Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач в судовому засіданні свої вимоги, висловлені в позовній заяві підтримав та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти за договором позики від 23 серпня 2014 року у розмірі 3000 грн., проценти у розмірі 4955 грн., моральну шкоду у розмірі 1.500 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.. Відповідачка - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково та просила відмовити в частині стягнення моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучі знайомою позивача, увійшовши до нього в довіру, попросила у нього грошові кошти в борг на невеликий термін. В серпні 2014 року в м. Орджонікідзе [PERSON] попросила позивача позичити їй кошти у розмірі 3000 грн.. 23 серпня 2014 року відповідачка [PERSON] отримала від позивача кошти в сумі 3000 грн. та власноруч склала та передала йому свою розписку, в якій підтвердила, що він надав їй в борг кошти в сумі 3000 грн. і що вона зобов'язується цей борг в любий час за його вимогою повернути. При цьому умовою укладення договору позики було те, що відповідач отримує вказану суму грошових коштів під 15 % місячних. Згідно зі ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається в простій письмовій формі. За змістом ч.2 ст. 1047 ЦК України, якщо договір укладається в простій письмовій формі, його укладення може бути здійснено як у формі окремої угоди позики, так і шляхом обміну листами, телеграмами, тощо. Розписка, підписана відповідачем, і є документом, який згідно закону стверджує укладення договору позики. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлено договором. Однак, коли в вересні 2014 року відповідачка не сплатила позивачу суму боргу та відсотки, через деякий час в жовтні 2014 року він звернувся до [PERSON] з вимогою щодо повернення грошових коштів та процентів, але відповідачка відмовляється повернути йому позичені грошові кошти, посилаючись на те, що у неї скрутне матеріальне становище. Таким чином, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому його кошти, але постійно отримував обіцянки і для нього стало очевидним, що вона взагалі немає намірів їх повернути. В подальшому вона заявила, що в неї немає коштів, щоб йому віддати. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до укладеного між сторонами договору відповідачка зобов'язана сплатити 3000 грн. основної суми боргу та 15 % місячних від суми боргу, що складає 450 грн. на місяць до 23 числа щомісяця. В разі несвоєчасної сплати суми боргу проценти нараховуються на суму боргу. Таким чином, загальний розмір нарахованих процентів на сьогоднішній день складає 4955 грн. станом на 23 березня 2015 року та на час звернення позивача до суду з позовом. Також позивач вважає, що відповідачка заподіяла йому і моральну шкоду, яка полягає в душевному стражданні від протиправної поведінки відповідача. Вона принизила ділову репутацію позивача, так як виставила його на посміховисько перед знайомими тим, що фактично його обдурила, отримала гроші і не бажає їх повертати. Також відповідачка створила позивачу великі матеріальні незручності тим, що як станом на 23.08.2014 року, так і в подальшому він розраховував на ці кошти, однак з-за її протиправних дій був вимушений відмовитись від задоволення своїх бажань. Відповідачка створила у позивача почуття, що це він винен перед нею за те, що надав їй позику. Зараз позивач не працює та знаходиться на пенсії, а тому вказана сума грошових коштів для нього є значною. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 1500 грн.. Так як відповідачка відмовилася виконувати своє зобов'язання за договором позики, а тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з неї заподіяних збитків в сумі 3000 грн., процентів у розмірі 4955 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500 грн.. Але суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування нібито заподіяної йому моральної шкоди внаслідок того, що по - перше у даному випадку це взагалі не передбачено законом, а по - друге, позовні вимоги у цій частині є повністю надуманими, незаконними і не підтверджені ніякими доказами. Таким чином, суд вважає, що по справі немає жодної підстави для задоволення цих позовних вимог. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди» підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики від 23 серпня 2014 року в сумі 3000 грн., проценти у розмірі 4955 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial