Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю (цех) поз.4, загальною площею 1458,9кв.м, розташованиу в с.Сілець, присілок Зарудні, №718«б». Свої вимоги мотивує наступним. 17.12.2012р. укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» права вимоги по кредитних договорах, укладених з фізичними особами відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи», в тому числі і за кредитним договором від 27.03.2007р., укладеним з [PERSON] та договір про передачу прав за договорами забезпечення. Відповідно до даного іпотечного договору, банком надано [PERSON] 35 000 доларів США. Для забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором 27.03.2007р. між банком з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони укладено іпотечний договір. Відповідачами передано банку в іпотеку нежитлову будівлю (цех) поз.4, загальною площею 1458,9кв.м, розташовану в с.Сілець, присілок Зарудні, №718«б», яка оцінена сторонами в 354000грн. Відповідач, неналежним чином виконує свої зобовязання та порушує умови кредитного договору, внаслідок чого, в нього виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2016р. складає: за кредитом 24255 доларів США; за відсотками 23613,56 доларів США, за комісією 994,66 доларів США. Відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати недійсним договір іпотеки від 27.03.2007р. Свої вимоги мотивує наступним. 05.09.2016р. вона звернулася до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (цех) позиція 3, площею 1484,6кв.м, розташованої в с.Сілець, присілок Зарудні, №718-б, Сокальського району Львівської області. Їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що виявлено наявність обтяження нежитлової будівлі, яка знаходиться в с.Сілець, присілок Зарудні, №718-б, Сокальського району Львівської області, зареєстрованої на підставі повідомлення Акціонерного комерційного Промислово-інвестиційного банку, сформованого внаслідок укладення вищевказаного іпотечного договору та двох арештів нерухомого майна. Внаслідок цього вона не має змоги продати нежитлову будівлю (цех) поз.3, чим порушено законодавство та її права при укладенні договору іпотеки. Згідно свідоцтва про право власності, їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 комплексу, який складається з чотирьох будівель: нежитлова будівля (цех) поз.1, площею 1230,1кв.м нежитлова будівля (цех) поз.2 площею 1297,5кв.м, нежитлова будівля (цех) поз.3 площею 1484,6кв.м та нежитлова будівля (цех) поз.4 площею 1367,7кв.м, які розташовані в с.Сілець, присілок Зарудні, №718-б, Сокальського району. В іпотеку надано лише нежитлову будівлю (цех) поз.4, однак обтяження накладено на увесь вищевказаний комплекс будівель, включаючи нежитлові будівлі, які не є предметом іпотечного договору. Крім того, нежитлова будівля (цех) позиція 4 не є зареєстрована як окремий обєкт нерухомого майна. В судове засідання представник позивача не прибув. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Первинний позов підтримує повністю. Подав заперечення проти зустрічного позову, згідно яких просить застосувати позовну давність до зустрічного позову. Зазначає, що копія витягу з реєстру прав власності не може бути прийнята що уваги, оскільки строк його дії становить три місяці до 20.01.2009р. Крім того, Закон України «Про іпотеку» для укладення договору іпотеки не вимагає виділення в натурі окремої будівлі, яка зареєстрована під одним інвентарним номером у складі інших будівель, а тому, посилання [PERSON] на те, що частина іпотечного майна не була виділена в натурі вважає безпідставними та недоведеними і такі не можуть бути підставою для визнання іпотечного договору недійсним. Також, вважає безпідставним твердження [PERSON] на те, що в іпотеку передано лише частину нерухомого майна, яка не зареєстрована як окремий обєкт нерухомого майна, оскільки в іпотеку передано увесь спірний комплекс, в тому числі і нежитлову будівлю (цех) поз.4 загальною площею 1458,9кв.м. Відповідачі [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник подав заяву в якій первинного позову не визнав, зустрічний позов підтримав. Розгляд справи просить проводити у його та [PERSON] відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не прибув та не повідомив суд про причини неявки. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Сокальської РДА Львівської області в судове засідання не зявився та не повідомив причин неявки. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. З кредитного договору №48/07-153 від 27.03.2007р. та договору про внесення змін і доповнень вбачається, що акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком надано [PERSON] кредит у сумі 35000 доларів США з процентною ставкою 14% річних на строк до 23.03.2012р. Згідно п.4 договору, виконання зобовязання за договором кредиту забезпечено іпотекою нежитлової будівлі (цех) поз.4, яка знаходиться в с.Сілець, присілок Зарудні, №718-б, Сокальського району Львівської області. З іпотечного договору від 27.03.2007р., укладеного між Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони, вбачається, що таким забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливають з вищевказаного договору №48/07-153 від 27.03.2007р., а також, окремих договорів про внесення змін до договору. Предметом іпотеки є нежитлова будівля (цех) поз.4, яка знаходиться в с.Сілець, присілок Зарудні, №718-б, Сокальського району Львівської області, що належить відповідачам на праві власності на підставі правовстановлюючих документів. Вартість предмету іпотеки сторонами погоджена у сумі 354000грн. З розрахунку вбачається, що станом на 30.04.2016р. заборгованість відповідача за вищевказаним договором становить 88495,38 доларів США (в еквіваленті до гривні складає 2228891,37грн), з яких: - заборгованість за кредитом 24255 доларів США (610899,24грн.); - заборгованість за відсотками 23613,56 доларів США (594743,59грн.); - заборгованість за комісією 994,66 доларів США (25052,03грн.) - пеня 39632,16 доларів США (998196,51грн.). З договору відступлення права вимоги від 17.12.2012р. та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012р. вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» передано кредитний портфель та кредитний портфель за договором відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». З витягу з додатку №1 вбачається, що до переліку належить іпотечний договір від 27.03.2007р., укладений між Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк та [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності від 17.10.2008р., [PERSON] та [PERSON]С, на праві спільної часткової власності по 1/2 кожному належить комплекс в с.Сілець, присілок Зарудні, буд.718б, Сокальського району Львівсьокї області, який складається з чотирьох будівель: нежитлова будівля (цех) поз.1, площею 1230,1кв.м нежитлова будівля (цех) поз.2 площею 1297,5кв.м, нежитлова будівля (цех) поз.3 площею 1484,6кв.м та нежитлова будівля (цех) поз.4 площею 1367,7кв.м. З витягів від 27.02.2007р. вбачається, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис та внесено реєстраційний запис до Державного реєстру іпотек, предметом якого є нежитлова будівля за реєстраційним номером 15584351, поз.4, розташована в с.Сілець, присілок Зарудні, буд.718б, Сокальського району. З [PERSON] з Державного речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 11.12.2013р. вбачається, що обєктом іпотеки є нежитлова будівля в с.Сілець, присілок Зарудні, буд.718б, Сокальського району Львівської області. Згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», частина обєкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Аналогічні розяснення містяться в правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 23.05.2012р. у справі №6-37цс12. Однак, у п.35 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 розяснено, що ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» повинна застосовуватися з урахуванням змісту ч.2 ст.6 цього закону щодо нерухомого майна, яке перебуває в спільній власності. У випадку коли окрема будівля не перебуває в спільній власності та зареєстрована під одним інвентарним номером у складі інших будівель, що належали іпотекодавцю, закон не вимагає виділення такої будівлі в натурі для укладення договору іпотеки. Таким чином, у зазначеній постанові вимога закону щодо виділення частини обєкта нерухомого майна та реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості повязується з іпотекою частки в праві спільної часткової власності й при цьому виключається необхідність виділення в натурі окремої будівлі, що є частиною нерухомого майна (складовою складної речі), яка належить іпотекодавцю одноосібно, на що також покликається ТзОВ «Кредитні ініціативи». Із цим розясненням не можна погодитися, оскільки законодавчо визначено, що ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» застосовується, якщо інше не встановлено цим законом. Разом з тим жодних винятків із встановленого правила про можливість передачі в іпотеку частини обєкта нерухомого майна лише після її виділення в натурі закон не містить. У ч.2 ст.6 зазначеного закону, на яку посилається постанова пленуму ВСС №5, йде мова про умови передачі в іпотеку частки у спільному майні, а не про частину обєкта нерухомого майна. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєст¬ру речових прав на нерухоме майно» від 17.10.2013 №868 передбачена можливість проведення виділу обєкта нерухомого майна зі складу обєкта нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів. Із п.58 цього порядку вбачається, що для проведення державної реєстрації прав при виділенні окремого обєкта зі складу обєкта нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів, до органу державної реєстрації прав подається документ, що підтверджує присвоєння новоствореному обєкту нерухомого майна окремої адреси. При цьому право власності на виділений обєкт оформлюється свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Обєкт, який виділено в натурі, вважається новоствореним і йому присвоюється новий реєстраційний номер (стст.18, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, незважаючи на те що зазвичай виділ частки з обєкта нерухомого майна має місце при існуванні спільної власності на таке майно, законодавчо не виключена й можливість виділу частки з обєкта нерухомого майна, який складається з кількох окремих будівель, споруд або обєкта, фізичний поділ якого є можливим. За таких підстав, чинним законодавством не передбачена можливість передачі в іпотеку частини обєкта нерухомого майна, оскільки після виділення в натурі й реєстрації права власності на неї така частина перестає бути частиною і стає окремим обєктом нерухомості незалежно від того, перебуває частина обєкта нерухомого майна в спільній власності чи в одноосібному володінні. В судовому засіданні встановлено, що предметом іпотеки є нежитлова будівля (цех) поз.4 площею 1367,7кв.м., яка являється окремою будівлею, однак входить до комплексу будівель і є їх частиною (який належить відповідачам на праві спільної часткової власності) та не виділена в натурі, не є окремим обєктом права власності та їй не присвоєна окрема адреса. З огляду на зазначене зазначена будівля (цех) поз.4 не може бути предметом іпотеки, а тому, на неї не може бути звернено стягнення за договором іпотеки, що є підставою відмови в задоволенні первинного позову. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені які встановлені ч.1-ч.3, ч.5, ч.6 ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки договір іпотеки не відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів - зустрічний позов підлягає задоволенню з цих підстав. При цьому суд вважає необґрунтованими та безпідставними посилання ТзОВ «Кредитні ініціативи» на сплив позовної давності для звернення [PERSON] за захистом свого права, оскільки відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності для оспорювання дійсності договору іпотеки між сторонами починається зі спливом строку його виконання. Згідно з пунктом 7.3 цього договору він діє до повного виконання основного зобовязання за кредитним договором, строк виконання якого до повного повернення позичальником кредиту та інших грошових зобовязань за цим договором, який на час розгляду справи іще не виконано.

Outcome: approved