Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів на утримання дітей та припинення стягнення аліментів на утримання дружини, просив змінити розмір аліментів на утримання двох дітей з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, а також припинити стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 19.08.2013 р. з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання двох дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину; також стягнуто аліменти на утримання відповідачки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. При постановленні вказаного рішення суд виходив з того, що він був працевлаштований у ПП «Віор-ІФ», де займав посаду інженера антенно-щоглових споруд із середньомісячним заробітком на рівні 1300 грн. Згідно наказу від 01.07.2014 р. він звільнений із вказаного підприємства, тому втратив єдине джерело доходів, яким була заробітна плата. На даний час у зв'язку із складною ситуацією на ринку праці в країні, а також перенесеною у 2013 р. виробничою травмою, що потягнула складний перелом правої стегнової кістки, він не в змозі працевлаштуватись. Тому вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідачка перервала свою відпустку по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, з 22.09.2014 р. вийшла на роботу, а він на даний час не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання відповідачки, вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів на утримання дружини у порядку ст.84 СК України. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, у надісланому на адресу суду запереченні позов не визнала, посилаючись на те, що позивач не втратив працездатності, не є інвалідом, після звільнення з роботи не шукає роботи, так як не перебуває на обліку в службі зайнятості, тобто ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей; заборгованість по сплаті аліментів, не враховуючи листопада і грудня 2014 р., складає 2380 грн. Якщо суд прийде до переконання про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, просила встановити розмір аліментів у рівній половині від середньої заробітної плати працівника в Івано-Франківській області за жовтень 2014 р. - 2916 грн. : 2 = 1458 грн. Другу вимогу про припинення стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку вважає безпідставною, оскільки правові підстави припинення права дружини на утримання, вичерпний перелік яких міститься у ст.85 СК України, відсутні; вказані підстави не пов'язані з виходом дружини на роботу чи зміною її матеріального становища. Вона змушена була перервати відпустку по догляду за дітьми і вийти на роботу, оскільки позивач із серпня 2014 р. не сплачує аліментів на її утримання, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця. Просила у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.08.2013 р. з позивача стягнуто аліменти у користь відповідачки на утримання двох дочок сторін [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину (а.с.6-7). При визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що позивач на час постановлення вказаного рішення був працевлаштований у ПП «Віор ІФ», де займав посаду інженера антенно-щоглових споруд із середньомісячним заробітком на рівні 1300 грн. Позивач з 01.07.2014 р. звільнений з роботи у ПП «Віор ІФ» та на даний час не працює, що підтверджується копією наказу про звільнення з роботи та копією трудової книжки позивача (а.с.9-10). Суд також враховує, що позивач у 2013 р. переніс політравму у вигляді закритого черезвертельного перелому правої стегнової кістки (а.с.12); при цьому позивач не надав доказів на підтвердження погіршення стану свого здоров'я на даний час у зв'язку з перенесеною травмою. Таким чином, судом встановлено, що змінився матеріальний стан позивача як платника аліментів у зв'язку із втратою постійної роботи. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене, з урахуванням того, що сума нарахованих аліментів на двох дітей у частці від заробітку згідно рішення суду від 19.08.2013 р. не перевищувала 985 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.32), суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про зміну розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом № 344/12098/13-ц Івано-Франківського міського суду від 19.08.2013 р. про стягнення аліментів на утримання дітей у частці від заробітку, відкликавши вказаний виконавчий лист з ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції після погашення заборгованості за цим виконавчим листом. Судом встановлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 19.08.2013 р. з позивача згідно вимог ст.84 СК України стягнуто також аліменти на утримання відповідачки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до 29.08.2015 р. У відповідності з вимогами ч.4 ст.84 СК України право на утримання від чоловіка - батька дитини дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 85 СК України визначено вичерпний перелік підстав припинення права дружини на утримання, передбачене ст.84, які не пов'язані з виходом дружини на роботу чи зміною її матеріального становища. З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність правових підстав для припинення права відповідачки на утримання, яке через сім місяців закінчується, суд дійшов висновку про необґрунтованість другої вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання дружини, у задоволенні якої слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 84, 85, 182, 184, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: partial