overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що 03.04.1976 року позивач уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у м.Магдебург (ГДР), актовий запис № 30 від 03 квітня 1976 р. В шлюбі перебувають по теперішній час. За час шлюбу і у період спільного проживання та ведення спільного господарства за рахунок спільних коштів сторонами було, придбане наступне майно: домоволодіння за [ADDRESS], яке належить їм на праві спільної сумісної власності, вартістю 4000 грн. А також інше майно, яке сторони поділили добровільно. Угоди про поділ указаного спільного майна не досягли, тому вирішили звернутись до суду. Крім того, позивач має намір зробити капітальний ремонт в 1/2 частині будівлі, яка належить по закону йому за кошти держави як ветеран війни. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги повністю та просив суд їх задовольнити, та передати в його власність 1/2 частку вказаного домоволодіння, яка буде складатися з загальної площі у розміру 32,64 кв.м., яка в свою чергу складається з житлової - 23,87 кв.м. В січні 2013 року позивач звернувся до Великомихайлівського управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації щодо надання матеріальної допомоги на капітальний ремонт будинку. На його адресу надійшла відповідь про те, що він як інвалід війни 2 групи, який прирівнюється до статусу ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, то згідно п.8 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на проведення безкоштовного капітального ремонту свого будинку згідно з затвердженим Порядком проведення безплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу №565 від 20.05.3009 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухав позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям з час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що, з відповідачем по даній справі позивач перебуває в шлюбі, зареєстрованому 08 липня 2010 року виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №2. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню сина - [PERSON], [INFO]. Ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який потребує батьківської уваги та допомоги, не надає, участі в вихованні дитини не приймає. У відповідача відсутні інші діти, щодо яких у нього є аліментні зобов'язання. Тому позивач вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], жителя с. Підгірне, вул. Пушкінська, Білгород-Дністровського району, Одеської області на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн., щомісяця у твердій грошовій сумі, починаючи з 21.01.2014 року до досягнення сином Повноліття, тобто до [INFO]. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Виходячи з вказаного вище мінімального розміру аліментів та встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наявних у відповідача доходів, потреб позивачки, необхідності постійного догляду за малолітніми дітьми сторін, а також рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дітей. Згідно з ч.1 п.1-1 ст.218 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення стягнення всієї суми боргу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 02.12.1996 року сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 65. Від спільного життя сторони мають, дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння, підставою для розпаду сімї стали особисті неприязнені відносини. В судовому засіданні заявник просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідач просила суд після розірвання шлюбу залишити прізвище останній «Чабан». Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій в розмірі 13046,39 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] 16.12.2008 року, було укладено кредитний договір за № ODХRRХ11270420 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1300,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно договору. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.10.2013 року має заборгованість 13046,39 грн., яка складається з наступного: - 994,29 грн. - заборгованість за кредитом; - 52,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 280,88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 10621,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 597,45 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. Є.В. надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та простить суд розглядати позовну заяву без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, але посилалась на те, що у неї немає грошей. Вивчивши письмові пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статею 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій в розмірі 17975,86 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] 21.12.2010 року, було укладено кредитний договір (генеральна угода) за № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.07.2014 року має заборгованість 17975,86 грн., яка складається з наступного: 12862,72 грн. - заборгованість за кредитом; 3380,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 832,18 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та простить суд розглядати позовну заяву без участі представника позивача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. За вказаною адресою, як вказано не проживає, але згідно паспортних даних, зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статею 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій в розмірі 18567,26 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та [PERSON] 20.02.2013 року, було укладено кредитний договір (генеральна угода) за № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 12103,45 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору, з 1 по 25 число кожного місяця. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 11.02.2014 року має заборгованість 18567,26 грн., яка складається з наступного: - 11447,2 грн. - заборгованість за кредитом; - 1835,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3923,65 грн. - штраф за п.2.2 генеральної угоди; а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 860,35 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та простить суд розглядати позовну заяву без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статею 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій в розмірі 8916,10 грн. мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 07.06.2006 року, було укладено кредитний договір за № б\\н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8020.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Щодо змін кредитного ліміту, банк керується п.3.2 та п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, або збільшити) кредитний ліміт. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідно станом на 31.05.2015 року має заборгованість 8916, 10 грн. яка складається з наступного: - 7538, 00 грн. - заборгованість за кредитом; - 477, 29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг *500.00 грн. - штраф (фіксована частина). *400, 77 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та простить суд розглядати позовну заяву без участі представника позивача. Відповідач позов визнав в повному обсязі, та не заперечував проти розгляду справи без його участі. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статею 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець забовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забовязується повернути кредит та сплатити відсотки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 30 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] року виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 3. Позовні вимоги обґрунтовані наступним 30 червня 2007 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-HO № 083015. Від цього шлюбу сторони дітей немають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сумісне господарство не ведеться, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій, просить суд розглянути справу без його участі та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Верховинського районного суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 31.10.2009 року та від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що відповідачка після закінчення навчання відмовилась повернутися на постійне проживання в [INFO] і виявила бажання проживати у м.Івано-Франківську в квартирі своїх батьків разом із сестрою. Через це у них постійно виникають сварки, внаслідок яких сімейне життя у них значно погіршилося. На даний час між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, вже тривалий час проживають окремо, шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дитину залишити проживати з матірю. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] попередньо подала в судове засідання заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, в наданий судом для примирення строк не примирилися, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання дитини між сторонами не має, а тому її слід залишити на проживання при матері. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до Вишгородського\~районного суду\~із позовом\~до [PERSON]\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки.\~В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначив,\~що 30.07.2017\~року близько\~17\~год.\~05\~хв.\~в с.\~Катюжанка,\~Вишгородського району\~Київської області,\~на перехресті\~вул.\~Київська-Шевченка,\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], що належить позивачу. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.09.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності ст. 124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Київської області від 17.10.2017 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20.09.2017 року без змін. Автомобіль «КІА» належить на праві власності позивачу та в результаті ДТП зазнав значних механічних пошкоджень. З метою визначення розміру завданого збитку, позивач звернувся до ФОП «[PERSON]А.». 02.10.2017 року ФОП «[PERSON]А.» було підготовлено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням автомобіля позивача, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склала 142\~877, 99 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 65\~604, 44 грн.

Outcome: approved