Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі УКВ ДЕП ЛМР), [PERSON], в якому просив суд: 1) скасувати наказ УКВ ДЕП ЛМР від 26.06.2012 року № 1501-НЖ-Г «Про оформлення право власності на нежитлове приміщення (кв. № 11) в будинку № 1 в проїзді [PERSON]»; 2) скасувати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення (кв. № 11) в будинку № 1 в проїзді [PERSON], видане УКВ ДЕП ЛМР від 26.06.2012 року № Г-04488. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18.11.1995 року. 31.05.2005 р. відповідач набула право власності на квартиру № 11 в буд. 1 по проїзду [PERSON]. На підставі наказу УКВ ДЕП ЛМР від 26.06.2012 року № 1501-НЖ-Г у зв'язку з переведенням приміщення з житлового фонду до нежитлового [PERSON] видане свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення від 26.06.2012 року № Г-04488. [PERSON] вважає наказ УКВ ДЕП ЛМР та свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення такими, що видані неправомірно, оскільки приміщення придбане відповідачкою під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач до суду не прибув. У письмовій заяві представник позивача [PERSON] просив справу розглядати без їх участі, позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. [PERSON] подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає позовні вимоги, просить судовий розгляд проводити у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Козлова) М.І. укладений та зареєстрований 18.11.1995 року (а.с.12). Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.05.2005 року, [PERSON] придбала у власність квартиру № 11 в буд. 1 в проїзді [PERSON] (а.с.5). Право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.6). Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відтак[ADDRESS] в буд. 1 в проїзді [PERSON] (м. Львів) є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 6 Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна (затверджене рішенням виконкому ЛМР від 27.02.2009 року № 114), для оформлення права власності на обєкт нерухомого майна власники нерухомого майна звертаються до відділу адміністративних послуг адміністративно-господарського управління із заявою на імя начальника управління комунальної власності департаменту економічної політики. [PERSON] того, до такої заяви додається висновок Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визначення ідеальних часток співвласників та розпорядження голови районної адміністрації про затвердження цього висновку (п. 6.2.3 Положення). На підставі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Відповідачі УКВ ДЕП ЛМР та [PERSON] не надали суду належних та допустимих доказів належного виконання вимог рішення виконавчого комітету ЛМР (Положення про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна), зокрема, звернення до уповноваженого органу щодо отримання права власності на квартиру, як нежиле приміщення, всіма співвласниками квартири. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, скасування наказу УКВ ДЕП ЛМР від 26.06.2012 року № 1501-НЖ-Г та відомства про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення від 26.06.2012 року № Г-04488. У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідачів суми сплаченого судового збору, судом питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України не вирішується.

Outcome: approved