Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що 16.10. 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики грошей, відповідно до умов яких відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 2500,00 доларів США на строк до 15 квітня 2015 року. Однак відповідач не виконував взяті на себе за договором зобовязання. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] суму позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 79840,29 грн., 3 відсотки річних за користування сумою позики в розмірі 1718,81 грн., а також судові витрати по справі. В подальшому [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог та зменшив розмір позовних, відмовившись від стягнення інфляційних витрат. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує, справу просить слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. 16.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 2500 доларів США та зобовязався повернути їх до 15 квітня 2015 року. Про даний факт свідчить надана позивачем розписка (а.с. 4). Свої зобовязання за договором [PERSON] виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кошти у вищезазначеному розмірі. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, а тому виникла заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за договором в розмірі 2500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.03.2016 року еквівалентно 65175,75 грн. та проценти від суми позики в розмірі 65,93 доларів США, що еквівалентно 1718,81 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачається ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов'язнання, з нього слід стягнути заборгованість за договором позики грошей. Як вбачається з платіжного доручення (а.с.1), позивачем при подачі позову до суду сплачено 551,20 грн. судового збору. Крім того, з квитанції від 28.03.2016 року вбачається, що позивачем було сплачено 2756,00 грн. за надання правової допомоги (а.с.8), тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача дані судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.509, 512, 526, 527, 530, 553, 554, 1046, 1049, 1077 ЦК України,

Outcome: approved