Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через сімейні суперечки та скандали, які закінчувалися ініціативою відповідачки розірвати шлюб, внаслідок чого він неодноразово вимушено залишав сім`ю. Протягом останніх п`яти років перебуває за кордоном на підробітках, а під час останнього приїзду переконався, що сім`я розпалася, почуття поваги і потреби одне в одному втрачено. Шлюб набрав формальних рис і перебування в такому шлюбі шкодить його інтересам. Примирення чи подальше проживання між ними неможливе. Зазначив, що від шлюбу є малолітній син [PERSON] , 2011 року народження, який проживає з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить слухати справу у його відсутності. Представник позивача-адвоката Чир Н.І. в судове засідання не з`явилася. В поданій через канцелярію суду письмовій заяві просить слухати справу у її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, примирення не бажає. Просить слухати справу у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 08 вересня 2009 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №109 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), який згідно позовної заяви проживає з відповідачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. З відповідачки в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved