Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак конверт з судовим викликом та направленими документами повернувся з відміткою, що за вказаною адресою адресат не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.07.2013 р. між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством КБ Приватбанк був укладений кредитний договір №б/н за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 23311 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач станом на 30.09.2017 р. має заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк у сумі 23311 грн. 39 коп., яка складається з наступного: 2705,17 грн. заборгованість за кредитом, 19019,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять 500.00 грн - (фіксована частина) та 1086,26 грн. - ( процентна складова). На підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 гривні 00 копійок. На підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved