Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 29 550,00 дол. США, що за курсом 27,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.02.2017 року складає 799 918,50 грн. за кредитним договором №324К від 26.11.2007 року, стягнення судових витрат в розмірі 11 998,78 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 52 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 259 888,86 дол. США. [PERSON], як поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідачів проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 3 зворот). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.43-48, 54-59). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 324К, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 52 000,00 дол. США. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 14 % на рік. Кінцевий термін повернення 12.11.2012 року включно (а.с. 16-20). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 01.02.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 259 888,86 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 44 007,46 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 99 603,00 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 18 549,16 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 97 729,24 дол. США. Від цієї суми заборгованості слід відняти 109 060,45 дол. США, яка була задоволена заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.04.2012 року, а отже різниця становить 156 051,58 дол. США (а.с. 4-7). Однак, позивач просить не про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме 29 550,00 дол. США грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 324К від 26.11.2007 року, між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки №324К від 26.11.2007 року. За змістом п. 4 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (а.с.21). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель [PERSON] за вимогою банку повинна нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] по сплаті кредитної заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 554, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved