Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 21.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» Вінницьке РУ та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №50/МК/2007/24-840. Відповідно до умов кредитного договору, банк відкриває [PERSON] кредитну лінію в сумі 20100,00 доларів США, терміном на 84 місяці з 21.12.2007 року по 21.12.2014 року, зі сплатою 14,40 відсотків річних, виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Крім того, кредитний договір передбачає один з обов'язків позичальника повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору та графіку, а у випадках передбачених договором, сплатити неустойку та відшкодувати збитки. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 21.12.2007 року. Договором поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору №50/МК/2007/24-840 від 21.12.2007 року, а саме: повернути до 21.12.2014 року кредит в сумі 20100,00 доларів США; сплатити проценти за користування кредитними коштами; сплатити штраф та пеню у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором. 14.10.2010 року між банком та [PERSON], укладена додаткова угода №2 до кредитного договору №50/МК/2007/24-840, згідно якої сторони внесли зміни до кредитного договору. Пункт 1.1.1. додаткової угоди вказує на те, що сума кредиту складає 20100 дол. США, а пункт 1.1.2. цієї ж угоди визначає строк користування кредитом до 21.12.2014 року (включно). Умовами п.1.2 Додаткової угоди передбачена плата за користування Кредитом відсотків з розрахунку 14,40 % річних. Згідно п. 1.1.3. додаткової угоди передбачена відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 14,4%. Пункт 2.4. додаткової угоди передбачає порядок нарахування відсотків за користування кредитом, а саме: нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день місяця за період з першого по останній день календарного місяця на фактичні залишки заборгованості по кредиту за фактичний час користування кредитом. При розрахунку плати за кредитом приймається рік рівний 360 дням, в місяці рахується фактична кількість календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом починається з першого дня утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника і закінчується передостаннім днем строку користування кредитом. Відповідно до пункту 3.3.5. додаткової угоди позичальник зобов'язаний сплачувати банку відсотки та комісії, встановлені угодою. Пункт 3.3.6. додаткової угоди передбачає обов'язок позичальника повернути банку в повному обсязі суму кредиту в строк, який визначений п.1.1. додаткової угоди. За невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або комісій відповідно до умов додаткової угоди, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Водночас пункт 4.2. додаткової угоди передбачає у разі порушення позичальником вимог додаткової угоди п.п. 3.3.1.-3.3.5., 3.3.8., 3.3.10.-3.3.21., 3.3.23.-3.3.24. (крім п.п.п.З.3.5., 3.3.7. додаткової угоди) обов'язок позичальника сплатити банку штраф 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов додаткової угоди, за кожен випадок. Крім того, пункт 4.3. додаткової угоди вказує на обов'язок позичальника у випадку прострочення виконання зобов'язання, визначеного п.2.11 додаткової угоди на строк більше 30 календарних днів, починаючи з 30 дня прострочення сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу, за кожен випадок. За період користування кредитом [PERSON] частково здійснив погашення по кредиту на суму 16741.34 дол. США. Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування ним, сплаті пені та штрафу станом на 21.05.2016 року утворилась заборгованість по кредитному договору, яка складає 32430,96 доларів США, що на вказану дату еквівалентно за курсом НБУ 674974,59 грн. Відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування ним, сплаті пені та штрафу, не виконують, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від його представника адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій останній повідомляє, що в судове засідання, призначене на зазначену дату, зявитись можливості не має, в звязку з зайнятістю в інших процесах. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, повідомила, що в судове засідання зявитись не має можливості, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» Вінницьке РУ та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №50/МК/2007/24-840. Відповідно до умов кредитного договору, банк відкриває [PERSON] кредитну лінію в сумі 20100,00 доларів США, терміном на 84 місяці з 21.12.2007 року по 21.12.2014 року, зі сплатою 14,40 відсотків річних, виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Отримання [PERSON] коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 21.12.2007 року. Пункт 5.1.2. кредитного договору передбачає один з обов'язків позичальника повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору та графіку, а у випадках передбачених договором, сплатити неустойку та відшкодувати збитки. За порушення позичальником строків сплати відсотків згідно п.8.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Водночас пункт 8.2. кредитного договору передбачає відповідальність позичальника у разі порушення строків повернення кредиту - позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Крім того, пункт 8.3. кредитного договору передбачає, що за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 21.12.2007 року. Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору №50/МК/2007/24-840 від 21.12.2007 року, а саме: повернути до 21.12.2014 року кредит в сумі 20100,00 доларів США; сплатити проценти за користування кредитними коштами; сплатити штраф та пеню у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором. 14.10.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], укладена додаткова угода №2 до кредитного договору №50/МК/2007/24-840, згідно якої сторони внесли зміни до кредитного договору. Пункт 1.1.1. додаткової угоди вказує на те, що сума кредиту складає 20100 дол. США, а пункт 1.1.2. цієї ж угоди визначає строк користування кредитом до 21.12.2014 року (включно). Умовами п.1.2 Додаткової угоди передбачена плата за користування Кредитом відсотків з розрахунку 14,40 % річних. Згідно п. 1.1.3. додаткової угоди передбачена відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 14,4%. Пункт 2.4. додаткової угоди передбачає порядок нарахування відсотків за користування кредитом, а саме: нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день місяця за період з першого по останній день календарного місяця на фактичні залишки заборгованості по кредиту за фактичний час користування кредитом. При розрахунку плати за кредитом приймається рік рівний 360 дням, в місяці рахується фактична кількість календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом починається з першого дня утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника і закінчується передостаннім днем строку користування кредитом. Відповідно до пункту 3.3.5. додаткової угоди позичальник зобов'язаний сплачувати банку відсотки та комісії, встановлені угодою. Пункт 3.3.6. додаткової угоди передбачає обов'язок позичальника повернути банку в повному обсязі суму кредиту в строк, який визначений п.1.1. додаткової угоди. За невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або комісій відповідно до умов додаткової угоди, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Водночас пункт 4.2. додаткової угоди передбачає у разі порушення позичальником вимог додаткової угоди п.п. 3.3.1.-3.3.5., 3.3.8., 3.3.10.-3.3.21., 3.3.23.-3.3.24. (крім п.п.п 3.3.5., 3.3.7. додаткової угоди) обов'язок позичальника сплатити банку штраф 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов додаткової угоди, за кожен випадок. Крім того, пункт 4.3. додаткової угоди вказує на обов'язок позичальника у випадку прострочення виконання зобов'язання, визначеного п.2.11 додаткової угоди на строк більше 30 календарних днів, починаючи з 30 дня прострочення сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу, за кожен випадок. За період користування кредитом [PERSON] частково здійснив погашення по кредиту на суму 16741, 34 дол. США, з яких: - по тілу кредиту 3186,90 дол. США; - по відсоткам за користування кредитом 13093,27 дол. США; - по пені по кредиту 461,17 дол. США. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Як встановлено судом, пунктом 4.1 Додаткової годи №2, яка є невідємною частиною кредитного договору №50 /МК/2007/24-840 від 21.12.2010 року передбачено, що у разі невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або комісії відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). Відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по даному кредиту та сплаті відсотків, штрафів, пені за користування ним не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 674974,59 грн. в тому числі: - заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 16913,10 дол.США,що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 352006,63 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 6098,61 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 126928,28 грн.; - штраф за порушення умов кредитного договору 2287,29 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 47604,61 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту 7131,96 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 148435,07 грн. Згідно ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. А у відповідності до вимог ч.2 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року за №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному вираженні гривні до долара США на час вирішення спору. Відповідно до п.12 постанови від 30.03.2012 року №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Так, кредитний договір між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений в іноземній валюті та в ПАТ «КБ «Надра» на час надання кредиту була наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному вираженні гривні до долара США на час вирішення спору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в іноземній валюті. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. У випадку незгоди з певними умовами договору, відповідач не був позбавлений можливості при укладенні договору вимагати від банку роз'яснення, зміни, виключення умов договору, які він вважав несправедливими, як не був позбавлений права відмовитись від укладання вказаного кредитного договору та звернутися до іншої кредитної установи. Крім того, як вбачається з договору поруки від 21.12.2007 року у зобовязанні [PERSON] за договором кредитної лінії №50/МК/2007/24-840 бере участь поручитель [PERSON] Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (частина друга статті 555 цього Кодексу). За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, зміна умов кредитного договору навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Враховуючи відсутність згоди поручителя [PERSON] на зміну умов та доповнень до основного кредитного договору та відповідної умови в договорі поруки, внаслідок яких збільшується відповідальність останньої, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості по кредитному договору №50/МК/2007/24-840 від 21.12.2007 року з [PERSON], що буде відповідати вимогам ч.1 ст. 559 ЦК України та тягне припинення поруки. При вирішенні цього питання необхідно також врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема у Постанові від 25.09.2013 року у справі №6-97цс13. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантуванням вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку [PERSON] Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», який діяв на час звернення до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб-у справах, повязаних із здійсненням ліквідації, звільняється від сплати судового збору. Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача [PERSON] 6890 грн. витрат по сплаті судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial