Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

\~Позивач, звернувся в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що за час спільного перебування з відповідачем у шлюбі ними, 17.09.2005 року, придбано житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Зазначив, що на день звернення до суду з даним позовом, через органи ДРАЦС, вирішується питання про розірвання шлюбу. Крім цього, у 2019 році ним було придбано автомобіль AUDI Q7 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , вважає даний автомобіль є його особистою власністю, так як біля 4 років вони з відповідачкою разом не проживають, а транспортний засіб придбаний ним за власні кошти. Просить суд розділити вищевказане майно, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно у рівних частках по Ѕ частинах та визнати за позивачем право власності на вищевказаний автомобіль. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує повністю, відповідач проти позовних вимог не заперечує (а.с. 33, 36). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.09.1999 року, шлюб між сторонами укладено 04.09.1999 року (а.с. 11). У судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачем, 17.09.2005 року, набуто право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а 08.10.2005 року - право власності на земельну ділянку за вищезгаданою адресою, площею 0,0980 га (а.с. 5-10). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , за позивачем, 14.02.2019 року, зареєстровано право власності на легковий автомобіль марки «AUDI» моделі «Q7», 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER] (а.с. 14). За даними технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами, спірний будинок складається з: житлового будинку «А»; сарай «Б»; вбиральня «В»; огорожа №1,2 (а.с. 16-19). Вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами становить 105009,00 грн (а.с. 15). За приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правовим змістом згаданої норми закону набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводи наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Outcome: approved