Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання за набувальною давністю права власності на кв.№ 211 в буд.№14 по вул.Незалежності м.Ніжина Чернігівської області. Позов обгрунтований тим, що відповідач [PERSON] (до\~одруження [PERSON])\~З.Є.\~є дочкою\~чоловіка позивача\~[PERSON],\~який помер\~20\~жовтня 2014\~року.\~[PERSON] (до\~одруження [PERSON])\~З.Є.\~з 1993\~року почала\~проживати у\~квартирі дочки\~позивача [PERSON]- кв.№ 211 в буд.№14 по вул.Незалежності м. Ніжина. Дана квартира приватизована на відповідача, яка після одруження із [PERSON] виїхала з м.Ніжина на заробітки, після чого остання у м.Ніжині не з»являється, її місцезнаходження з 1999 року не відоме. Останні 19 років позивач відкрито та безперервно користується вказаною квартирою, утримує її, сплачує комунальні послуги. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що останні 20 років користується кв.№ 211 в буд.№14 по вул.Незалежності м.Ніжина, утримує її, місцезнаходження [PERSON]\~не відоме,\~проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечує.\~Дана позиція\~підтримана в\~судовому засіданні представником позивача адвокатом [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про дату, час і місце судового засідання сповіщена в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128\~ЦПК України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідач не зявилась в судове засідання без повідомлення причин і не подала відзиву. Позивач та її представник в судовому засіданні не заперечують проти ухвалення заочного рішення. За таких\~обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що кв.№ 211 в буд.№14 по вул.Незалежності м.Ніжина належить [PERSON], яка є дочкою чоловіка позивача [PERSON], який помер. [PERSON] не проживає у даній квартирі останні 20 років, даною квартирою останні 20 років користується позивач [PERSON], остання сплачує комунальні послуги та утримує квартиру. Місцеперебування [PERSON] не відоме. Аналогічні показання в судовому засіданні надані свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 року. Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути обєктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. [PERSON] (після одруження у 1995 році [PERSON]) З.Є., [INFO], є дочкою [PERSON], який помер 20 жовтня 2014 року в м.Ніжині Чернігівської області. Позивач [PERSON] з 12 липня 1988 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 1994 року [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до копій довідок Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області, Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 30 березня 2015 року, від 18 грудня 2017 року [PERSON] з 1999 року за місцем проживання відсутня, її місцезнаходження не відоме. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] останні 20 років володіє та користується відкрито, безперервно кв.№ 211 в буд.№14 по вул.Незалежності м. Ніжина, утримує дану квартиру та сплачує комунальні послуги, що підтверджується повідомленнями КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства», платіжними документами щодо сплати послуг газопостачання, договором №489 про користування електричною енергією від 24 лютого 2015 року, показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст.344 ЦК України та задоволення позову повністю із врахуванням заявлених вимог. Як зазначено вище відповідач не надала\~суду у\~встановленому порядку\~відзиву,\~заперечення,\~у зв»язку\~з чим\~несе ризик\~настання наслідків,\~повязаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved