Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2018 року в сумі 56486 грн. 96 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання, заяви та докази від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання останнім заяви №568590324 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В рамках даного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Також відповідачем підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі 48900 грн., зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлено на 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Строк дії картки до 23 червня 2023 року. Відповідно до вимог п.п.1.17 - 1.19 та п.1.21 розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту, та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. У відповідності до п.1.24. розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Пунктом 1.28 розділу XXII ДКБО передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором . Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач взявши на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором з 09 листопада 2018 року розпочав користуватися кредитними коштами, в тому числі здійснював зняття готівки, проводив платежі, про що свідчить наявна в матеріалах справа виписка по картковому рахунку за період з 08 листопада 2018 року по 17 липня 2020 року. Однак, як свідчить розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього за станом на 17 липня 2020 року виникла заборгованість в сумі 56486 грн. 96 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 48581 грн. 71 коп.; проценти за користування кредитом - 7154 грн. 37 коп.; комісія за обслуговування рахунку - 161 грн. 46 коп.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті основного боргу 148 грн. 39 коп.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 39 грн. 81 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 273 грн. 55 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 103 грн. 91 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 22 грн. 64 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1 грн. 12 коп. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 56486 грн. 96 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 48581 грн. 71 коп.; процентів за користування кредитом - 7154 грн. 37 коп.; комісії за обслуговування рахунку - 161 грн. 46 коп.; суми пені за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті основного боргу 148 грн. 39 коп.; суми пені за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 39 грн. 81 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 273 грн. 55 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 103 грн. 91 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 22 грн. 64 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1 грн. 12 коп. Вказана сума заборгованості доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у зв`язку із подачею даного позову.

Outcome: approved