Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач Донецький юридичний інститут МВС України звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ГУМВС України в Донецькій області про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковими звільненням з органів внутрішніх справ України, мотивуючи свої вимоги наступним. 15 серпня 2007 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ та укладено договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ. П. 2.3.6 договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. 18 червня 2011 року наказом №123о/с ДЮІ [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням ДЮІ. 06 липня 2011 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 23 серпня 2011 року №355 о/с [PERSON] було призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області. 25 червня 2012 року наказом №238 о/с ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ України за ст.. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та навчальницьким складом ОВС України. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 01.10.2007 року до 18.06.2011 року на навчання [PERSON] витрачено коштів в сумі 19 600,18 грн. Після звільнення з органів внутрішніх справ у добровільному порядку вартість навчання в інституті відповідач відшкодувати відмовився. Просили суд стягнути з відповідача до державного бюджету вартість на його утримання в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ у сумі 19 600,18 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] добровільно зі служби не звільнявся, проти нього було порушено кримінальну справу, по якій постановлено вирок, від проходження служби він не відмовлявся за власним бажанням, а тому вважають, що умови договору порушено не було. В задоволенні позову просили відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов Донецького юридичного інституту МВС України до [PERSON], третя особа: ГУМВС України в Донецькій області про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковими звільненням з органів внутрішніх справ України підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ та 01 вересня 2010 року відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про міліцію», п. 2.2 наказу МВС України від 04 травня 2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України»між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ, ГУМВС України в Донецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ (а.с. 6-8). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с. 7-8). Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 затверджено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, яким передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням ВМС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до п. 6 Постанови КМ №313 та п. 4.4 договору, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку «Про відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС», визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Спільним наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оброни України, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Управління державної охорони України, СБУ затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Судом встановлено, що 18 червня 2011 року наказом №123 о/с Донецького юридичного інституту лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного інституту (а.с. 11). Судом також встановлено, що за час навчання в Донецькому юридичному інституті з 01.10.2007 року до 18.06.2011 року на навчання [PERSON] витрачено коштів в сумі 19600 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком витрат на утримання курсанта [PERSON] за період його навчання у Донецькому юридичному інституті ЛДУВС (а.с. 10). 06 липня 2011 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 23 серпня 2011 року №355 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 12). 25 червня 2012 року наказом №238 о/с ГУМВС України в Донецькій області лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ України за ст.. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та навчальницьким складом ОВС України (а.с. 14). Таким чином, після закінчення Донецького юридичного інституту [PERSON] прослужив в органах внутрішніх справ 01 рік 02 місяці 03 дні. В судовому засіданні встановлено, що після звільнення з органів внутрішніх справ [PERSON] ніяких дій щодо відшкодування вартості навчання вчинено не було. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на те, що добровільно [PERSON] з органів внутрішніх справ не звільнявся, у зв'язку з чим на нього не може бути покладено зобов'язання щодо відшкодування вартості навчання, оскільки дане зобов'язання було покладено на [PERSON] після укладання договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ від 01.09.2010 року (п. 2.3.6) та встановлений трирічний термін перебування на службі не сплинув. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене державне мито при зверненні до суду. За таких обставин, позовна заява Донецького юридичного інституту МВС України до [PERSON], третя особа: ГУМВС України в Донецькій області про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковими звільненням з органів внутрішніх справ України є обґрунтованою та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved