Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 15.10.1998 року №т 48 йому була надана земельна ділянка площею 0,15 га. в селі Сонячне під забудову. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 13.05.1999 року вказана земельна ділянка передана у приватну власність, видано державний акт від 4.02.2000 року на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1133. У зв`язку з припиненням повноважень Кам`янської сільської ради та їх передачу Оліївській сільській об`єднаній територіальній громаді Вольській А.Й. звернувся до останньої з питанням визначення розташування земельної ділянки. Внаслідок відмови визначити розташування та виділити на місцевості земельну ділянку позивач просить зобов`язати відповідача виділити земельну ділянку розміром 0,15 га. згідно з генеральним планом забудови села Сонячне Житомирського району Житомирської області. Відповідачем - Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області, надано відзив на позовну заяву, де вказано на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки [PERSON] до відповідно сільської ради з питанням про виділення земельної ділянки не звертався. Крім того, генеральний план села Сонячне в Оліївській сільській раді відсутній, а інформація про місце розташування земельної ділянки не надавалась. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.02.2019 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Згідно розпорядження даного суду від 07.05.2019 року внаслідок неможливості здійснити належним чином автоматичний розподіл справи між суддями справу передано до Богунського районного суду м. Житомира на підставі п.2 ч.1 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 17.05.2019 року справу прийнято в провадження. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням виконкому Кам`янської сільради Житомирського району Житомирської області від 15.10.1998 року № 48 [PERSON] , з посиланням на ст.ст. 7, 67 ЗК України, була виділена земельна ділянка площею 0,15 га в с. Сонячне під забудову без зазначення конкретної адреси. Позивача було зобов`язано отримати в районній архітектурі та будівництва будівельний паспорт під забудову та не проводити будівельні роботи до одержання такого паспорта. За іншим рішенням виконкому від 13.05.1999 без номеру позивачу була передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,15 га по фактичному користуванню у тому числі для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та садівництва. 24.02.2000 на підставі рішення виконкому від 13.05.1999 [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га в с. Сонячне Житомирського району для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель серії ЖТ-08-05 №000860. В акті не вказана адреса, а за кількісною характеристикою зазначена передача 0, 15 га, що відносяться до сільськогосподарських угідь, з них 0,15 га - ріллі. За положеннями ст. 22 ЗК України (в редакції, чинній у вищевказаний період) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно з «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року № 43, складання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим проектом відведення цієї ділянки. Складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю та на право постійного користування землею при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і товариствам громадян всіх видів, у приватну власність, власність чи у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України. Позивачем не надано належних доказів в підтвердження виконання всіх зазначених умов, необхідних для видачі державного акту як належного правовстановлюючого документа з підтвердженням виникнення чітко визначених майнових прав (їх змісту, обсягу). Суд звертає увагу, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27.06.2014 року рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Житомирського району від 13.05,1999 року скасоване, державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] 24.02.2000 року, визнано недійсним. Положеннями ст. 152 ЗК України (в чинній редакції) визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Судом не отримано відомостей про порушення прав позивача як землевласника або землекористувача, заявлені вимоги не є обгрунтованими.

Outcome: dismissed