Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: визнати спадщину [PERSON] , а саме: будинок [ADDRESS] відумерлою; звернути стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме: будинок [ADDRESS] , що належало померлому [PERSON] на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог для задоволення вимог, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (р/р [NUMBER] у ПАТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, МФО 322001) в розмірі - 270 488,23 доларів США. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що між ВАТ Банк Універсальний, правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 22.08.2007 року було укладено Кредитний договір № 32/33/308 на загальну суму 250 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 21.08.2037 року, та процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 11,95 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та Позичальником укладено договір іпотеки від 23.08.07. Відповідно до п. 1.1., п. 1.2. Договору іпотеки Іпотекодавець з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 32/33/308 від 22.08.07, передає у іпотеку нерухоме майно, а саме - будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності. 31 жовтня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської обалсті винесено рішення № 2-1836/11 про стягнення з [PERSON] 270 488,23 доларів США, що еквівалентно 2 156 737,90 гривень, ця заборгованість по даний час не оплачена. В ході виконання виконавчого провадження, із постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.09.12 Банку стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . 16.10.12 ПАТ «Універсал Банк», на підставі ст.. 1281 ЦК України, звернувся до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори із претензією до спадкоємців померлого. Листом від 08.11.12 Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора повідомила про заведення спадкової справи, а також інформацію про осіб, які відмовилися від прийняття спадщини померлого. Інших осіб, які б прийняли спадщину - не виявлено. Оскільки із відповідей Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, спадкоємців по спадковій справі померлого [PERSON] не виявлено, 26.09.13 Банк звернувся до Дрогобицької міської ради із листом, у якому просив звернутися з відповідною заявою до суду про визнання спадщини відумерлою. Однак станом на 28.10.13 відповідь на лист Банку так і не надійшла, з огляду на викладене в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника Банку, заявлені вимоги підтримують. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у письмовому відзиві. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Матеріалами справи встановлено, що між ВАТ Банк Універсальний, правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 22.08.2007 року укладено Кредитний договір № 32/33/308 на загальну суму 250 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 21.08.2037 року, та процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 11,95 % річних. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, 31 жовтня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за позовом ПАТ «Універсал Банк» винесено рішення № 2-1836/11 про стягнення з [PERSON] 270 488,23 доларів США, що еквівалентно 2 156 737,90 гривень. [PERSON] , [INFO] помер. Згідно відповіді № 1637/01-16 від 08.11.2012 року Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, спадкоємців по спадковій справі померлого [PERSON] не має (син [PERSON] ; дочка [PERSON] та колишня дружина [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини). 26.09.13 позивач покликаючись на ст.. 1277 ЦК України, звернувся до Дрогобицької міської ради із листом, у якому просив звернутися відповідача з відповідною заявою до суду про визнання спадщини відумерлою. Відповідь на звернення не отримав. Згідно ст.. 1277 ЦК України «У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою». Із вимог даної статті вбачається, що звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, може виключно орган місцевого самоврядування в даному випадку Дрогобицька міська рада. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується той факт, що відповідач із такою заявою не звертався. Подаючи позов до суду, позивач намагається в примусовому порядку визнати спадщину відумерлою за громадою м.Дрогобича, що є не припустимим. За принциповими положеннями ст.\~12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей\~78, 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачем доказів, не вбачається яке саме його право порушено, а тому позов вцій частині задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), то в задоволенні такої також слід відмовити оскільки Дрогобицька міська рада не є боржником та не є власником майна, на яке позивач просить звернути стягнення тобто позов подано не до тієї особи. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності та ту обставину, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів про підставність такого позову, як і не подано доказів яким чином відповідачем порушуються права позивача, з огляду на викладене вище у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю, відповідно понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~слід віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed