Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із змісту позовних вимог вбачається, що 26.10.2005 року у філії - Косівському відділенні №6345 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №586, [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. На умовах цього договору [PERSON] видано платіжну картку. Як клієнт АТ «Ощадбанк» та держатель банківської платіжної картки [PERSON] мала можливість отримувати гроші у готівковій формі як у касах установ банку, так і через банківські автомати самообслуговування (банкомати), а також здійснювати інші операції, передбачені відповідним договором. Так, 10.12.2007 року [PERSON], як клієнту банку та держателю банківської платіжної картки, на картковий балансовий рахунок [NUMBER] було зараховано 1888,57 грн. Цього ж дня, [PERSON] внаслідок збою програмного забезпечення банку, помилково, повторно були зараховані кошти в сумі 1888,57 грн. на картковий рахунок. Таким чином, [PERSON] було зайво зараховано 1888,57 грн. Надалі, неодноразово користуючись банківською платіжною карткою, [PERSON] через банківські автомати самообслуговування (банкомати), проводила зняття готівкових коштів, які належали їй та коштів, які не належали їй. Дані обставини повністю підтверджуються звітами про стан карткового рахунку за відповідні періоди та банківською довідкою про рух коштів по картковому рахунку даного клієнта. Отже, [PERSON], використовуючи банківську платіжну картку та банківські автомати самообслуговування, як неналежний отримувач, без відповідної на те правової підстави, повторно отримала кошти у сумі 1888,57 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що [PERSON] частково сплатила заборгованість в сумі 915 грн., а тому просить стягнути з [PERSON] не сплачену частину заборгованості в сумі 973,57 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., а розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без її участі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов у зменшеному розмірі підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 26.10.2005 року у філії - Косівському відділенні №6345 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №586, [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. На умовах цього договору [PERSON] видано платіжну картку. Як клієнт АТ «Ощадбанк» та держатель банківської платіжної картки [PERSON] мала можливість отримувати гроші у готівковій формі як у касах установ банку, так і через банківські автомати самообслуговування (банкомати), а також здійснювати інші операції, передбачені відповідним договором. Так, 10.12.2007 року [PERSON], як клієнту банку та держателю банківської платіжної картки, на картковий балансовий рахунок [NUMBER] було зараховано 1888,57 грн. Цього ж дня, [PERSON] внаслідок збою програмного забезпечення банку, помилково, повторно були зараховані кошти в сумі 1888,57 грн. на картковий рахунок. Таким чином, [PERSON] було зайво зараховано 1888,57 грн. Надалі, неодноразово користуючись банківською платіжною карткою, [PERSON] через банківські автомати самообслуговування (банкомати), проводила зняття готівкових коштів, які належали їй та коштів, які не належали їй. Дані обставини повністю підтверджуються звітами про стан карткового рахунку за відповідні періоди та банківською довідкою про рух коштів по картковому рахунку даного клієнта. Отже, [PERSON] використовуючи банківську платіжну картку та банківські автомати самообслуговування, як неналежний отримувач, без відповідної на те правової підстави, повторно отримала кошти у сумі 1888,57 грн. У відповідності до п.п. 1.23 статті 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011 року №2346-111 (зі змінами і доповненнями), «Положення про порядок відкриття та обслуговування карткових рахунків в установах ВАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 15.08.2003р. №157 (зі змінами і доповненнями) неналежний отримувач-особа якій без законних підстав зарахована сума переказу або видана їй у готівковій формі. Таким чином, згідно наведених положень чинного законодавства, [PERSON] є неналежним отримувачем грошових коштів в сумі 1888,57 грн., що були зняті нею за допомогою банківської платіжної картки через банківські автомати самообслуговування, а тому ці кошти підлягають поверненню їх законному власнику - публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10008/0152 м. Косів філії - Івано-Франківського обласного управління. У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Однак, [PERSON] частково сплатила заборгованість в сумі 915 грн., про що свідчить відповідна заява позивача про зменшення позовних вимог. Враховуючи наведені обставин, на підставі ст. 1 п. 1.23 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011 року №2346-111 (зі змінами і доповненнями), «Положення про порядок відкриття та обслуговування карткових рахунків в установах ВАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 15.08.2003р. №157 (зі змінами і доповненнями), ст.ст. 387, 1066 ЦК України та

Outcome: approved