Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 141804,42 грн. та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2010 року між АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №487/1/10, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 85000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 14.12.2012 року із сплатою 25% річних за користування кредитом. 14.12.2012 року між Банком та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено строк повернення кредитних коштів на «16.12.2014 року» та п.4.2.4, 4.2.7, 5.1.3, 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11 Кредитного договору. 01.07.2013 року між Банком та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, згідно положень якої змінено розмір відсоткової ставки на 12% річних. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 30.03.2015 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: - загальної заборгованості за кредитом у розмірі 85000 грн., - загальної заборгованості по відсоткам у розмірі 7601,1 грн., - пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 49203,32 грн., Позичальник належним чином свої зобовязання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 17.12.2010 року між АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №487/1/10, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 85000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 14.12.2012 року із сплатою 25% річних за користування кредитом. 14.12.2012 року між Банком та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено строк повернення кредитних коштів на «16.12.2014 року» та п.4.2.4, 4.2.7, 5.1.3, 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11 Кредитного договору. 01.07.2013 року між Банком та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, згідно положень якої змінено розмір відсоткової ставки на 12% річних. Згідноп.8.2 Кредитного договору, за порушення строків оплати кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, передбачених Договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. В звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 30.03.2015 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 141804,42 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] загальну заборгованість за кредитом у розмірі 85000 грн., загальну заборгованість по відсоткам у розмірі 7601,1 грн., пеню за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 49203,32 грн. та судовий збір розмірі 1418 грн.

Outcome: approved