Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі №3А будинку №37 на вул.Кубійовича у м.Львові, проте не оплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 04.05.2016 року виникла заборгованість в розмірі 3126,55 грн. Просить суд стягнути з відповідачів на користь ЛКП «Снопківське» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3126,55 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення про те, що сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території є необґрунтованою, оскільки комунальним підприємством не належним чином надаються житлово-комунальні послуги у звязку із чим він неодноразово звертався із заявами до ЛКП «Снопківське». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ч.1 ст.64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача, які проживають разом з ним, нарівні з наймачем несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору найму жилого приміщення. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописку №2031 від 24.06.2016 року, виданої ЛКП «Снопківське» (а.с.4) відповідачі є власниками квартири №3А на [PERSON] 37 у м.Львові. Станом на 04 травня 2016 року у відповідачів виникла заборгованість в розмірі 3 126,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). На момент подання позовної заяви заборгованість відповідачів не погашена та не укладено договору на реконструкцію боргу. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (п.3). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~умов,\~визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд відхиляє доводи відповідача про необгрунтованість суми заборгованості, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не підтверджуються належними письмовими доказами. Стаття 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг укласти договір на надання таких послуг (п.1 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст.21 Закону). Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених кварти) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобовязані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Судом встановлено, що міська рада є власником будинку 37 на вул.[PERSON] у м.Львові, а відповідачі співвласниками квартири №3А. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП «Снопківське», яке несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям (у тому числі і відповідачам), то останні повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, в суду відсутні підстави вважати неякісними послуги, надані ЛКП «Снопківське». Суд вважає обґрунтованим представлений представником позивача розрахунок заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки такий підтверджений документально та відповідає іншим матеріалам справи. Крім того, в силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки відповідачі не оплачують надані житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved