Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач в позові вказує, що він на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвою Л.М. 10 січня 2003 року, є власником житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] . З 28 січня 2003 року він разом із своєю сім`єю став проживати в будинку та користуватись присадибною земельною ділянкою площею 0,1641 га, зареєструвавшись за вказаною адресою. В 2019 році рішенням 35 сесії 7 скликання Корделівської сільської ради йому було передано в приватну власність присадибну земельну ділянку,призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1641 га, кадастровй номер 0521683600:01:002:0372, що розташована по [ADDRESS] . Отримавши 27.12.2019 року Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №195170251 на вищезазначену земельну ділянку він мав намір зареєструвати своє право власності і на житловий будинок. Однак, йому стало відомо про те, що на належний йому будинок [ADDRESS] державною нотаріальною конторою накладено архівну заборону на підставі договору довічного утримання, 5771, 29.12.1995, який в подальшому був розірваний на підставі угоди від 20.08.1997 року, укладеної між [PERSON] та [PERSON] 01.10.1997 року [PERSON] подарувала зазначений вище житловий будинок [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Таким чином, він, являючись власником будинку не має можливості вільно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За вказаних підстав звертається в суд з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче засідання також не з`явився, згідно заяви за вх.1901/20 від 20.02.2020 року завідуюча Калинівською державною нотаріальною конторою Вінницької області Василишина Л.В. позов визнає, просить розгляд справи провести за відсутності представника нотаріальної контори. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвою Л.М. 10 січня 2003 року, є власником житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Рішенням 35 сесії 7 скликання Корделівської сільської ради позивачу було передано в приватну власність присадибну земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,1641 га, кадастровй номер 0521683600:01:002:0372, що розташована по [ADDRESS] . Отримавши 27.12.2019 року Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195170251 на вищезазначену земельну ділянку позивач мав намір зареєструвати своє право власності і на житловий будинок. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №198714439 сформованої 03.02.2020 року на житловий будинок [ADDRESS] державною нотаріальною конторою накладено архівну заборону на підставі договору довічного утримання, 5771, 29.12.1995. Згідно угоди від 20.08.1997 року, укладеною між [PERSON] та [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвою Л.М. та зареєстрованої в реєстрі за №2598, договір довічного утримання, посвідчений Калинівською державною нотаріальною конторою 29.12.1995 року за реєстром №5771 і зареєстрований в Вінницькому бюро технічної інвентаризації 04.01.1996 року за №394, по якому [PERSON] зобов`язалась утримувати гр. [PERSON] та надавати її в користування жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 01.10.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за №795, [PERSON] подарувала зазначений вище житловий будинок [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Отже, сукупність вказаних доказів свідчить про те, що заборона на нерухоме майно (обтяження, заборони) на належний [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] є безпідставною, у зв`язку з чим порушуються та обмежуються його права як власника. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи те, що заборона на нерухоме майно (обтяження, заборони) на житловий будинок є безпідставною, порушує та обмежує права позивача [PERSON] як власника, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати (судовий збір) позивач просив залишити за ним, тому суд не розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved