Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач зазначив, що 14.03.2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №62-0111004/ФК-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 137 150 грн, з розрахунку 14,60% річних за весь час користування кредитом на строк з 14.03.2008р. по 13.03.2015р., для придбання автомобіля марки Тойота Ауріс, 2008р.в., червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 30.06.2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Український промисловий банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора. Відповідно до п.п.2.4,2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно, частинами у розмірі, не менш 1632грн 74 коп по 20 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. За п.1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно п.6.2 договору, Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій ті інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями умов цого договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути заборгованість по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інши платежі за цим договором. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 62-0111004/Zфпор-08 від 14.03.2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Однак позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання з повернення кредитного договору, через що станом на 11.09.2014р. за ним наявні заборгованість в сумі 212 969 грн 58коп, з яких 119 189грн 86коп з тіла кредиту, 93 779грн 72коп з відсотків. Зазначену заборгованість, а також судові витрати в сумі 2129грн 70коп представник позивача просить солідарно стягнути з відповідачів. Представник відповідачів позов визнав частково, вказав, що рішенням від 17.12.2013р. Мелітопольського міськрайонного суду по справі 320/9783/13-ц визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1450. Цим написом запропоновано на підставі договору застави транспортного засобу № 62-0111004/Zкф-08 від 14.03.2008р. звернути стягнення на автомобиль марки Тойота Ауріс, 2008р.в., червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], та за рахунок отриманих коштів задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №62-0111004/ФК-08, строк платежу за яким настав 03.06.2013р., за період з 01.07.2010р. по 03.06.2013р. в сумі 190 800грн 29 коп. Підставами для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було те, що позивач не надав суду та відповідачам оригінали повідомлень про заміну кредитора, оригінали кредитного договору, договору поруки, договору застави, оригіналів актів приймання-передачі вказаних документів. Рішення від 17.12.2013р. Мелітопольського міськрайонного суду по справі 320/9783/13-ц має преюдиційну силу і не потребує додаткового доказування, тому вимоги позивача є недоведеними і у позові слід відмовити. Крім того, просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог, і зазначає, що по справі [PERSON] визнаються вимоги банку на суму 116 716грн 01коп, з яких 66 942грн 34 коп заборгованості по тілу кредита, 49 773грн 67коп заборгованості по процентам. Просить також відмовити у задоволенні позову щодо вимог про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], оскільки вони пред'явлені з пропуском строку звернення до суду з вимогами до поручителя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.03.2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №62-0111004/ФК-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 137 150 грн, з розрахунку 14,60% річних за весь час користування кредитом на строк з 14.03.2008р. по 13.03.2015р., для придбання автомобіля марки Тойота Ауріс, 2008р.в., червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.5-13). Відповідно до п.п.2.4,2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно, частинами у розмірі, не менш 1632грн 74 коп по 20 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. За п.1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно п.6.2 договору, Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій ті інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями умов цого договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути заборгованість по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інши платежі за цим договором. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 62-0111004/Zфпор-08 від 14.03.2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с.14). 30.06.2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Український промисловий банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора (а.с. 27-32). Згідно розрахунку позивача, станом на 11.09.2014р. за позичальником наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 212 969 грн 58коп, з яких 119 189грн 86коп з тіла кредиту, 93 779грн 72коп з відсотків (а.с.55), яку позивач солідарно просить стягнути з відповідачів. Суд вважає доведеною належність позивача у справі. Його право на звернення до суду з вимогами до відповідачів підтверджується копією договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк», укладеного 30.06.2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України, та нотаріально завіреною випискою з цього договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч.1 ст. 509 ЦК України, тобто зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. За положеннями ст.510 ЦК України, обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами по 20 число включно кожного місяця, починаючи за місяцем отримання кредиту, а процентів - кожного місяця 20 число включно, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 09.10.2014р., суд вважає, що його вимоги підлягають задоволенню за період з 09.10.2011р. по 09.10.2014р.р., в сумі 116 716грн 01коп, з яких 66 942грн 34 коп заборгованості по тілу кредита, 49 773грн 67коп заборгованості по процентам, враховуючи заяву представника відповідачів про застосування строку позовної давності. Суд вважає потрібним відмовити у задоволенні позову до поручителя через пропуск шестимісячного строку для пред'явлення цих вимог. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 18.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчний напис за реєстровим номером 1450. Цим написом запропоновано на підставі договору застави транспортного засобу № 62-0111004/Zкф-08 від 14.03.2008р. звернути стягнення на автомобиль марки Тойота Ауріс, 2008р.в., червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], та за рахунок отриманих коштів задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №62-0111004/ФК-08, строк платежу за яким настав 03.06.2013р., за період з 01.07.2010р. по 03.06.2013р. в сумі 190 800грн 29 коп. Таким чином, оскільки [PERSON] припинив вносити обов'язкові щомісячні платежі, позивачем було прийняте рішення про дострокове повернення кредиту, останній день надання кредиту наближений з 13.03.2015 на 03.06.2013р. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Тому у задоволенні вимог до [PERSON] слід відмовити за пропуском строку звернення до суду з такими вимогами. Аналізуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial