Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в якому послався на те, що згідно рішення виконкому Червоноградської міської ради Львівської області від 17.08.1978 р. йому було передано у користування земельну ділянку № [NUMBER] для утримання легкового індивідуального автотранспорту. Згодом, 18.07.1996 р. йому як члену гаражного кооперативу № 3 передано у власність земельну ділянку площею 19,5 м.кв., № [NUMBER] пл.2 для обслуговування індивідуального гаража, на яку у 2013 році він отримав свідоцтво про право власності. У 1978 р. на виділеній земельній ділянці, ним було побудовано металевий гараж розмірами 5,47х3,33 м.,загальною площею 18,2 м.кв.,проте, не зареєстровано права власності на нього. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] стоянки № 2 у гаражному кооперативі №3 у м. Червонограді Львівської області. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, зіслався на обставини викладені в позові, просить такий задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з витягу з рішення виконкому Червоноградської міської Ради народних депутатів Львівської області від 18.07.1996 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну та колективну власність для обслуговування індивідуальних гаражів», [PERSON] як члену гаражного кооперативу № 3, передано у приватну власність для обслуговування індивідуальних гаражів, земельну ділянку площею 19,5 м.кв. з номером гаража [NUMBER] пл.2 На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2013 року земельна ділянка, Стоянка 2, для будівництва і обслуговування індивідуального гаража, розташована у Червоноградському гаражному кооперативі № 3 за № [NUMBER], належить на праві приватної власності [PERSON] Із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що позивачем на даній земельній ділянці, яка використана ним за цільовим призначенням, було здійснене будівництво гаража загальною площею 18,2 м.кв. Водночас згідно копії технічного паспорту, [PERSON] побудував цегляний гараж у 1978 році. Разом з тим як вбачається із витягу з протоколу засідання міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради Львівської області від 1.10.2014 року комісія не має застережень щодо визнання за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] на стоянці № 2 в гаражному кооперативі № 3 в м.Червонограді. Згідно ст. 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч. 2 ст.331 ЦК України , право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як регламентує ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що гараж побудований позивачем на своїй земельній ділянці призначеній саме для цього, не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання , що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved