Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований [INFO] відділом записів актів громадянського стану м.Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 108, посилаючись на те, що 06.08.1983 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу не мають. Не дивлячись на тривалий час перебування в шлюбі, сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, між ними зникли спільні інтереси. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться і на даний час їх сім'я існує суто формально, разом не проживають останніх 10 років. На примирення позивач категорично не згідна. Спору про розподіл майна, яке є їх особистою власністю на даний час немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 27.08.2018 вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2018 відділом записів актів громадянського стану м.Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 108, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами, зареєстрований 06.08.1983 року відділом записів актів громадянського стану м.Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 108 - розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд залишає їй прізвище «[PERSON]». Від відшкодування судових витрат позивач відмовилася. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved