Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 2 березня 2012 року в м. Київ у віці 73 років померла [PERSON], яка доводилась матірю позивачу, про що 03.03.2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР № 180343, виданим 03.03.2012 року виконавчим комітетом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаській області. Довідка Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаській області від 25.01.2016 року №27 підтверджує, що дійсно 2 березня 2012 року померла громадянка [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. Також дана довідка підтверджує, що на день смерті із [PERSON], ніхто не проживав, заповіт від імені [PERSON], виконкомом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області посвідчений не був. Спадкоємцями за законом першої черги є діти: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] Позивач прийняв спадщину та оформив її прийняття у Маньківській державній нотаріальній конторі, де заведено спадкову справу №318 за 2012 рік. 10 квітня 2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого підтверджено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла 2 березня 2012 року є її син [PERSON]. Попередньо, 5 березня 2002 року в с. Подібна Маньківського району Черкаської області у віці 78 років померла [PERSON], про що 06.03.2002 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис про смерть №6, свідоцтво про смерть серії 1-СР №173417 видане 06.03.2002 року виконкомом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. За життя [PERSON] було видано Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року, який підтверджує, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП агрофірма «Світанок» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22.02.1988 року секретарем виконкому Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №2. Вказаним заповітом спадкодавець заповіла належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Подібна Маньківського району Черкаської області [PERSON]. [PERSON], який постійно проживає в Російській Федерації, надав письмову заяву, якою підтверджує, що він не претендує на спадщину після смерті як своєї матері [PERSON], так і [PERSON]. Дана заява посвідчена в нотаріальному порядку. Довідка Подібнянської сільської ради від 06.03.2002 року №167, видана покійній [PERSON], матері позивача, підтверджує, що [PERSON] провела похорони за власні кошти [PERSON], яка померла 05.03.2002 року, проживали вони разом і вели спільне господарство по день смерті, тобто [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги за законом після смерті [PERSON], а [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON], і має право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] За життя [PERSON] було видано Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року, який підтверджує, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП агрофірма «Світанок» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Разом з тим, у правовстановлюючому документі на землю зроблено виправлення у надрукованому прізвищі власниці. Лист відділу Держгеокадастру у Маньківському районі від 28.12.2015 року № 31-28-0.2-522/15-15 підтверджує, що дійсно на імя [PERSON] зареєстровано та видано Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Представник позивача звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належну [PERSON], яка померла 5 березня 2002 року, на підставі Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 2 березня 2012 року, яка спадщину прийняла, але не переоформила своїх спадкових прав у звязку із смертю. На заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2016 року. Даною постановою позивача повідомлено, що згідно пункту 3 статті 1268 глави 87 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] не зверталася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини (пункт 1 статті 1273 глави 87 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу України), а згідно довідки №167 виданої Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 06.03.2002 року вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину (пункт 3 статті 1268 глави 87 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї). На підставі заяви [PERSON] від 08.08.2012 року про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 2 березня 2012 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], була відкрита спадкова справа №318 за 2012 рік. Нотаріусом перевірено наявність спадкових відносин, чинність та належність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Разом з тим, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, належне покійній. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно пункту 2 глави 8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Як вказано у постанові нотаріуса, юридичний аналіз правовстановлюючого документа виявив невідповідність даних щодо власника земельної частки (паю), а саме у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧР №004337 зроблено виправлення, що унеможливлює встановлення прізвища власника земельної частки (паю). Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не було предявлено оформлені належним чином правовстановлюючі документи на земельні ділянки, як це вимагає п. 2 гл. 8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Адже, нотаріусом перевірено правовстановлюючий документ і виявлено, що документ містить виправлення, які не відповідають вимогам для виправлених документів, які необхідно подати для вчинення нотаріальних дій, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник Подібнянської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 02.03.2012 в м. Київ у віці 73 років померла [PERSON], яка доводилась матірю позивачу (а.с.9). Довідка Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаській області від 25.01.2016 року №27 підтверджує, що дійсно 02.03.2012 померла громадянка [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. Також дана довідка підтверджує, що на день смерті із [PERSON], ніхто не проживав, заповіт від імені [PERSON], виконкомом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області посвідчений не був. Спадкоємцями за законом першої черги є діти: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.10). Судом встановлено,що після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину та оформив її прийняття у Маньківській державній нотаріальній конторі, де заведено спадкову справу №318 за 2012 рік. 10 квітня 2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого підтверджено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла 02.03.2012 є її син [PERSON] (а.с.11). Судом також в судовому засіданні встановлено, що 05.03.2002 року в с. Подібна Маньківського району Черкаської області у віці 78 років померла [PERSON], про що 06.03.2002 в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис про смерть №6, свідоцтво про смерть серії 1-СР №173417 видане 06.03.2002 виконкомом Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.12). За життя [PERSON] було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року, який підтверджує, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП агрофірма «Світанок» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.13). Крім того судом встановлено, що [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22.02.1988 року секретарем виконкому Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №2. Вказаним заповітом спадкодавець заповіла належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Подібна Маньківського району Черкаської області [PERSON]. (а.с.14). Протесудом встановлено, що [PERSON], який постійно проживає в Російській Федерації, надав письмову заяву, якою підтверджує, що він не претендує на спадщину після смерті як своєї матері [PERSON], так і [PERSON] і дана заява посвідчена в нотаріальному порядку. (а.с.23). Довідка Подібнянської сільської ради від 06.03.2002 року №167, видана покійній [PERSON], матері позивача, підтверджує, що [PERSON] провела похорони за власні кошти [PERSON], яка померла 05.03.2002, проживали вони разом і вели спільне господарство по день смерті, тобто [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги за законом після смерті [PERSON], а [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON], і має право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). За життя [PERSON] було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року, який підтверджує, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП агрофірма «Світанок» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, в якому зроблено виправлення у надрукованому прізвищі власниці. (а.с.13). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі від 28.12.2015 року № 31-28-0.2-522/15-15 підтверджується, що дійсно на імя [PERSON] зареєстровано та видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. (а.с.17). встановлено, що мало місце звернення представника позивача до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Подібнянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належну [PERSON], яка померла 05.03.2002, на підставі Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР № 004337 від 01.07.1996 року в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 02.03.2012, яка спадщину прийняла, але не переоформила своїх спадкових прав у звязку із смертю. (а.с.20). Проте на заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2016 року, згідно якої позивача повідомлено, що згідно пункту 3 статті 1268 глави 87 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (а.с.21-22). Судом встановлено, що [PERSON] не зверталася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини (пункт 1 статті 1273 глави 87 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу України), а згідно довідки №167 виданої Подібнянською сільською радою Маньківського району Черкаської області 06.03.2002 року вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Також судом в судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 08.08.2012 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 2 березня 2012 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], була відкрита спадкова справа №318 за 2012 рік, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, належне покійній, оскільки в правовстановлюючому документі міститься виправлення призвища. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Через втрату правовстановлюючого документа позивач не має можливості оформити право власності на майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved