Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у сумі 314 534 грн 62к., витрати понесені на правову допомогу у сумі 12 000 грн. 00к., моральної шкоди у сумі 10 000 грн. 00к. Обґрунтовуючи вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.08.2014 року на 40 км автодороги Київ-Чоп в Макарівському районі Київської області з вини водія [PERSON] та порушення вимог ПДР України під час керування автомобілем «Skoda Fabia» /д.н.з. [NUMBER]/, який належить на праві власності ПАТ «САН ІнБев Україна» та перебуваючи у трудових відносинах, завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю «Porsche Cayenne» /д.н.з. [NUMBER]/. Фактичні витрати з відновлювального ремонту понесені позивачем скали 364 534 грн. 62 к., з врахуванням застрахованою цивільно-правової відповідальність винної особи у ПрАТ «СК Провідна» (ліміт 50 000грн 00к.- 0 франшиза), просив стягнути матеріальну шкоду у сумі 314 534 грн. 62к. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, з викладених у цивільному позові обставин та підстав (а.с.2-8). Представник відповідача не визнала заявлені позовні вимоги, не оспорюючи доведеність вини та обставини дорожньо-транспортної пригоди, перебування у трудових відносинах під час дорожньо-транспортної пригоди винної особи, не погодилася із визначеним розміром матеріальної шкоди. Третя особа не прибув в судове засідання, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З викладених у позовній заяві обставин, які за ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються сторонами, судом встановлено, що 03.08.2014 року на 40 км автодороги Київ-Чоп в Макарівському районі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia» /д.н.з. [NUMBER]/, який належить на праві власності ПАТ «САН ІнБев Україна» та водій якого під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах і автомобіля «Porsche Cayenne» /д.н.з. [NUMBER]/. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК Провідна» з лімітом відповідальності 50 000 грн 00к. та розміром франшизи - 0 грн. 00к. Фактичні витрати по виконанню ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Porsche Cayenne» /д.н.з. [NUMBER]/ склали 364 534 грн 62к., що підтверджується рахунком фактурою №04 від 13.01.2015 року та актом виконаних робіт №4 від 13.01.2015 року. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Факт завдання шкоди винною особою під час виконання ним своїх службових обов'язків не підлягає доказуванню, з огляду на ч.1 ст.61 ЦПК України. А відтак, вказана шкода підлягає стягненню з ПАТ «САН ІнБев Україна». Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципу диспозитивності, неодноразово роз'яснював представнику відповідача про наслідки вчинення або не вчинення певних процесуальних дій, обов'язку доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Незважаючи на роз'яснення головуючим по справі необхідність заявлення клопотання про призначення відповідної судової експертизи, в разі заперечення розміру матеріальної шкоди, представник відповідача, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористався на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Власне суб'єктивне твердження останнього стосовно його незгоди в частині розміру матеріальної шкоди, не підтверджується жодним письмовим доказом та в повному обсязі спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн 00к., суд враховує принципи розумності і справедливості, обставини справи і з урахуванням всіх обставин вважає, що дана сума повинна складати 1000 грн 00к. Разом з тим, з приводу витрат на правову допомогу у сумі 12 000 грн 00к., слід вказати таке, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, 84, 88, 89 ЦПК України. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (Постанова ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах). А відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи розрахунку таких витрат, за недоведеністю суд приходить до висновку про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог. Враховуючи, що до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, то пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, та

Outcome: partial