Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) звернулася 10.12.2013 року до суду з позовом про визнання договору частково недійсним, який уточнила 27.03.2014 року, вказавши, що позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) з 01.10.2011 року до 12.04.2013 року. У період спільного проживання позивачем за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідачем відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) 19.10.2012 року була придбана квартира за адресою [ADDRESS] (надалі - квартира). На момент оформлення договору купівлі-продажу квартири відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) ввів позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в оману оформивши на позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) частку у розмірі 1/4, а не 1/2. Після припинення фактичних шлюбних відносин позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) запропонувала відповідачу за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) сплатити їй приблизну вартість 1/2 частки квартири, однак відповідач не погодився на пропозицію позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом). Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) подав до суду позов про припинення права позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) на частку у власності на квартиру. Таким чином, відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) намагається усунути позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) від власності на квартиру. Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) просить встановити факт проживання однією сім'єю позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) у період з 01.10.2011 року до 12.04.2013 року без реєстрації шлюбу; визнати договір купівлі-продажу квартири частково недійсним у частині, що стосується визначення розміру часток покупців; визнати, що частки позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) у спільній частковій власності на квартиру є рівними та кожному з них належить по 1/2 частки квартири. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) надав суду зустрічну позовну заяву 30.01.2014 року, вказавши, що 15.11.2011 року він здійснив продаж власної квартири, що знаходилась за адресою [ADDRESS]. Для поліпшення житлових умов придбав трикімнатну квартиру, що знаходилась за адресою: [ADDRESS], оскільки на той час був знайомий з позивачем за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та бажав створити сім'ю. У грудні 2012 року позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) погодилася переїхати до відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) разом з неповнолітнім сином. При цьому, позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) знаходилася в офіційно зареєстрованому шлюбі, який розірвала, але через декілька місяців забрала усі свої речі та повернулася до колишнього чоловіка. Приблизно через місяць, позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) повернулася до відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом), погодившись вступити з відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) в зареєстрований шлюб та створити сім'ю, за єдиною умовою, що необхідно продати його квартиру та купити іншу - рівнозначну, при цьому виділивши їй 1/4 квартири. Умова була обґрунтована тим, що позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) бажає відчувати себе господинею у новому житлі та почуватися в безпеці за своє майбутнє. 02.11.2012 року відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) продає квартиру, що знаходилася за адресою: [ADDRESS] за кошти 24 000,00 доларів США, та за отримані кошти від продажу квартири купує спірну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира). В договорі купівлі-продажу відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що покупцем 1/4 квартири є позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом). Тобто фактично позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не є покупцем 1/4 частки квартири. Після виходу від нотаріуса позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) повідомили, що відносини між ними закінчено. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) намагався зберегти відносини і біля місяця вони зустрічалися. Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) декілька разів з'являлася у квартирі, потім припинила спілкування з відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом). Через деякій час позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) почала вимагати від відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) однокімнатну квартиру. Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ніколи не проживала у квартирі, що підтверджується актом за підписом сусідів. У квартирі не було речей позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом), крім дивану, який вона покинула на попередній квартирі. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) вважає, що позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) цією ситуацією намагалась поліпшити свій матеріальний стан, тому у нього є всі підстави стверджувати, що даний правочин був вчинений під впливом обману. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) просить суд відмовити в задоволені позовних вимог позивачу за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом).; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири в частині визначення покупців; визнати відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) єдиним покупцем квартири. Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.121 - розписка). Представник позивача за первинним позовом (відповідача за зустрічним позовом) (а.с.20 - копія довіреності) в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.122 - розписка). Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений, належним чином (а.с.119 - розписка), в процесі розгляду справи надав заперечення на позовну заяву позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) (а.с.47-49 - заперечення). Представник відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) (а.