Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 395 649 гривень 19 коп., мотивуючи тим, що 05 березня 2013 року відповідач позичив у нього грошові кошти в розмірі 395 162 грн. та зобов`язався повернути їх до 05 грудня 2013 року. Факт передачі коштів підтверджується доданою до заяви розпискою позичальника.У встановлений в договорі строк грошові кошти повернені не були, тому позивач просить суд про стягнення їх з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з позичальника. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 05 березня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, за яким відповідач отримав у борг від позикодавця (позивача) 395 162 грн. (а.с.9). [PERSON] отримав у [PERSON] вказані кошти, на підтвердження чого надав останньому відповідну розписку. Відповідно до умов розписки відповідач зобов'язався до 05 грудня 2013 року повернути борг. Проте і по даний час цього обов'язку не виконав. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Згідно ч.2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми, що згідно його розрахунку становить 487 грн. 19 коп. Позивачем станом на день подачі позову проведено розрахунок боргу [PERSON] за договором позики, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 395 649 гривень 19 коп., з яких: 395 162 грн. - основний борг, 487 грн. 19 коп. - три проценти річних. Будь-яких доказів, які б спростовували проведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 612, 625, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79 ч. 1, 3; 88 ч. 1, 3 ЦПК України,

Outcome: approved