Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати з ним право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області як на спадкове майно, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року № 525. Позивач в судове засідання не з'явився, але суду подав заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду подав письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов [PERSON] підтримує, просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду подала письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов [PERSON] підтримує, просить його задоволити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду подала письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов [PERSON] підтримує, просить його задоволити. Представник відповідача Пониквянської сільської ради Бродівського Львівської області в судове засідання не з'явився, проте, судом отримано заяву голови сільради № 02-21/123 від 31.05.2016 року, в якій сільська рада не заперечує проти того, щоб судове засідання проводилося без участі їх представника, позов визнають повністю. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] року помела бабця позивача [PERSON] (а.с.15). Після її смерті залишилося певне спадкове майно. В склад даного майна також входить земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року № 525), що розташована на території Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області (а.с.16). Позивач до дня смерті бабці проживав разом із нею по [ADDRESS] (а.с.18). У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що його мама [PERSON] її брат [PERSON], сестра [PERSON] на спадкове майно не претендують та відмовляються від спадкового майна в його користь. Окрім того, ним під час проведення ремонтів у будинку було втрачено оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року № 525 на прізвище [PERSON], про що було опубліковано оголошення в газеті «Голос Відродження» № 25 (2461) від 17 червня 2016 року (а.с.19). Він звернувся в Бродівську державну нотаріальну контору з питанням щодо переоформлення даної земельної ділянки на себе, однак, йому було роз'яснено, що необхідно звернутися в Бродівський районний суд Львівської області з позовом про визнання права власності на дану земельну ділянку, як на спадкове майно за законом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на землю. Враховуючи дану обставину користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого, а тому реєстрація державного акту на право приватної власності на землю за покійною [PERSON] не може бути проведена. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ст. 1219 ЦК України є передбачений виключний список прав та обов'язків особи , які не входять до складу спадщини і жодного з пунктів даної статті не можна застосувати до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved