Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулась до суду з тих підстав, що рішенням Степанівської селищної ради їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,20 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд 0,05 га та для ведення особистого селянського господарства 0,15 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення в [ADDRESS]. Нею було замовлено та 3-ю особою виготовлено технічну документацію, проведено встановлення меж земельних ділянок в натурі та закріплено їх межовими знаками. Власники суміжних земельних ділянок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] акт прийомки-передачі межових знаків підписали. Відповідач [PERSON] відмовився підписувати вказаний акт. Погоджувальна комісія Степанівської селищної ради за наслідками обстеження зробила висновок про часткове накладання меж земельної ділянки [PERSON] на її земельну ділянку, при чому частина земельної ділянки відповідача проходить через третину її будинку. Відповідач зареєстрував своє право власності, отримав державний акт про право власності на земельну ділянку. Проблема накладання земельних ділянок викликана тим, що не було належним чином проведено геодезичне встановлення меж земельної ділянки відповідача в натурі. У зв'язку з порушеннями вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на земельну ділянку. Просила визнати недійсним та скасувати рішення Степанівської селищної ради від 15 квітня 1994 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки в [ADDRESS]. Визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] У подальшому зменшила свої позовні вимоги та просила визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що виданий на ім'я позивача державний акт є дефектним, оскільки рішення, на підставі якого він виданий в матеріалах протоколів виконкому відсутнє. За наведених обставин право власності не може бути законним. Вказаний державний акт створює перешкоди позивачу у реєстрації права власності на її земельну ділянку, межа, визначена у державному акті відповідача проходить по будівлі позивача. Представники відповідача з позовними вимогами не погодились, подали до суду письмові заперечення, в яких зазначили наступне. Право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,15 га підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Вказане право відповідач набув набагато раніше до надання дозволу позивачу на розробку технічної документації, а також до здійснення будівництва приміщень. Таким чином, відповідачем права позивача не порушені. Доказів на підтвердження порушення прав позивачем не надано. Просили у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Степанівської селищної ради для розгляду справи до суду не з'явився, просив справу слухати без його участі. У передуючих судових засіданнях пояснив, що з позовом згоден частково. Зазначене у державному акті рішення не відповідає дійсному. Фактично рішення про надання у власність земельної ділянки позивачу приймалось, земельна ділянка була виділена на законних підставах. При виготовленні державного акту була допущена технічна помилка, ширина земельної ділянки не відповідає вказаній у державному акті. Між сторонами уклався певний порядок землекористування. Даний спір можливо вирішити мирним шляхом, оскільки у протилежному випадку межі масиву земельних ділянок інших власників підлягають перенесенню. При винесенні рішення поклався на розсуд суду. Представники 3-х осіб для розгляду справи до суду не з'явились, просили слухати справу без їх участі, при винесенні рішення поклались на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 3 жовтня 2008 року по справі за позовом [PERSON] до Степанівської селищної ради та відділу земельних ресурсів у Сумському районі про визнання право власності на ? частину самочинних будівель та земельної ділянки як спільного майна подружжя та ? частину будівель та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним на ? частину самочинних будівель: кухні, сіней, гаражу, погрібу, сараїв, вбиральні, навісів та огорожі (а.с.6). Рішенням двадцять дев'ятої сесії шостого скликання Степанівської селищної ради Сумського району від 17 вересня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,20 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,15 га) за рахунок земель житлової і громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення в [ADDRESS]. Зобов'язано замовити технічну документацію із землеустрою (а.с.7). 28 травня 2002 року на приміщення домоволодіння: кухню, сіни, сарай, гараж, погріб, вбиральню, Сумським ООБТІ виготовлений технічний паспорт (а.с.8-10). Позивач з приводу виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку звернулась до ТОВ «Координат БС», було складено завдання на виконання робіт (а.с.11-12). Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, підписаного представником ТОВ «Координат БС», суміжними землевласниками [PERSON] (земельна ділянка [ADDRESS]), [PERSON], [PERSON] (земельна ділянка [ADDRESS]), були встановлені межі земельної ділянки [PERSON] в натурі, представлені та передані на зберігання [PERSON] межові знаки (а.с.13). В абрисі земельної ділянки дані про суміжного землевласника [PERSON] відсутні. ТОВ «Координат БС» проведена робота по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] в натурі (а.с.12-18,21-23), в результаті чого виявлено, що мається накладання земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], межа земельної ділянки відповідача проходить по будівлям позивача. 8 жовтня 2014 року з даного земельного спору на місце виходила погоджувальна комісія селищної ради. Комісія суть спору не вирішила та запропонувала звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с.19). Повторно погоджувальна комісія селищної ради виходила на місце і в присутності позивача, представника відповідача та представника ТОВ «Координат БС» підтвердила факт накладання земельних ділянок. Суть спору вирішена не була (а.с.20). Державний акт про право власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Степанівської селищної ради з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та ІЖБ на ім'я відповідача видано Степанівською селищною радою 15 квітня 1994 року на підставі рішення виконкому Степанівської селищної ради від 18 грудня 1993 року. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки, земельна ділянка мала ширину 25 м та довжину 60 м. Зазначений суміжний землевласник [PERSON]. Від крапки «В» до крапки «Г» дані про власника суміжної земельної ділянки відсутні (а.с.33). Згідно довідки виконкому Степанівської селищної ради від 4 серпня 2016 року, фактичний розмір земельної ділянки, якою користується [PERSON] має розміри 19 м х 79,8 м (а.с.105). Архівний відділ Сумської РДА повідомив, що в протоколах засідань виконавчого комітету Степанівської селищної ради за 1993 рік рішення від 18 грудня 1993 року про надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га за адресою [ADDRESS] не виявлено (а.с.43,55). Державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га зареєстровано в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю Степанівської селищної ради під [NUMBER] від 15 квітня 1994 року (а.с.67-70). Згідно архівного витягу з рішення дев'ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Степанівської селищної ради від 19 листопада 1993 року «Про надання земельної ділянки та дозволу будівництва індивідуальних житлових будинків та господарських приміщень», [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,15 га, в тому числі для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарчих приміщень 0,05 га, по [ADDRESS] Степанівська селищна рада зазначає, що у державному акті на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] невірно вказано номер та дата рішення виконкому через технічну помилку (а.с.83). Відповідач здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку 6 липня 2016 року (а.с.84-85). Технічна документація за 1993-1994 роки та 2013 роки, яка передувала виготовленню державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] в управлінні Держгеокадастру у Сумському районі відсутня (а.с.113). Згідно повідомлення ТОВ «Даната» від 19 вересня 2016 року, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10 жовтня 2013 року, яка була розроблена на ім'я [PERSON], в товаристві не зберігається (а.с.118). Відсутня також і містобудівна документація на [ADDRESS] станом на 1993 рік. Земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, втому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,05 га, рішенням виконкому Степанівської селищної ради від 11 травня 1999 року № 43 була надана [PERSON] (спр.№2-328/08, а.с.4), котрий помер [INFO] року (а.с.6). Згідно виготовленого за його життя будівельного паспорту, йому надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд: сараїв, погрібу, гаражу, літньої кухні) (спр.№2-328/08, а.с.5). Позивач зверталась до суду з позовом та 3 жовтня 2008 року було винесене рішення про визнання за нею право власності на будівлі: кухню, сіни, гараж, погріб, сарай, вбиральню, навіси, а також на земельну ділянку площею 0,20 га по [ADDRESS] Підстави для набуття - частка у майні подружжя та в порядку спадкування. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що у 1991-1992 роках вирішувалось питання про надання земельних ділянок працівникам місцевого підприємства. Він приймав участь у цій роботі. Спочатку було прийняте рішення про надання ділянок площею по 0,15 га шириною по 25 м. За зверненням матері відповідача, прийняте рішення про надання ділянок шириною по 20 м і була надана земельна ділянка [PERSON] На той час та на протязі тривалого часу спорів між власниками земельних ділянок не було. Спір виник два роки тому через неможливість оформлення документів на землю. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2015 році погоджувальною комісією, до складу якої вона входила, проводилось винесення меж в натурі земельної ділянки [PERSON] Використовувалась рулетка. Було встановлено, що є накладення меж не лише земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку [PERSON], а і земельних ділянок інших власників: [PERSON], [PERSON], тощо. Представник [PERSON] надала державний акт, а [PERSON] надала технічну документацію. До згоди власники не дійшли. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що навесні 2015 року її викликали з приводу земельної ділянки відповідача, інтереси якого вона представляє за дорученням. Їй було повідомлено, що [PERSON] не має можливості оформити документи на свою земельну ділянку. При встановленні меж в натурі виявилось, що межа земельної ділянки відповідача проходить по половині будівлі сараю. Ширина земельної ділянки відповідача замість 25 м згідно державного акту складала на той час 18,70 м. Разом з тим, з приводу порядку користування землею, який склався фактично, спору між сторонами не має. Мирним шляхом питання вирішено не було, оскільки позивач бажає, щоб межа проходила не межі сараю, а відповідач ще зробив відступ у свій бік для обслуговування будівлі, а питання щодо недостатньої площі землі вирішував з іншим суміжним землекористувачем [PERSON]. Наведені у своїй сукупності докази свідчать про те, що земельна ділянка відповідачу площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарчих приміщень надана на законних підставах. Він мав право її отримати і скористався цим правом згідно ст. 6 ЗК України в редакції 1990 року. Факт вирішення цього питання у передбаченому на той час порядку підтверджений свідками. Відповідно до ст. 23 ЗК України в редакції 1990 року право власності на землю посвідчується державним актом, який видається та реєструється селищною радою. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, за винятком випадків, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стороною позивача не надано доказів на незаконність набуття відповідачем права на землю. Крім того, суд не може взяти до уваги посилання представника позивача на порушення вимог чинної на той час Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, в частині погодження меж земельної ділянки [PERSON] з суміжними землекористувачами, оскільки докази цього відсутні через відсутність технічної документації. Земельна ділянка відповідачу надана раніше - у 1993 році, чоловіку позивача - у 1999 році. За наведених обставин ймовірність погодження [PERSON] межі своєї земельної ділянки з земельною ділянкою, яка у подальшому перейшла у власність позивачу, сумнівна. Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок, що технічна помилка посадової особи про вказівку рішення виконкому як підставу для надання земельної ділянки замість рішення сесії, датованої іншим часом, не є беззаперечною підставою для позбавлення відповідача права власності на землю, набуту у передбаченому законом порядку. В частині посилання сторони позивача на проходження межі земельної ділянки відповідача посередині належної позивачу будівлі, суд виходить з наступного. При видачі будівельного паспорту на ім'я [PERSON] останній отримав дозвіл на будівництво житлового будинку та господарчих споруд. За його життя будинок збудовано не було. Право власності на господарчі будівлі судом визнані як на самочинне будівництво, при цьому згода суміжних землевласників не отримала і суду не надавалась. За наведених обставин суду не надано доказів на порушення саме відповідачем прав позивача, підстав для задоволення позову не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed