overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] [PERSON], [INFO], з 1/4 частки заробітку до 1/8.На обґрунтування позову вказує, що у нього зараз інша сім»я - дружина та падчерка, у 2015 році народився ще один син [PERSON]. Вказані обставини є суттєвими, тому просить зменшити розмір аліментів, що присуджені з нього за рішенням суду на утримання сина [PERSON] [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову не подала. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, згідно із ч.4 ст.169 ЦПК. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Також пояснив, що його дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Також у дружини є малолітня дочка [PERSON] Улляна, яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, оскільки батько останньої помер. Суд, заслухавши пояснення позивача, в результаті повного, всебічного та обєктивного дослідження доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Лановецького районного суду від 16 лютого 2011 року з нього на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку. Після розірвання шлюбу з відповідачем в нього погіршився стан здоровя, він постійно лікується у лікаря-психіатра, на лікування необхідні кошти. В даний час у нього виникла заборгованість по аліментах, оскільки його не повідомили про відкриття виконавчого провадження. однак він почав гасити борг. У звязку з тим, що він не має постійного місця роботи, просить зменшити розмір аліментів та стягнути з нього аліменти в розмірі 100 грн щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він потребує постійного лікування у звязку із психічним захворюванням, через хворобу він не може влаштуватися на роботу, крім того, погашає борг по аліментах, який виник через те, що виконавча служба не повідомила його про відкриття виконавчого провадження. У звязку із скрутним матеріальним становищем просить зменшити розмір аліментів. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не зявилася, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, суд за заявою сторін може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального стану. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Лановецького районного суду від 16 лютого 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON]на утримання дочки [PERSON] [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку. Рішенням Лановецького райсуду від 14.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно довідки Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні від 31.03.2016 року, [PERSON] хворіє нервово-психічним розладом, згідно довідки Лановецького районного центру зайнятості, позивач в центрі зайнятості не зареєстрований. Відповідач доказів, які б спростовували докази позивача, суду не надала. Оскільки обовязок батьків утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, в судовому засіданні встановлено, що у позивача змінився матеріальний стан, то суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], та стягнути з нього аліменти в розмірі 250 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Теофіпольського районного суду від 04.09.2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки чинним законодавством України збільшений мінімальний розмір аліментів, то просила збільшити розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в судове засідання не зявилися, позивач подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що рішенням рішенням Теофіпольського районного суду від 04.09.2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи, що відповідно ст 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним позов задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи її тим, що рішенням Теофіпольського районного суду від 21.12.2009 року з відповідача на її користь стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 400 грн. У звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] у розмірі ? всіх видів доходу В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що на час, коли було винесене рішення суду про стягнення аліментів, відповідач не мав постійного місця доходу, однак в даний час він працює в ТОВ «Авантаж», отримує постійну заробітну плату, тому просить змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Відповідач позов не визнав, пояснив, що від другого шлюбу у нього є ще двоє синів, він дійсно має постійне місце роботи, однак отримує мінімальну заробітну плату, тому не може сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач. Просив позов не задовільняти, залишити розмір аліментів 400 грн.. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Теофіпольського районного суду від 21.12.2009 року з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач працює інженером-механіком ТОВ ВКП «Авантаж» та отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн (що підтверджується довідкою від 13.07.2017 року) Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом стягувача аліментів у разі зміни матеріального стану . Відповідно до ч.2 ст 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у звязку із ростом цін на продукти та одяг, збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що на утриманні відповідача є двоє малолітніх дітей (що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою про склад сім?ї), тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно . Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, що присуджені з нього рішенням Кузнецовського міського суду від 17.06.2013 року по справі №565/541/13-ц на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення аліментів у частці від заробітку позивача. На обґрунтування позову вказує, що він працює, його середньомісячний заробіток складає 1158 гривень, а присуджені аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень перевищують 70% його заробітку, тому просить змінити розмір аліментів. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, заперечень проти позову не подала. За приписами глави 15 СК, батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття, той з батьків, з кого присуджено аліменти зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема хворобою. При визначенні (зміні) судом розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, інші істотні обставини, встановлені цим Кодексом. Рішенням Кузнецовського міського суду від 17 червня 2013 року з позивача присуджено на користь відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON]. Позивач вказує, що він працює та отримує заробітну плату, розмір якої становить 1158 гривень. Оскільки розмір аліментів, що присуджені з нього перевищує 70% його заробітку, просить встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Розмір заробітку позивача підтверджується довідкою приватного підприємця [PERSON] від 1 червня 2016 року. Частиною 1 ст. 192 СК передбачено право на зміну (зменшення або збільшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених СК. У відповідності із ч.4 ст. 223 ЦПК, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.\~\~\~ Оскільки позивач довів, а відповідач не спростував доводи позивача про необхідність змінити визначений судом розмір аліментів,суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в частці від заробітку (доходу) позивача в розмірі 1/4 частки. Понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача повністю, згідно із ч.1 ст.88 ЦПК. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Кузнецовського міського суду від 28.08.2013 у справі №565/1353/13-ц на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує зміною сімейного та матеріального стану у звязку із перебуванням у цивільному шлюбі та народженням двох дітей під час перебування у вказаному шлюбі, необхідністю сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що народження двох дітей під час перебування позивача в цивільному шлюбі із [PERSON] та стягнення у звязку з цим на їх утримання та утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, не підтверджує погіршення матеріального стану позивача, а є способом ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], оскільки позивач проживає спільно із новою сімєю і аліменти на їх утримання не стягуються з позивача в примусовому порядку. Крім того, позивач отримує додаткові кошти за здачу в оренду житла. Відповідач також вказує, що витрати на діагностику та лікування неповнолітнього сина сторін [PERSON] несе тільки вона. У відповіді на відзив позивач вказує, що народження дітей та перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку є обставинами, що суттєво впливають на його матеріальний стан, незалежно від того чи позивач проживає спільно з новою сімєю, від сплати аліментів він не ухиляється, доказів на підтвердження отримання позивачем коштів від здачі в оренду житла відповідач не подала. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, зазначивши, що не проживає спільно з новою сімєю. Відповідач під час судового засідання позов не визнала та навела аргументи, аналогічні тим, які викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач також зазначила, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та несе всі витрати на діагностику та лікування неповнолітнього сина сторін [PERSON]. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, у результаті повного, всебічного та обєктивного дослідження доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зобов`язання [PERSON] за свій рахунок привести приміщення лоджії квартири [ADDRESS] до попереднього стану, шляхом демонтажу самовільно встановлених віконних блоків лоджії, що зазначена в технічному паспорті під № 3 та відновлення самовільно демонтованих металевих конструкцій. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зобов'язання перенести піднавіс. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він згідно державного акту від 14.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 0,1502 га по [ADDRESS]. Суміжним землекористувачем є [PERSON], земельна ділянка якого знаходиться по [ADDRESS], який впритул до спільної межі, яка проходить по паркану, розмістив навіс, тобто ближче 1 метра до межі. Вважає, що такими діями [PERSON] порушує його права, тому просить зобов'язати його перенести піднавіс на відстань не менше одного метра від спільної межі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач згідно державного акту від 14.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 0,1502 га по [ADDRESS]. Суміжним землекористувачем є відповідач [PERSON], земельна ділянка якого знаходиться по [ADDRESS], який впритул до спільної межі, яка проходить по паркану, розмістив навіс, тобто ближче 1 метра до межі. Згідно ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року навіси відносяться до малих архітектурних форм. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до п.3.25 Державних будівельних норм (ДБН) 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільских поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Таким чином доведено, що відповідач [PERSON] не дотримався норми будівництва піднавісу. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України із перетинанням державного кордону України до Республіки Польща неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , без згоди та супроводу батька [PERSON] в період з 15.04.2019р. по 13.03.2020 року для здобуття освіти. В обґрунтування позову вказує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син [PERSON] , проживають разом. На даний час виникли підстави для виїзду за кордон неповнолітнього сина [PERSON] , а саме для навчання в Республіці Польща. Відповідно до процедури вступу до обраного неповнолітнім [PERSON] університету вимагається подати посвідчену нотаріально згоду обох батьків на самостійні поїздки дитини до Республіки Польща. Проте відповідач через неприязні відносини з позивачем відмовляється надати таку згоду. Позивача в судове засідання не зявилась. 20.06.2019 року подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення судового засідання не подав. Відзиву відповідач також не подав. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про оспорювання батьківства В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що з 21.12.1995 року по 26.04.2007 року він перебував у шлюбі з [PERSON] В шлюбі у них 19 липня 2002 року народився син [PERSON], його батьком записаний він. Він завжди вважав себе його батьком, однак відповідач під час сварки сказала, що це не його син, він став співставляти факти і зрозумів, що відповідач його надурила, оскільки в 2001 році він був на заробітках у Росії, і не міг бути батьком [PERSON]. В селі над ним сміються, що він виховує чужу дитину, тому просить виключити його з актового запису про народження [PERSON]. Представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнала, пояснила, що в 2001-2002 роках позивач був на заробітках в Росії, в цей час вона підтримувала інтимні стосунки з [PERSON], який , ймовірно, і може бути батьком [PERSON]. Зразу сина вона не реєструвала, оскільки знала, що позивач не є батьком дитини, але про це нікому не казала, після розірвання шлюбу вона зареєструвала народження, однак їй пояснили, що в звязку з тим, що [PERSON] народився у шлюбі, то його батьком записано її чоловіка [PERSON]. Так як він не є фізіологічним батьком, то просить позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 21.12.1995 року по 26.11.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (запис в паспорті НА 559781). Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки обставини, викладені в позовній заяві, не оспорюються, суд вважає за можливе виключити позивача з актового запису про народження [PERSON]. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про оспорювання батьківства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2003 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день зі слів відповідачки йому стало відомо, що [PERSON] не є його рідним сином. Позивач просить суд, виключити запис про нього, [PERSON], як батька з актового запису про народження дитини [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились, поте належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2003 року шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.08.2003 року виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Володимир Волинського міського управління юстиції (а.с. 8 ). З свідоцтва про народження Серії І-ЕГ № 2106749 від 27 січня 2015 року неповнолітнього [PERSON] вбачається, що [PERSON] записаний батьком дитини (а.с. 7 ). Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно висновку № 185 від 09.04.2015 р. Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи, «біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено» (матеріали цивільної справи № 161/3138/15-ц, провадження № 2/161/1680/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, а.с. 22-25 ). Отже, на підставі наведеного, враховуючи висновок експертизи, відовідно до якої встановлено біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON], суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed