Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 серпня 2008 року у розмірі 34340 грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., зазначаючи, що 20 серпня 2008 року з відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору виникла заборгованість, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 34340 грн. 50 коп., яка складається з: 3751 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом; 25815 грн. 32 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2900 грн. 00 коп. пеня та комісія; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1623 грн. 36 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Також від представника позивача надійшло 30.01.2018 року клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Але на час надходження вказаного клопотання у справі вже відкрито загальне позовне провадження, тому клопотання позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідно до діючого законодавства не може прийматись судом до уваги Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання та не проживання адресата». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від неї не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 20 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання заяви на оформлення кредиту. Відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування «Кредитка «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і погодилася з тим, що вказана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг з Тарифами\~\~складає між нею та банком\~\~договір про надання банківських послуг /а.с.8 зворот/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік (п.5.5). Строк дії договору, як передбачено розділом 1 п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до розділу 1 п.6.5 Умов та правил відповідачка повинна погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором. Судом встановлено, що відповідачка вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6-7/. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31 серпня 2017 року складає по тілу кредиту 3751 грн. 82 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~\~25815 грн. 32 коп. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.6-7/. Окрім стягнень по основних зобовязаннях банк просив стягнути заборгованість по комісії та пені в розмірі 2900 грн. 00 коп. Однак, з наданої заяви на оформлення кредиту графа «щомісячна комісія» відсутня. Також не передбачена щомісячна комісія і за Умовами та правилами надання банківських послуг. Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачці не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 2900 грн. 00 коп., яка передбачена Умовами та правилами, умовами кредитування «Кредитка «Універсальна», які викладені на сайті банку, і тому підлягає стягненню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки штрафів, то ці вимоги є необґрунтованими з огляду на таке. Умовами п.8.6 передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідачки штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 32467 грн. 14 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial