Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до ПП «Захід-хліб-збут 2002», ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Тернопільської обласної дирекції ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третіх осіб [PERSON], [PERSON] про відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що близько 07 год. 00 хв. 25 лютого 2012 року [PERSON], керуючи технічно несправним автопоїздом, рухався автомобільною ротою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Треблече» в напрямку від м.Тернополя до м.Теребовля. На 350 км вказаної автодороги, наближаючись до с.Кровінка Теребовлянського району, водій [PERSON] допустив перекидання автопоїзду і виїзд на смугу зустрічного руху. Внаслідок перекидання і виїзду на смугу зустрічного руху [PERSON] допустив зіткнення з технічно справним автомобілем «Mercedes Benz-308», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] У результаті зіткнення транспортних засобів позивач отримав тілесні ушкодження. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2013 року [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія сідлового тягача «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер ВО 09521 AM і напівпричепу «ОДАЗ-9370», реєстраційний номер В0 5988 XX, забезпечена полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Автомобіль марки «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер ВО9521AM, застрахований страхувальником [PERSON] 08.09.2011 року, поліс серії 73910, строк дії полісу з 09 вересня 2011 року по 08 вересня 2012 року. Напівпричеп «ОДАЗ-9370» реєстраційний номер В0 5988 XX застрахований страхувальником [PERSON]А 09 вересня 2011 р Поліс серії АА/7078901, строк дії з 09 вересня 2011 року по 08 вересня 2012 року. Будь-яких взаєморозрахунків між страхувальником та потерпілим не здійснювалося. Вартість витрат пов'язаних з лікуванням [PERSON], становить 59598,06 грн., останньому призначена перша група інвалідності. Окрім заподіяння шкоди здоров'ю, внаслідок ДТП також було пошкоджено автомобіль, яким користувався [PERSON] марки «Mercedes Benz-308», реєстраційний номер [NUMBER]. Заяви та усі додатки про відшкодування шкоди були подані до страхової компанії. 10.03.2015 року ПрАТ «УПСК» повідомило що заява [PERSON] з документами була перенаправлена для розгляду по суті в Тернопільську Філію ПрАТ «УПСК». 21 вересня 2015 року Тернопільська Філія ПрАТ «УПСК» відмовила у виплаті страхового відшкодування повідомивши, що заяву на виплату страхового відшкодування повинен писати власник транспортного засобу або довірена особа. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки відмова страхової компанії не ґрунтується на приписах норм закону та не посилається на відповідні правові норми. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав наведених в заяві, крім того, пояснили, що своїми неправомірними діями [PERSON] завдав [PERSON] моральної та матеріальної шкоди. Внаслідок ДТП, що сталася з його вини позивач тривалий час знаходився на амбулаторному лікуванні, оскільки у нього були встановлені тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1021 від 22.06.2012 p., належать до тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок тривалого лікування після дорожньо-транспортної пригоди, сімя [PERSON] опинилася у скрутному становищі. Також, [PERSON] потребує постійної реабілітації та подальшого лікування, що в свою чергу потребує додаткових коштів. Оскільки, [PERSON] перебував в трудових відносинах, тому шкоду завдану ним зобов'язане відшкодовувати приватне підприємство «Захід-хліб-збут-2002». Просять позов задоволити. Представник відповідача ПП «Захід-хліб-збут 2002» в судовому засіданні позов заперечила, суду пояснила, що рішеннями Тернопільського міськрайонного суду від 12.02.2015р. по справі №607/10051/14-ц та Апеляційного суду Тернопільської області від 02.04.2015р. встановлено, що посилання [PERSON] на те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було неналежне технічне обслуговування транспортного засобу, яким керував [PERSON]І, до моменту дорожньо-транспортної пригоди, суперечать вимогам Закону, зокрема ст.61 ЦПК України. Такі твердження позивача також спростовуються вищевказаним вироком Теребовлянського районного суду та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за фактом випуску в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу. Особою, винною у завданні шкоди [PERSON] є [PERSON], тому вимоги позивача про відшкодування шкоди є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Крім того, безпідставною є вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не подано суду жодних доказів та жодних обґрунтувань об'єктивності заявленого ним розміру моральної шкоди. Не подано суду довідки спеціалізованої установи про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності), яка була б дійсна на момент подання позову та розгляду справи. Зазначені обставини не дозволяють встановити дійсний стан здоров'я [PERSON] та рівень його працездатності на момент розгляду судом справи. Також, позивачем пропущено строк позовної даявності, причини поважності не зазначив та не просив його поновити. Просить в позові відмовити. Представник відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Тернопільської обласної дирекції ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, просить суд розглядати справу у його відсутності. Згідно поданого відзиву позов заперечує, оскільки для отримання страхового відшкодування, особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Особою, яка має право отримати відшкодування за пошкоджений автомобіль [NUMBER], - є його власник. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ІНА № 613824 власником вищезазначеного автомобіля є [PERSON]. З відповідною заявою про страхове відшкодування власник пошкодженого ТЗ до ПрАТ «УПСК» не звертався. Вимога позивача щодо відшкодування шкоди пов'язаної з лікуванням мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Страховику - ПрАТ «УПСК» не були надані відповідні розрахункові документи на підтвердження обґрунтованих витрат пов'язаних зі шкодою завданою здоров'ю. Таким чином, позивач порушив процедуру, порядок та умови отримання ним страхового відшкодування, тобто сам створив перешкоди для отримання страхового відшкодування, і безпідставно звернувся до суду. Крім того, згідно п.п. 1.4. ст. 37 ЗУ «ОСЦПВ», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. ДТП сталось 25.02.2012 р., а з заявою на виплату [PERSON] звернувся лише 15.07.2015 р., тобто після спливу трьох років. Треті особи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2013 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 України, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням керування транспортними засобами терміном на 1 рік. Згідно ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю один рік. Із вироку вбачається, що близько 07 год. 00 хв. 25 лютого 2012 року водій [PERSON], керуючи технічно несправним автопоїздом, рухався автомобільною дорогою сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Треблече» в напрямку від м.Тернополя до м.Теребовля. На 350 км вказаної автодороги, наближаючись до с.Кровінка Теребовлянського району, [PERSON] допустив перекидання автопоїзду і виїзд на смугу зустрічного руху. Внаслідок перекидання і виїзду на смугу зустрічного руху [PERSON] допустив зіткнення з технічно справним автомобілем «Mercedes Benz-308», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. У результаті зіткнення транспортних засобів [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеною 28 липня 2012 року слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області [PERSON], відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за фактом випуску в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу, що спричинило смерть [PERSON], тяжкі тілесні ушкодження [PERSON], легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров'я [PERSON], на підставі п.2 ст.6 КПК України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Як вбачається з Полісу №АА / 7073910, автомобіль марки «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер В0 9521 АМ застрахований приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» страхувальником [PERSON] 08 вересня 2011 року, строк дії полісу з 09 вересня 2011 року по 08 вересня 2012 року. Напівпричеп «ОДАЗ-9370», реєстраційний номер В0 5988 XX, застрахований також приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» страхувальником [PERSON] 09 вересня 2011 року, про що свідчить Поліс серії АА/7078901, строк дії з 09 вересня 2011 року по 08 вересня 2012 року. 25 лютого 2012 року приватне підприємство «Захід-хліб-збут-2002» подало до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву-повідомлення про ДТП та пояснення водія [PERSON] щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2015 року по справі № 607/10051/14-ц, [PERSON] відмовлено в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки [PERSON] з часу настання страхового випадку і до дня винесення судом рішення не звертався до страхової організації із заявою про погодження розміру та отримання страхового відшкодування, як це передбачено п.35.1 ст.35 Закону № 1961-IV. Як вбачається із повідомлення № 919/18 від 10.03.2015 року, ПрАТ «УПСК» отримало заяву [PERSON] від 23.02.2015 року, щодо виплати страхового відшкодування, та перенаправило для розгляду по суті в Тернопільську філію ПрАТ «УПСК». 16.07.2015 року [PERSON] повторно звернувся до філії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про здійснення страхової виплати, з метою врегулювання страхового випадку, що стався 25 лютого 2012 року. Згідно повідомлення Тернопільської філії ПрАТ «УПСК» № 139 від 21.09.2015 року вбачається, що із заявою про відшкодування збитків повязаних з пошкодженням автомобіля Mercedes Benz-308», реєстраційний номер [NUMBER], має право звернутися власник транспортного засобу, тобто [PERSON], такі пояснення суд оцінює критично, оскільки як вбачається з пункту 13 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» про те, що право вимагати відшкодування шкоди має особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи ДТП внаслідок якого мало місце завдання позивачу шкоди відбулося 25 лютого 2012 року. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до ПП «Захід-хліб-збут-2002», як до роботодавця особи винної у ДТП, про стягнення моральної шкоди та вартості пошкодженого автомобіля саме з 25 лютого 2012 року. Позивач звернувся до суду із позовом 17 березня 2016 року. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому оскільки представником ПП «Захід-хліб-збут-2002» заявлено про застосування строку позовної давності, то суд вважає, що в даній частині позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи позивач звернувся з заявою про відшкодування завданої шкоди до ПрАТ «УПСК» 23.02.2015 року, тобто за два дня до спливу трьох років з дати ДТП. Згідно п.п. 1.4 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, оскільки позивач звернувся до страхової компанії про відшкодування шкоди повязаної із пошкодженням автомобіля, яким користувався [PERSON] марки «Mercedes Benz-308», реєстраційний номер [NUMBER], поза межами річного строку встановленого законом для звернення щодо відшкодування шкоди завданої майну, то суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають і в цій частині позову слід відмовити. Щодо вимог позивача про відшкодування шкоди завданої здоровю з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Тернопільської обласної дирекції ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», то суд вважає, що такі вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до страхової компанії про відшкодування шкоди завданої здоровю в межах трьохрічного строку з моменту ДТП, а саме 25 лютого 2012 року, що відповідає ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, що до даної позовної вимоги позивачем не пропущено ні строк звернення до страхової компанії за відшкодуванням, ні строк позовної давності. Твердження представника ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» викладені в запереченні щодо того, що квитанції надані позивачем страховій не є належним підтвердженням його витрат судом оцінюється критично, оскільки жодних вимог, заперечень, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо неналежності документів до [PERSON] не предявляла, а про неналежність таких документів лише зазначено в запереченні поданому до суду. Таким чином, в цій частині позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial