Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

позивач збільшила позовні вимоги та просить суд визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування після [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (кімната 1-5 житлова площа 12,5 кв.м.), допоміжною 31,4 кв.м. (кімната 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., кімната 1-2 передпокій площею 3,7 кв.м., кімната 1-3 комора площею 5,1 кв.м., кімната 1-4 кухня площею 17,1 кв.м.), та надвірні споруди і будівлі під літ.Б погріб з шийкою, під літ. А прибудова, під літ. В сарай, під літ. Г сарай, що знаходяться за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок за адресою [ADDRESS], в якому він проживав до та на час смерті. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок. 15.07.2005 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №20 Відповідно до вищезазначеного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй їй, дочці [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом. А також: у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились лише вона, його дочка, [PERSON], та дружина [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не залишилося. [PERSON] користуючись своїм правом відмовилася від прийняття спадщини [PERSON] на її користь. Отже, враховуючи те, що інший спадкоємець першої черги після [PERSON] [PERSON] відмовилася від спадщини та спадкодавцем було складено заповіт на неї, вона як єдиний спадкоємець успадковує всю спадщину [PERSON] У зв'язку з відкриттям спадщини [PERSON] вона у встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України в шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини батька [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької нотаріальної контори. Державний нотаріус попросила її надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] На вимогу нотаріуса вона надала договір купівлі-продажу від 21.03.1985 р., відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] перейшло до [PERSON] Однак, переглянувши подані нею документи державний нотаріус відмовилася оформляти спадщину на підставі поданого договору, оскільки він не був зареєстрований в установленому порядку, тобто [PERSON] не було проведено державної реєстрації свого права власності згідно договору купівлі-продажу від 21.03.1985 р. Крім цього, в договорі невірно зазначено по-батькові [PERSON], а саме зазначено [PERSON], а насправді [PERSON]. Вона звернулася до Державної реєстраційної служби для реєстрації правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім'я батька [PERSON] та реєстрації його права власності. Однак, посадові особи Державної реєстраційної служби повідомили, що за життя [PERSON] не провів державної реєстрації права власності. При цьому, після смерті власника право власності не може бути зареєстровано на померлого, оскільки для такої реєстрації повинен звертатись сам власник. Тому, питання визнання права власності на житловий будинок необхідно вирішувати їй у судовому порядку. В зв'язку з чим, державним нотаріусом, також було рекомендовано їй звернутися до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться [ADDRESS], який належав [PERSON] Отже, за умов відсутності реєстрації правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я [PERSON], вона не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область, [ADDRESS]. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, яка попросила її надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] На вимогу нотаріуса вона надала договір купівлі-продажу від 21.03.1985 р., відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] перейшло до [PERSON] Однак, переглянувши подані нею документи державний нотаріус відмовилась оформляти спадщину на підставі поданого договору, оскільки він не був зареєстрований в установлено порядку, тобто [PERSON] не було проведено державної реєстрації свого права власності згідно договору купівлі-продажу від 21.03.1985 р. На даний час також виникла необхідність у встановленні родинних відносин між нею та [PERSON], оскільки в свідоцтві про її народження в графі батько вказано по-батькові «Хомич», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]», що виключає можливість встановлення родинних відносин між нею та [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини, вона не може прийняти та оформити спадщину свого батька, тому виникла необхідність встановити родинні відносини між нею та [PERSON] У зв'язку з чим їй необхідно звертатись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що вони є дочка та батько. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між: фізичними особами. Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт того, що вона та [PERSON] є дочка та батько підтверджується доданими до позовної заяви документами, зокрема свідоцтва про народження, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в особі Державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області Нацкевич Людмили Віталіївни в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність третьої особи. У разі неявки всіх учасників справи у підготовче засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO]. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 15 липня 2013 р. виконавчим комітетом Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області. За життя [PERSON] належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], в якому він проживав до та на час смерті. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок. 15.07.2005 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради Шадурою В.М. та зареєстровано в реєстрі за №20. Відповідно до вищезазначеного заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй дочці [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом. А також: у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились лише позивач, його дочка, [PERSON], та відповідач - дружина [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не залишилося. Відповідач [PERSON] користуючись своїм правом відмовилася від прийняття спадщини [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 4.15 п. 4 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 року, наказ № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 4.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 3.1 Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів особи, одним з яких є визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно ст.1216 ЦК України передбачено, що до спадкової маси можуть входити лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання право власності та визнає за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (кімната 1-5 житлова площа 12,5 кв.м.), допоміжною 31,4 кв.м. (кімната 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., кімната 1-2 передпокій площею 3,7 кв.м., кімната 1-3 комора площею 5,1 кв.м., кімната 1-4 кухня площею 17,1 кв.м.), та надвірні споруди і будівлі під літ. Б погріб з шийкою, під літ. А прибудова, під літ. В сарай, під літ. Г сарай, літня кухня під літ. Д, колодязь питний під літ. L, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Позивачу необхідно встановити факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно свідоцтва про народження на [PERSON] вбачається, що у свідоцтві про народження в графі батько зазначено - [PERSON]. Згідно договору купівлі - продажу будинку вбачається, що покупцем зазначено [PERSON]. У заповіті, укладеного 15.07.2005 року зазначеного спадкодавця [PERSON]. Тобто, останній документ, який виданий на померлого зазначеного [PERSON]. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав позивача у справі. Тобто, суд вважає, що позивач довела та підтвердила належними доказами обставини викладені у позовній заяві, за таких обставин, можливо встановити родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved