Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 012/6.2.1.4.0/11474 від 07.10.2011 року, мотивуючи тим, що 07.10.2011 року між ПАТ «Екрсте Банк» в подальшому назву якого змінено на ПАТ «ФІДОБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав йому кредитні кошти в сумі 125 000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення 06.10.2016 року включно та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Банк повністю виконав перед позичальником зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання [PERSON] незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні кошти і сплатити проценти належним чином не виконує. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 08.08.2014 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 100 880 грн. 88 коп.. [PERSON], як поручитель згідно договору поруки, відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором з позичальника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 07 жовтня 2011 року між ПАТ «Екрсте Банк» в подальшому назву якого змінено на ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 012/6.2.1.4.0/11474 (а.с. 4-9), за яким банк надав, а позичальник отримав кредит сумі 125 000,00 гривень та зобов'язався погасити кредит до 06.10.2016 року. Умовами кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 17 % на рік. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 1048 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував умови, передбачені цим договором. На підтвердження цього надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 012/6.2.1.4.0/11474 від 07.10.2011 року (а.с. 10-11). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 7.1. зазначеного кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі 0,1 % від суми надання кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту (його частини), сплати нарахованих процентів, інших платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Відповідно до договору поруки № 012/6.2.1.4.0/11474/2 від 07.10.2011 року [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 012/6.2.1.4.0/11474 від 07.10.2011 року в повному обсязі цих зобов'язань (а.с. 12-15). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність. Станом на 08 серпня 2014 року, згідно розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 012/6.2.1.4.0/11474 від 07.10.2011 року, заборгованість за кредитними зобов'язаннями становить 100 880 грн. 88 коп., з яких основний борг -86 300 грн. 83 коп., заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках - 14 580 грн. 05 коп., а також пеня за прострочення користування кредитом - 3 010 грн. 51 коп. та 1 364 грн. 20 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Згідно положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості,слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527,548, 554, 610, 611, 612, 1054, 1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved