Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом в якому просить поновити строк на прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування на нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно. 03.10.2012 року вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, у зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом не вказано нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] придбане її чоловіком відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.07.2004 року. На сьогодніший день вона вказане приміщення не успадкувала та з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, а заведена спадкова справа у нотаріуса закрита. Тому вважає, що її право та інтереси порушені як спадкоємця, а тому вона змушена звертається до суд за захистом такого. Просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти якого і не заперечила представник позивачки. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] - чоловік позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на майно. 03.10.2012 року позивачка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.10.2012ь року. Однак, у зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом не вказано нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] придбане померлим відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.07.2004 року(а.с.5-6). Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачкою не успадковане, а заведена спадкова справа у приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] закрита, а тому позивачки право та інтереси порушені як спадкоємця, а тому звернулась до суду за захистом. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до положень ст.ст.316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судовий захист права приватної власності громадян може, зокрема, здійснюватися шляхом розгляду справ за позовами про визнання права власності на майно. Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за законом наділена всіма правами та обов'язками, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і фактично прийняла спадщину чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року та вступила у володіння та управління вищевказаним майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що поновлення позивачці строку на прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування на нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] є єдиним можливим способом захисту порушених прав позивачки, а тому позов підставний, слід його задовольнити.

Outcome: approved