Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач заявив позов до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості посилаючись на те, що відповідно до підписаної заяви про приєднання, №467185811 від 16 червня 2018 року відповідач отримав кредит на споживчі потреби шляхом відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок. Банк встановив йому наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 41000 гривень; максимальний розмір кредиту 250000 гривень; строк кредитування - 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява про приєднання до Договору складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «Державний ощадний банк України». Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 02 липня 2019 року має заборгованість у сумі 42356 гривень 58 копійок, яка складається із: заборгованість за кредитом - 38804 гривні 89 копійок, 2459 гривень 36 копійок - проценти за користування кредитом, 42 гривні 07 копійок - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена), 945 гривень 21 копійка - загальна сума пені пеня за прострочення виконання зобов`язань, 101 гривня 12 копійок - 3 % річних на суму простроченого кредиту, 3 гривні 93 копійки - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №467185811 від 16 червня 2018 року у сумі 42356 гривень 58 копійок, а також судові витрати у сумі 1921 гривня. Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву вх.№ 6726 від 23.09.2019 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - заяви про приєднання №467185811, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, витягу з Правил користування платіжними картками, імітованими АТ «Ощадбанк», розрахунку заборгованості, звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 26.01.2019 по 02.07.2019, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору Банк встановив [PERSON] наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 41000 гривень; максимальний розмір кредиту 250000 гривень; строк кредитування - 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані проценти за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість станом на 02 липня 2019 року у сумі 42356 гривень 58 копійок. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 42356 гривень 58 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - меморіальним ордером №1031003311 (#341031003311) від 26 липня 2019 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1921 гривня. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved