирову угоду укладену 26 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] відповідно до п. 4 вказаної угоди місцем проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] визначено - разом з [PERSON] П. 5 мирової угоди визначено, що [PERSON] зобовязується не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми та прийнятті участі у їх вихованні, у тому числі не заперечує проти тимчасового перебування дітей за місцем проживання [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до виданої КП «Комунальне транспортне підприємство» довідки від 15 липня 2015 року, [PERSON] зареєстрований в [INFO], б. № 6 та має такий склад сімї: [PERSON] та [PERSON] сини (а.с. 19). Згідно з листом адресованим [PERSON] від ТОВ «Укрборг», відповідач має заборгованість по кредитному договору у розмірі 1\~162,30 грн. (а.с. 10). Як вбачається із заяви позивача поданої до опікунської ради при Каховському міськвиконкомі, 24 серпня 2014 року малолітні діти позивача разом з відповідачем зникли у невідомому напрямку (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача від 26 червня 2015 року складеному начальником відділу у справах дітей Каховської міської ради [PERSON], головним спеціалістом відділу у справах дітей Каховської міської ради [PERSON] та [PERSON] фахівцем з соціальної роботи МЦССД, житловий будинок, що належить [PERSON] на праві приватної власності придатний для проживання дітей, умебльований, для дітей виділено окремі кімнати з необхідними меблями, одягом та технікою. На момент складання акту діти за місце реєстрації не було, зі слів батька вони проживають з матірю (а.с. 12). Як вбачається з виданої Каховським РС УДМС адресної довідки від 29 липня 2015 року, [PERSON], [INFO], знята з реєстрації місця проживання: [INFO], б. № 6, 14 березня 2015 року, вибула до м. Севастополя Нахимівський район. З наданих письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що мати малолітніх дітей з серпня 2014 року [PERSON] забрала дітей з місця їхнього проживання визначеного мировою угодою та виїхала до м. Севастоволя. неодноразово вони з позивачем виїжджали за місцем проживання відповідача в м. Севастополя з метою повернути дітей проте остання категорично відмовлялася повертати їх. Відповідач власного житла не має, проживає разом з дітьми у найманих квартирах, дітей до дитячого садку та школи не оформлює. Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно\~з ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини (ст. 153 СК України). Згідно з ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам (ч.1 ст. 162 СК України). Для застосування правових наслідків, передбачених\~ст.162 СК України, необхідно встановити: по-перше протиправну поведінку одного з батьків (при зміні місця проживання малолітньої дитини без згоди іншого з батьків, з яким проживала дитина,\~\~в тому числі способом викрадання), по-друге місце проживання малолітньої дитини повинно бути визначено на підставі закону (рішення органу опіки та піклування) або за рішенням суду. Згідно ч. 2\~ст. 163 СК України\~батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника органу оіпки та піклування, дослідивши надані письмові докази вбачає наявність підстав для задоволення позову в частині відібрання дітей у відповідача, з огляду на те, що [PERSON], яка за умовами мирової угоди затвердженої ухвалою суду має право лише на тимчасове перебування дітей за її місцем проживання, 24 серпня 2014 року самочинно змінила місце проживання малолітніх дітей без згоди батька, з яким проживали діти та протягом тривалого часу незаконно утримує їх за місцем свого проживання. Враховуючи викладені вище обставини та приймаючи до уваги насамперед інтереси дітей та з метою захисту їх прав і законних інтересів, а також прав позивача, як батька дітей, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для ухвалення рішення про відібрання дитини у відповідача і передачу їх батькові. Крім того,

Outcome: partial