Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд в грудні 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення 19555,25 грн. заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 19жовтня 2011 року , згідно якій отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок , на підтвердження чого є довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг , про що свідчить підпис відповідача в заяві. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту , встановленого банком , у відповідності до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач згідно Умов на правил надання банківських послуг зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання , по перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах. Так як позичальник не виконав прийнятих на себе зобов»язань за кредитним договором, станом на 13 листопада 2016 року рахується заборгованість 19555,25 грн., із яких по тілу кредиту 5928,94 грн., по процентам за користування кредитом 4082,49 грн., нарахована пеня за прострочення зобов»язання 7036,43 грн., пеня 1100 грн. за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. , штрафи 500 грн. фіксована складова і 907,39 грн. процентна складова. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 20 березня 2017 року позовні вимоги підтримав і зазначив , що після звернення банку з позовом до суду боржником було внесено на картковий рахунок на погашення боргу 4195 грн. і на сплату штрафу 2800 грн. , на підтвердження чого суду надані копії платіжних документів. Тому з урахуванням здійснених виплат при винесенні рішення послався на розсуд суду Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду шляхом вручення судової повістки матері [PERSON], в судове засідання не прибув. Справу розглянуто на підставі наявних в ній доказів заочно. Вислухавши пояснення представника позивача ,дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 19 жовтня 2011 року між ПАТ Комерційний банк « Приватбанк» і [PERSON] укладений кредитний договір, який складається із заяви позичальника від 19 жовтня 2011 року і Умов та Правил надання банківських послуг. Як зазначено в заяві позичальника від 19 жовтня 2011 року , він підтвердив згоду своїм підписом про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг , Тарифами становить договір між ним і банком. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання . Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п.1.1.7.43 Умов дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку / депозиту, в відкритого в рамках договору , відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору , а також при закінченні використання послуг. За наявності в момент закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості по договору, по сплаті комісії , дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил визначено обов»язок клієнта банку гасити заборгованість по кредиту , відсотків за його використання , а також сплачувати комісії на умовах , передбачених договором. Згідно наведеному позивачем розрахунку станом на 13 листопада 2016 року за цим договором рахується заборгованість на суму 19555,25 грн., яка складається з 5928,94 грн. тіла кредиту, 4082,49 грн. відсотків за користування кредитом , 7036,43 грн. пені за прострочення зобов»язання , 1100 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафів 500 грн. фіксованої складової і 907,39 грн. процентної складової. Заборгованість відповідача у зазначеному позивачем розмірі за тілом кредиту , відсоткам частково підтверджена в сумі 5816,43 грн. ( 5928,94грн. тіло +4082,49 відсотки 4195грн. ), оскільки після подачі позову згідно наданій квитанції банку від 3 січня 2017 року боржником сплачено 4195 грн. на погашення боргу . Вказана заборгованість підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до вимог статті 1054 ЦК України , якою передбачено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема зі сплати неустойки. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів і пені суд зазначає наступне. Обов»язок позичальника в разі порушення ним виконання зобов»язання сплатити штраф передбачений договором . Так, п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг встановлено , що при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань більше ніж на 30 днів , позичальники зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі у відповідності до тарифів Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. . Однак суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача штрафів і пені. Так, відповідач вже сплатив штраф в розмірі 2800 грн., що підтверджено копією наданої квитанції від 3 січня 2017 року Також суд враховує ту обставину , що згідно ст.. 2 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції » від 2 вересня 2014 року № 1669 У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція , а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям , що провадять ( провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів , визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи , а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи , нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів , на території яких здійснювалася антитерористична операція , затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Білицьке Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] згідно паспорта ВА 118520, виданого 3 червня 1995 року Добропільським МРВ УМВСУ в Донецькій області, . зареєстрований в [INFO]. Тому на підставі вказаного закону він має бути звільнений від сплати штрафів та пені , нарахованих після 14 квітня 2014 року. Як слідує з розрахунку заборгованості відповідача за договором про кредит ( а.с.8), пеня нарахована після 14 квітня 2014 року , а тому від її сплати боржник підлягає звільненню. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 5816 грн. 43 коп. У відповідності до ст.. ст.. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 409,86 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі ст..ст. 1054,526 ЦК України,

Outcome: partial