Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просив стягнути на його користь з відповідача Кіровоградського комунального підприємства по утриманню шляхів матеріальну шкоду в сумі 60 903 грн. та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що через незабезпечення безпечного руху вулицями міста, зокрема: не оброблення протиожеледними матеріалами покриття проїжджої частини на перехресті вулиць Преображенська - [PERSON], 24.01.2016 року о 11 год. 50 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів HYUNDAI, державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням та MERCEDEZ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року начальника Кіровоградського комунального підприємства по утриманню шляхів визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримані автомобільних доріг, що спричинили пошкодження транспортних засобів. Постанова набрала законної сили 05.05.2016 року. Вказаною постановою було встановлено, що 24.01.2016 року посипка протиожеледною сумішшю на перехресті вулиць Преображенська-Чорновола, площі [PERSON] мала місце 22.01.2016 року та 24.01.2016 року о 14 год. 00 хв., 26.01.2016 року, що при виниклих погодних умовах було недостатніми для забезпечення безпечного дорожнього руху, через що на вказаній ділянці дороги відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] [PERSON], відповідаючи за утримання в належному стані вулично-шляхової мережі м. Кіровограда, не забезпечила безпечний рух вулицями міста, а саме: не було оброблено протиожеледними матеріалами покриття проїжджої частини на перехресті вулиць Преображенська-Чорновола, внаслідок чого сталась вказана ДТП. Посилаючись на вимоги Закону України «Про дорожній рух», норми цивільного кодексу України, зазначає, що його автомобіль було пошкоджено через неналежне забезпечення безпеки дорожнього руху, загальна сума коштів, витрачених на ремонт автомобіля склала 60 903 грн., а саме: 4 753 грн. згідно накладної № 6 від 15.02.2016 року, 31 950 грн. згідно товарного чеку № 155 від 04.02.2016 року та 24 200 грн. згідно акту виконаних робіт від 17.02.2016 року та просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, також надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, статтею 11 цього Кодексу визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.01.2016 року о 11 год. 50 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів HYUNDAI, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та MERCEDEZ, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року начальника Кіровоградського комунального підприємства по утриманню шляхів [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримані автомобільних доріг, що спричинили пошкодження транспортних засобів. Постанова набрала законної сили 05.05.2016 року. Вказаною постановою було встановлено, що 24.01.2016 року посипка протиожеледною сумішшю на перехресті вулиць Преображенська-Чорновола, площі [PERSON] мала місце 22.01.2016 року та 24.01.2016 року о 14 год. 00 хв., 26.01.2016 року, що при виниклих погодних умовах було недостатніми для забезпечення безпечного дорожнього руху, через що на вказаній ділянці дороги відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] [PERSON], відповідаючи за утримання в належному стані вулично-шляхової мережі м. Кіровограда, не забезпечила безпечний рух вулицями міста, а саме: не було оброблено протиожеледними матеріалами покриття проїжджої частини на перехресті вулиць Преображенська-Чорновола, внаслідок чого сталась вказана ДТП. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про дорожній рух», посадова особа, яка відповідає за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд зобов'язана забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху. Стаття 9 вказаного закону вказує, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливо невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством. Згідно вимог ст. 24 цього ж закону, власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено зобов'язання особи, яка своїми діями чи бездіяльністю створила небезпеку чи перешкоду для руху, негайно вжити заходів забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху. Як вбачається з відповіді Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради згідно статуту Кіровоградського комунального підприємства по утриманню шляхів протягом січня 2016 року на вказане підприємство було покладено обовязок щодо утримання в належному стані доріг м. Кіровограда. Майно та техніка цільового призначення для виконання робіт з утримання доріг перебуває на балансі підприємства. Відповідно до приписів ст. 61 ч. 4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осі стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії вчинені вони цією особою. Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних де вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Судом встановлено, що транспортний засіб позивача було пошкоджено внаслідок ДТП через неналежне забезпечення безпеки дорожнього руху Кіровоградським комунальним підприємством утриманню шляхів, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Понесення позивачем витрат на відновлення пошкодженого автомобіля підтверджується наданими ним документами, а саме: накладною № 6 від 15.02.2016 року на суму 4 753 грн.; товарним чеком № 155 від 04.02.2016 року на суму 31 950 грн. та актом виконаних робіт від 17.02.2016 року на суму 24 200 грн. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв»язу із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно положень ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. № 6 (зі змінами) майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Саме з вини комунального підприємства, яка не забезпечила належне утримання доріг міста Кіровограда, майну позивача завдано шкоди на суму 60 903 грн. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги доведені позивачем, а тому позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: approved