с.43 - копія довіреності) в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.120 - розписка). В процесі розгляду справи судом, а саме 29.10.2014 року були допитані наступні свідки по справі: свідок - [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) друг дитинства, з ним спілкується та зустрічається, з позивачем за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) бачилися 2 рази, коли вони разом приїжджали до нього у гості. Бував в квартирі на Тинка, на Восточному на дні народження відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом), позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) там не бачив, речей її у квартирі не було. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) брав у нього у борг 2 000,00 доларів на квартиру на один рік. свідок - [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] є знайомим відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним позовом), знає його 7 років, бував у гостях у відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним позовом) коли він жив на вул.. Тинка, де він жив один. При переїзді з Гірняцького на Восточний допомагав йому перевозити речі, позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не було, її речей теж не було. Бачив позивача за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) одного разу коли перевозили речі на Гірняцький. свідок - [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є знайомий відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним позовом), знає його з 2005 року, разом працювали. Бував у гостях у відповідача за первинним позовом (позивача за зустрічним позовом) коли він жив на вул.. Тинка, де він жив один. При переїзді з Гірняцького на Восточний допомагав йому та його матері переїхати. У гостях на Гірняцькому та Восточному не був. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги сторін необхідно залишити без задоволення. У судовому засіданні встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.35 - копія витягу) 20.11.2004 року відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно акту складеного 28.01.2014 року (а.с.39 - копія акту) в період з 17.02.2005 по 15.11.2011 року в квартирі по вул. Тинка, буд.40 кв.47 крім відповідача за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) інших мешканців не проживало. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.36 - копія витягу) 11.11.2011 року відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно розписки складеної 11.11.2011 року (а.с.38 - копія розписки) відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) передав продавцю гроші в розмірі 24 000,00 доларів США за покупку квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 19.10.2012 року позивачем за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідачем за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) було укладено договір купівлі-продажу квартири (а.с.4-7 - копія договору), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі - договір), зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.11.2012 року, згідно витягу про державну реєстрацію прав (а.с.3 - копія витягу). Відповідно п.1.1 договору за домовленістю позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) придбали квартиру у наступних частках: відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) - 3/4 частки, позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - 1/4 частки. Згідно із ст..74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. При застосуванні ст. 74 СК України, слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст..74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. Відповідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2011 року (а.с.113 - копія рішення) позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) розірвала шлюб з [PERSON] Але, позивачем за первинним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) не надано суду жодних доказів та не доведено - спільне проживання та ведення спільного побуту, наявність прав та обов'язків з відповідачем за первинним позовом (позивачем за зустрічним позовом). Згідно сто.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, зокрема умовами чинності (дійсності) правочину є такі вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним; мають бути дотримані спеціальні вимоги до укладення певних видів правочинів. Порушення перелічених умов тягне за собою недійсність правочину. Відповідно пункту 1.6 договору (а.с.5 - копія договору) - покупці (позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) у своїй заяві повідомляють, що на день укладення договору у шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебувають. Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не заміжня, відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) не одружений, грошові кошти, які (він)вона витрачають на купівлю квартири, є її (його) особистою власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання права власності на ці кошти, у тому числі відповідно ст..ст.65,74,97 Сімейного кодексу України - відсутні. Згідно ст..230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення такій правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обман має відбуватися через приховування чи замовчування певних даних або їхнє перекручення, чи за відсутністю адекватного реагування на неправильне сприйняття особою обставин щодо правочину. Однак у будь-якому разі обман повинен стосуватися обставин, які мають істотне значення. Обман, що стосуються обставин, які мають істотне значення, доводиться стороною, яка діяла під впливом обману, факти (обставини), що не відповідають дійсності, але які є істотними для вчинення нею правочину; по-друге, що їхня наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Сторонами по справі не доведені вищевказані обставини, тому можливість визнання правочину недійсним на підставі ст.230 ЦК України, як вчиненого під впливом обману - виключено. Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) не надав суду доказів що, саме за його кошти придбано спірну квартиру - в цілому. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням положень зазначених норм закону, а також встановлених фактичних обставин справи, суд вважає вимоги сторін не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.3,74 СК України, ст.ст.215,203,230, 355 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed