Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 червня 2008 року між АТ «Індустріально-експортний банк» (повним правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ [PERSON]») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401/23-08, згідно якого банк надав йому кредит у сумі 7 628 доларів США на купівлю автомобіля марки MITSUBISHI LANSER, терміном користування з 17 червня 2008 року до 16 червня 2015 року зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,1 % річних. Того ж дня між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] було також укладено договір застави, згідно якого у заставу передано транспортний засіб марки «MITSUBISHI LANSER», 2008 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], а також з [PERSON] було укладено договір поруки. Оскільки, [PERSON] уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, то станом на 09 грудня 2014 року така склала 28 827,50 грн., з якої 1 686,79 доларів США, що становить 26 188,61 грн. заборгованість по строковому кредиту; 110,53 долари США, що становить 1 716,05 грн. заборгованість по прострочених процентах; 59,44 доларів США, що становить 922,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Під час розгляду справи представник позивача неодноразово збільшував позовні вимоги в результаті чого просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості, яка утворилася станом на 10 грудня 2015 року в розмірі 65 157,79 грн., з якої 0,00 грн. строкова заборгованість; 38 618,92 грн. прострочена заборгованість; 519,25 грн. нараховані відсотки; 6 762,93 грн. прострочені відсотки; 19 256,69 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та комісійної винагороди, і відповідно судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, однак у поданій суду заяві змінені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання також не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомили, а тому суд розглядає справу у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що між акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «КРЕДІ [PERSON]») та [PERSON] 17 червня 2008 року був укладений кредитний договір № 401/23-08, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7 628 доларів США строком на 84 місяці з 17 червня 2008 року до 16 червня 2015 року (включно) на купівлю нового автомобіля зі сплатою авансового внеску через ТОВ «АВТОЦЕНТР-УЖГОРОД» для споживчих потреб. За користування кредитом позичальник щомісячно сплачує проценти в розмірі 12,1 % річних (а. с. 5-10, 27-29). Також встановлено, що в забезпечення виконання вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] 17 червня 2008 року було укладено договір поруки № 181-08/401, згідно якого остання взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальника [PERSON], які виникають з умов вищевказаного кредитного договору; а також між банком та [PERSON] договір застави № 55/216-08, за яким заставодавець передав у заставу належне йому майно: транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель LANSER 1.5 INVITE, 2008 року випуску, шасі (кузов, рами) №JMBSNCY2A8U017246, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю предмету застави 109 785 грн. (а. с. 11-14). Крім цього встановлено, що відповідач [PERSON] порушив вимоги кредитного договору № 401/23-08 від 17 червня 2008 року, а саме належним чином не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим у такого станом на 10 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 65 157,79 грн., з якої 38 618,92 грн. прострочена заборгованість; 519,25 грн. нараховані відсотки; 6 762,93 грн. прострочені відсотки; 19 256,69 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди (а. с. 150). Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 3.3.2., 3.3.7. кредитного договору № 401/23-08 від 17 червня 2008 року [PERSON] зобовязався погашати суму кредиту (частину кредиту) на рахунок та у строки згідно умов цього Договору та сплачувати кредитору нараховані проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п. 2.4. цього Договору. Повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках, визначених цим Договором. У відповідності до п. п. 5.2., 5.3. вказаного кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених умовами цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У разі порушення позичальником без поважних причин вимог п. п. 3.3.2.-3.3.12. цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1 (один) процент від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. цього Договору за кожний випадок порушення (пеня та штраф сплачуються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату сплати) (а. с. 5-10). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, згідно п. п. 1.2., 3.1. договору поруки № 181-08/401 від 17 червня 2008 року поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобовязанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 401/23-08 від 17 червня 2008 року. У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань по Кредитному договору, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви (а. с. 13-14). Отже, враховуючи те, що вимоги позивача про виконання грошового зобовязання (а. с. 24, 25) відповідачами виконані не були, суд вважає, що змінений позов публічного акціонерного товариства «КРЕДІ [PERSON]» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а. с. 4, 73, 149).

Outcome: approved