Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача. Із змісту позовних вимог вбачається, що на початку березня 2012 року до [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням надати позику для здійснення підприємницької діяльності в сумі 145000 грн. 04.03.2012 року позивач приїхав до відповідача в с. Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, де в присутності двох запрошених свідків передав [PERSON] привезені кошти в сумі 145000 (сто сорок п'ять тисяч) грн., що підтверджується складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності двох свідків розпискою від 04.03.2012 року. Згідно вказаної розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику в розмірі 145000 грн. до 04.03.2014 року, тобто позику було надано терміном на два роки. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути суму позики, однак відповідач не виконував їх мотивуючи свої дії відсутністю коштів. В розписці відповідача зазначено, що у випадку неповернення суми позики у вказаний в розписці термін, тобто до 04.03.2014 року, він, в рахунок сплати позики, зобов'язується передати позивачу у власність автобус марки «Neoplan W116», державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] зі зняттям його з обліку в органах реєстрації транспортних засобів. Автобус належить відповідачу на праві особистої власності. За змістом розписки між позивачем та відповідачем фактично укладений договір застави і предметом застави, у випадку неповернення суми позики, є рухоме майно, тобто транспортний засіб - автобус «Neoplan W116», державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте звернувся до суду із заявою про часткову зміну позовних вимог, просить в рахунок погашення боргу в сумі 145000 (сто сорок п'ять тисяч) грн. відповідача перед ним, звернути стягнення на транспортний засіб, а саме: автобус марки «Neoplan W116», державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який належить [PERSON] на праві особистої власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Косівським ВРЕР при УДАІ в Івано-Франківській області з правом його встановлення на облік в органах реєстрації транспортних засобів на його ім'я. Також просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його участі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи на початку березня 2012 року до [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням надати позику для здійснення підприємницької діяльності в сумі 145000 грн. 04.03.2012 року позивач приїхав до відповідача в с. Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, де в присутності двох запрошених свідків передав [PERSON] привезені кошти в сумі 145000 (сто сорок п'ять тисяч) грн., що підтверджується складеною відповідачем власноруч та підписаною у присутності двох свідків розпискою від 04.03.2012 року. Згідно вказаної розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику в розмірі 145000 грн. до 04.03.2014 року, тобто позику було надано терміном на два роки. На розписці відповідача присутній напис позивача про її отримання, який відповідно є офертою (пропозицією укласти договір) і відповіддю на оферту - акцептом. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). А відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В ч 2. ст. 640 ЦК України зазначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг і згідно ст. 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути суму позики, однак відповідач не виконував їх мотивуючи свої дії відсутністю коштів. В розписці відповідача зазначено, що у випадку неповернення суми позики у вказаний в розписці термін, тобто до 04.03.2014 року, він, в рахунок сплати позики, зобов'язується передати позивачу у власність автобус марки «Neoplan W116», державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] зі зняттям його з обліку в органах реєстрації транспортних засобів. Автобус належить відповідачу на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданим Косівським ВРЕР при УДАІ в Івано-Франківській області. За змістом розписки між позивачем та відповідачем фактично укладений договір застави і предметом застави, у випадку неповернення суми позики, є рухоме майно, тобто транспортний засіб - автобус «Neoplan W116», державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. При укладенні цього правочину дотримано письмової форми, зазначено предмет застави, час з якого у виникає право звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від виконання зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи наведені обставин, на підставі ст.ст. 525, 572, 590, 625, 638, 640, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved