Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач в червні 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 19.11.2003 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Позивач вказує, що домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто, натомість відповідач самоусунувся від обов`язку утримувати неповнолітнього сина, у зв`язку з чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Відповідач 12.10.2020 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача за період з дня пред`явлення позову до суду по 05.09.2020 р. та в розмірі ј частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В мотивування поданого відзиву зазначає, що він добровільно сплачує грошові кошти на утримання сина, так у липні - серпні 2020 року він перерахував кошти на утримання дитини в розмірі 4105,03 грн., за період з грудня 2019 року по травень 2020 р. перерахував кошти на загальну суму в розмір 15 733 грн. 03 коп. Окрім того вказує, що мав на повному матеріальному утриманні батька [PERSON] , 1952 року народження, якого рішення Дарницького районного суду м.Києва №2-о-115/10 від 30.09.2010 р. визнано недієздатним та призначено відповідача опікуном [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Таким чином, враховуючи, що відповідач ніс витрати по утриманню батька до моменту його смерті, розмір аліментів за період з дня пред`явлення позову до суду по 05.09.2020 р. має бути зменшено та складати 1/6 частки заробітку доходу. 11.11.2020 року позивач подала до суду заперечення на відзив, в якому зазначила, що з доводами викладеними у відзиві не погоджується з мотивів того, що кошти в розмірі 4105, 03 грн. перераховані відповідачем на особисту карту дитини та були ним сприйняті як подарунок. Вказує, що з грудня 2019 р. по травень 2020 р. сторони перебували у шлюбі та гроші відповідач надавав синові на кишенькові витрати. Відносно зменшення розміру аліментів зазначає, що відповідач як опікун отримував пенсію батька та субсидію на утримання будинку за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смерті батька відповідач отримав кошти на його поховання. Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач з представником в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з мотивів викладених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін з представниками, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ в м.Києві, актовий запис №1847. (а.с.7) Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 28.08.2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.31). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2005 року (а.с.8), який проживає разом із матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем та оскільки дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та потреби дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved