overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.01.2013 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 3044,08 грн. У звязку зі смертю [PERSON], ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 25.11.2015 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою [INFO], залучено до участі у справі в якості правонаступника. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надавала відповідачу [PERSON] послуги з теплопостачання. У період з 01.01.2015 року по 01.07.2015 р. у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 3044,08 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.03.2013 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 1400,26 грн. та 3% річних в сумі 107,27 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.01.2014 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 3199,58 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.01.2014 року по 01.07.2015 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 3199,58 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.03.2014 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 929,42 грн. та 3% річних в сумі 46,68 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.05.2000 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 40965,58 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.05.2000 року по 01.07.2015 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 40965,58 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.07.2012 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 29716,06 грн. та 3% річних в сумі 5602,83 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.05.2000 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 40965,58 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.05.2000 року по 01.07.2015 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 40965,58 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.07.2012 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 29716,06 грн. та 3% річних в сумі 5602,83 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.02.2013 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 7963,59 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.02.2013 року по 01.07.2015 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 7963,59 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.03.2013 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 3504,51 грн. та 3% річних в сумі 256,79 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся 10.08.2015 р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.11.2013 року по 01.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 6288,94 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, суд про причину неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.11.2013 року по 01.07.2015 р. у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 6288,94 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.01.2014 по 01.07.2015 р. нараховано індекс інфляції в сумі 1798,39 грн. та 3% річних в сумі 102,6 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся 10 травня 2017 року до суду з позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2004 року шлюб сторін зареєстровано в Першому Суворовському відділі Держаної РАЦС Одеського міського управління юстиції , актовий запис №727. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з липня 2007 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного, спільним господарством не пов,язані. На примирення позивач не згоден , вважає збереження сім,ї неможливим, просить розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи по суті за її відсутності, просить розірвати шлюб. Відповідач до суду не з,явився, належним чином сповіщений, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2004 р. актовий запис № 727. В шлюбі народився син [PERSON] , 2004 р. н. Подружні стосунки припинено в липня 2007 р. , сторони окремо один від одного проживають спільним побутом не пов'язанні і господарства не ведуть , позивач наполягає на розірвані шлюбу. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернувся 10 червня 2021 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 листопада 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки погіршені, внаслідок чого спільне проживання з відповідачкою припинено. Спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Шлюб існує лише формально. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка та її представник [PERSON] подали заяву про визнання позову, також просили справу розглянути у відсутності відповідачки. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції (актовий запис № 2664). Мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок погіршення сімейних стосунків сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся 11.02.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.03.2012 року по 01.01.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 1649,27 грн. 02.03.2015 року представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» [PERSON] уточнила позовні вимоги та прохала стягнути заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 867,81 грн., індекс інфляції в сумі 192,98 грн. та 3% річних в сумі 49,40 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.03.2012 р по 01.01.2015 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 1649,27 грн. Станом на 01.02.2015 р. заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням оплати від 14.02.2015 р. в сумі 1200 грн. складає 867,81 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. Станом на 01.02.2015 р. відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 192,98 грн. та 3% річних в сумі 49,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся 12.01.2010 року до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Транспортна, 7-є. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що гуртожиток за адресою м. Одеса, вул. Транспортна 7-Є перебуває на балансі відокремленого структурного підрозділу Одеської залізниці Одеського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 1, а відповідач до гуртожитку не вселявся, ніколи там не проживав, тому є таким, що втратив право користування кімнатою гуртожитку. Представник позивача подав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в заочному порядку, в звязку з неявкою в судове засіданні відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалює про розгляд справи в заочному порядку та постановлення заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З довідки про склад сімї та прописку вбачається, що [PERSON] зареєстрована однак не проживає за адресою [INFO] З акту комісії СМЕУ №1 Одеської залізниці, гуртожиток № 2 вбачається, що [PERSON] не проживає в гуртожитку по вул. Транспортна 7-Є, зареєстрована за зазначеною адресою з 11.06.2003 року. Судом встановлено, що відповідачка з гуртожитку вибула, що підтверджується, зокрема не отриманням по зазначеній адресі відповідачем судової кореспонденції, актом комісії гуртожитку про не проживання відповідача по зазначеній адресі. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 17 гривні, та витрати з ІТЗ, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся 12.03.2018 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.02.2012 року по 01.01.2018 р. утворилася заборгованість в сумі 23305,73 грн. За період з 01.04.2012 по 01.01.2018 відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 8606,37 грн. та 3% річних в сумі 1556,46 грн. які підлягають стягненню. 13.03.2018 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Відзив, у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, на адресу суду від [PERSON] не надходив. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе вирішити справу за підставі наявних в матеріалах доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.02.2012 року по 01.01.2018 р. утворилася заборгованість в сумі 23305,73 грн. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.04.2012 по 01.01.2018 відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 8606,37 грн. та 3% річних в сумі 1556,46 грн., які підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся 12 листопада 2020 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 червня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають сина, [INFO] . Спільне проживання з відповідачкою припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на виховання дитини. Обидва прийшли до висновку про неможливість збереження шлюбу. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала заяву про визнання позову, також просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (с актовий запис № 672). Мають сина- [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння фактично припинили шлюбні відносини. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачці слід залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved