Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача уточнив заявлені вимоги і суду показав, що 28.11.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 022-04514-281114 «Зростаючий», за умовами якого він вніс на депозит відповідача грошові кошти в розмірі 29\~534,00 доларів США. Строк дії договору до 12.12.2014 року. Після закінчення строку дії договору відповідач в добровільному порядку ані суму депозиту, ані суму внесених відсотків позивачу в добровільному порядку не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь суму депозиту в розмірі 29\~534 доларів США та нараховані проценти 217 доларів США. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечує. Вважає, що банк виконав свої обовязки за договором депозиту та повернув вкладнику кошти шляхом зарахування вкладу на поточний рахунок вкладника. В задоволення заявлених вимог просить відмовити. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України є недопустимим відмова від зобов»язання в односторонньому порядку, якщо інше не передбачено договором або законом.. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Судом встановлено, що 28.11.2014р. між сторонами по справі був укладений договір № 022-04514-281114 банківського вкладу (депозиту), за умовами якого [PERSON] вніс на депозит відповідача грошові кошти в розмірі 29\~534,00 доларів США. Строк дії договору до 12.12.2014 року. (а.с.5). Згідно п. 1.9. договору нараховані проценти за вкладом повинні виплачуватися вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу. Відповідно до п. 1.3 договору банківського вкладу вклад було залучено на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 12.12.2014 року. Згідно до п. 1.10 договору банківського вкладу відповідач повинен був виплатити позивачу вклад з нарахованими на нього відсотками річних по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на відкритий на ім»я позивача в установі банку поточний рахунок № 26207703190485. В порядку п.1.11 договору, позивач звернувся до відповідача із заявою про витребування грошових коштів, однак відповідач відмовив йому, посилаючись на введені НБУ обмеження на ринку готівкової валюти. (а.с.6,7). До теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу суму депозиту та нарахованих відсотків. а.с.6. Таким чином, грошові кошти, які знаходяться на рахунку позивача, відкритому в АТ «Дельта Банк», є власністю позивача, а не банка. Тобто банк у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Суд вважає дії відповідача щодо не повернення грошових коштів вкладника в повному обсязі неправомірними, оскільки банк не виконав свої зобов`язання за договором банківського вкладу, не повернув вклад за вимогою вкладника, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму неповернутого банківського внеску в розмірі 29\~534 доларів США та нарахованих відсотків 217 доларів США. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved