Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач в особі фізичної особи - підприємця [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником рекламної конструкції, типу стела, розміром 5 340 х 1 370 см, розміщеної за адресою: м. Київ, пр.Бажана, 1 «Т», відповідно до Договору № 10/09 від 20 березня 2017 року про виготовлення та монтаж рекламної конструкції. 28 липня 2017 року о 20 год. 08 хв. на пр. Бажана, 1 «Т» в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем «Део», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого вчинив наїзд на зазначену рекламну конструкцію(рекламний банер), який збив. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Део», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «НАС «Оранта» згідно договору обов»якового страхування власників наземних транспортних засобів серії [NUMBER], з лімітом відповідальності - 100 000 грн. 00 ком. З метою визначення розміру збитку, ним замовлено проведення дослідження. Так, згідно комерційного звіту № 1084 від 28 липня 2017 року, проведеного суб»єктом оціночної діяльності з визначення вартості матеріального збитку, завданого належному йому майну - рекламному банеру (рекламна конструкція), становить 173 571 грн. 00 коп. (прямі збитки/витрати), виплата частини якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого страховиком винуватця ДТП, здійснено на підставі заяви потерпілого/страхувальника в сумі 100 000 грн. 00 коп. Так, страховик відповідача - ПрАТ «НАС «Оранта» виплатило йому частину страхового відшкодування в сумі 100 000 грн. 00 коп., відтак різниця складає 73 571 грн. 00 коп. (173 571 грн. 00 коп. - 100 000 грн. 00 коп. = 73 571 грн. 00 коп.). Відповідно різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування, й сумою збитків просить стягнути з відповідача як винуватця ДТП на підставі ст. 1194 ЦК України як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Окрім того ним понесені збитки по встановленню вказаної рекламної конструкції, яка внаслідок протиправних дій відповідача, була збита, в сумі 13 206 грн. 24 коп., які також просить стягнути з винуватця ДТП - відповідача, а всього - 86 777 грн. 24 коп. (73 571 грн. 00 коп. + 13 206 грн. 24 коп. = 86 777 грн. 24 коп.). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючп на пвдстьаві ордеру про надання правової допомоги від 09 січня 2018 року, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про відшкодування збитків, з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явивився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення аозивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач є власником рекламної конструкції вартісю 215 020 грн. 22 коп., типу стела, розміром 5340 х 1370 см, розміщеної за адресою: м. Київ, пр.Бажана, 1 «Т», відповідно до Договору № 10/09 від 20 березня 2017 року про виготовлення та монтаж рекламної конструкції (а.с.8-12, 13, 14). 28 липня 2017 року о 20 год. 08 хв. на пр. Бажана, 1 «Т» в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем «Део», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого вчинив наїзд на зазначену рекламну конструкцію(рекламний банер), який збив. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.5). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Део», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «НАС «Оранта» згідно договору обов»якового страхування власників наземних транспортних засобів серії [NUMBER], з лімітом відповідальності - 100 000 грн. 00 коп (а.с.6). З метою визначення розміру збитку, позивачем замовлено проведення дослідження. Так, згідно комерційного звіту № 1084 від 28 липня 2017 року, проведеного суб»єктом оціночної діяльності з визначення вартості матеріального збитку, завданого належному йому майну - рекламному банеру (рекламна конструкція), становить 173 571 грн. 00 коп. (прямі збитки/витрати) (а.с.17, 18, 19, 20, 21), виплата частини якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого страховиком винуватця ДТП, здійснено на підставі заяви потерпілого/страхувальника в сумі 100 000 грн. 00 коп. Так, страховик відповідача - ПрАТ «НАС «Оранта» виплатило позивачу частину страхового відшкодування в сумі 100 000 грн. 00 коп., відтак різниця складає 73 571 грн. 00 коп. (173 571 грн. 00 коп. - 100 000 грн. 00 коп. = 73 571 грн. 00 коп.). Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування, й сумою збитків має бути стягнуто з відповідача як винуватця ДТП на підставі ст. 1194 ЦК України як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Окрім того позивачем понесені збитки по встановленню вказаної рекламної конструкції, яка внаслідок протиправних дій відповідача, була збита, в сумі 13 206 грн. 24 коп. (а.с.14), які також мають бути стягнуті з винуватця ДТП - відповідача, а всього - 86 777 грн. 24 коп. (73 571 грн. 00 коп. + 13 206 грн. 24 коп. = 86 777 грн. 24 коп.), виходячи із таких правових підстав. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. За таких правових підстав та наданих доказів позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, підстав для його відмови судом не встановлено. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 867 грн. 77 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. 22, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: approved