Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулася до суд з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що будинок 7 по проспекту Богдана Хмельницького (вул. [PERSON]) в м. Дніпропетровську належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. 27.02.2008 року їй та її сім»ї Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження № 191 від 27.02.2008 року було видано ордер №4 на житлову площу квартири №9 в гуртожитку переселенського фонду за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 7. Вона разом із своєю донькою [PERSON], [INFO], була вселена до вказаної квартири, з нею балансоутримувачем КП ДМР «Жилсервіс-3» було укладено типовий договір найму житлового приміщення вказаної квартири, відповідно до якого вона стала основним квартиронаймачем вказаної квартири, відкрила на своє ім.»я особовий рахунок в комунальних службах та почала сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, вона та донька були зареєстровані за зазначеною адресою. З 01.09.2012 року будинок №7 по проспекту Богдана Хмельницького в м. Дніпропетровську перебуває на балансі та оперативному управлінні Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради. З метою реалізації свого права на приватизацію житла за вказаною адресою вона звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, яке листом від 09.03.2016 року №3/14-551 відмовило їй в приватизації квартири з посиланням на те, що відповідно до п,2.2. Положення про порядок передачі у власність громадян жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 06.04.2011 року № 62/10, до переліку необхідних документів для приватизації входить завірена підприємством (балансоутримувачем), що обслуговує будинок, копія ордера, яка засвідчує правомірність проживання заявника та членів його родини в гуртожитку на відповідній житловій площі. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 06.04.2011 року № 62/10 затверджено Положення про порядок передачі у власність громадян житлових приміщень (квартир) в гуртожитках, що перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Дніпропетровська. Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 12.09.2012 року № 56/27 «Про внесення змін та доповнень до рішення від 06.04.2011 року № 62/10 «Про затвердження Положення про порядок передачі у власність громадян житлових приміщень (кімнат) у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська» органом приватизації житлового фонду комунальної власності визначено Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Згідно з п.2.2. рішення Дніпропетровської міської ради від 24.04.2013 року № 23/34 «Про врегулювання питань проживання у гуртожитках комунальної власності територіальної громади им. Дніпропетровська та внесення змін до рішення міської ради від 06.04.11 № 62/10» для приватизації житлового приміщення у гуртожитку необхідно надати завірену підприємством (балансоутримувачем), яке обслуговує гуртожиток, копію ордеру, який підтверджує правомірність проживання заявника і членів його сім»ї. Позивач зазначає, що з метою надання належним чином завіреної копії ордеру вона звернулася до паспортного столу балансоутримувача - КП «Жилсервіс-5» ДМР, де оригіналу ордеру на квартиру не виявилося, а її було повідомлено про те, що в рамках кримінальної справи № 70081184 згідно з протоколом виїмки від 09.12.2008 року, проведеної слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шнурко А.С., в приміщенні КП «Жилсервіс-3№ будо вилучено документи, серед яких був і оригінал ордеру №4 від 27.02.2008 року, виданий на ім.»я [PERSON] На її звернення до правоохоронних органів з метою отримання ордеру з матеріалів кримінальної справи її було повідомлено, що кримінальна справа передана до суду. Вона неодноразово зверталася до суду з заявою отримати оригінал ордеру, але їй було відмовлено, посилаючись на безкінечний перегляд справи. При її зверненні до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради було надано відповідь, що ніякої допомоги у вирішенні вказаного питання надати не можуть, так як будь-яка інформація стосовно її житла вилучена працівниками правоохоронних органів під час розслідування кримінальної справи. Позивач вказує на те, що за період її проживання з сім»єю за адресою реєстрації балансоутримувачем та власником гуртожитку територіальною громадою міста жодного разу не ставилася під сумнів правомірність її вселення та проживання. Вона вважає, що видача нового ордеру суперечить ст.. 58 ЖК України, оскільки дає право на вселення в житлове приміщення. На підставі ордеру укладається договір найму, але такий договір з нею вже укладений, що підтверджено довідками КП «Жилсервіс-5» і вона з сім»єю були вселені у вказану квартиру та зареєстровані в ній ще в 2008 році. Відповідно до листа УЖГ ДМР нею не було надано докази про те, що вона з сім»єю тривалий час (не менше п»яти років) на законних підставах зареєстровані в [INFO] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську, тому управління не має законних підстав для підготовки проекту рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо передачі у власність їй та членам її сім»ї житлового приміщення у гуртожитку за вказаною адресою. Вона зі своєю донькою більше 5 років проживаю законно в розумінні Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», тобто з Офіційною реєстрацією міста проживання в житловому приміщенні квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську. Позивач посилається також на те, що для передачі житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян необхідно надати договір найму житлового приміщення. Такий договір з нею укладений з моменту вселення шляхом надання на її ім»я як на основного квартиронаймача особового рахунку для оплати житлово-комунальних послуг, які вона сплачує та не має заборгованості по їх оплаті. Враховуючи, що вона з сім»єю офіційно мешкає у житловому приміщенні вказаної квартири з 27.02.2008 року, вважає, що вони правомірно вселилися і проживають за даною адресою та мають право на приватизацію вказаного житлового приміщення. Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати правомірним її та її доньки [PERSON] вселення та користування квартирою № 9 в будинку №7 по проспекту Богдана Хмельницького (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську з 27.02.2008 року; визнати за нею та її донькою [PERSON] право на приватизацію житлового приміщення квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську; зобов»язати відповідача підготувати проект рішення про передачу у приватну власність житлового приміщення вказаної квартири, оформити та видати на її ім»я та ім»я її доньки [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане житлове приміщення. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів в судове засідання позивач не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник КП «Жилсервіс-5» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині вимог, викладених в п.2 та 3 прохальної частини позову. Дослідивши докази у цивільній справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, будинок 7 по проспекту Богдана Хмельницького (вул. [PERSON]) в м. Дніпропетровську належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. 27.02.2008 року [PERSON] та її доньці [PERSON], [INFO], Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження № 191 від 27.02.2008 року було видано ордер №4 на житлову площу квартири №9 в гуртожитку переселенського фонду за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 7 (нині проспект [PERSON]). [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON], [INFO], була вселена до вказаної квартири, з нею балансоутримувачем КП ДМР «Жилсервіс-3» було укладено типовий договір найму житлового приміщення вказаної квартири, відповідно до якого вона стала основним квартиронаймачем квартири, на її ім»я відкритий особистий рахунок в комунальних службах та почала сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, вона та донька були зареєстровані за зазначеною адресою, що підтверджується паспортом громадянина України позивачки, довідками №399 про склад сім»ї від 22.02.2016 року та від 31.03.2016 року, виданими КП «Жилсеравс-5».. З 01.09.2012 року будинок №7 по проспекту Богдана Хмельницького в м. Дніпропетровську перебуває на балансі та оперативному управлінні Комунального підприємства «Жилсеравс-5» Дніпропетровської міської ради. З метою реалізації свого права на приватизацію житла за вказаною адресою [PERSON] звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, яке листом від 09.03.2016 року №3/14-551 відмовило їй в приватизації квартири з посиланням на те, що відповідно до п,2.2. Положення про порядок передачі у власність громадян жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 06.04.2011 року № 62/10, до переліку необхідних документів для приватизації входить завірена підприємством (балансоутримувачем), що обслуговує будинок, копія ордера, яка засвідчує правомірність проживання заявника та членів його родини в гуртожитку на відповідній житловій площі. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 06.04.2011 року № 62/10 затверджено Положення про порядок передачі у власність громадян житлових приміщень (квартир) в гуртожитках, що перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Дніпропетровська. Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 12.09.2012 року № 56/27 «Про внесення змін та доповнень до рішення від 06.04.2011 року № 62/10 «Про затвердження Положення про порядок передачі у власність громадян житлових приміщень (кімнат) у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська» органом приватизації житлового фонду комунальної власності визначено Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Згідно з п.2.2. рішення Дніпропетровської міської ради від 24.04.2013 року № 23/34 «Про врегулювання питань проживання у гуртожитках комунальної власності територіальної громади им. Дніпропетровська та внесення змін до рішення міської ради від 06.04.11 № 62/10» для приватизації житлового приміщення у гуртожитку необхідно надати завірену підприємством (балансоутримувачем), яке обслуговує гуртожиток, копію ордеру, який підтверджує правомірність проживання заявника і членів його сім»ї. З метою отримання належним чином завіреної копії ордеру позивачка звернулася до паспортного столу балансоутримувача - КП «Жилсервіс-5» ДМР, де оригіналу ордеру на квартиру за вказаною адресою не виявилося, а її було повідомлено про те, що в рамках кримінальної справи № 70081184 згідно з протоколом виїмки від 09.12.2008 року, проведеної слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шнурко А.С., в приміщенні КП «Жилсервіс-3№ будо вилучено документи, серед яких був і оригінал ордеру №4 від 27.02.2008 року, виданий на ім»я [PERSON] На звернення до правоохоронних органів з метою отримання ордеру з матеріалів кримінальної справи [PERSON] було повідомлено, що кримінальна справа передана до суду. Позивач неодноразово зверталася до суду з заявою про отримання оригіналу ордеру, але їй було відмовлено з посиланням на безкінечний перегляд справи. На її зверненні до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради було надано відповідь, що ніякої допомоги у вирішенні вказаного питання надати не можуть, так як будь-яка інформація стосовно її житла вилучена працівниками правоохоронних органів під час розслідування кримінальної справи. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд це житловий фонд місцевих рад народних депутатів і житловий фонд, що знаходиться у повному віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Відповідно до ст..8 Закону України «Про приватизацію державного фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень в гуртожитках в приватизації займаного ними житла крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» вказаний закон поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше 5 років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання в гуртожитках та фактично проживають в них. Відповідно до ст. 2 цього Закону громадяни мають право приватизувати житлове приміщення у гуртожитку. Згідно до . 25 цього Закону громадяни, які вважають, що їх житлові права та житлові права членів їх сімей порушені, мають право звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Мінжитлокомунгоспу від 16.12.09 року № 396, зареєстрованого в МЮ за № 109/17404 від 29.01.2010 року, до органу приватизації громадянином подається, в тому числі, оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, довідка про склад сім»ї та займані приміщення, копія ордеру про надання житлової площі (копія договору найму житлової площі у гуртожитку). За період проживання позивача з сім»єю за адресою реєстрації балансоутримувачем та власником гуртожитку територіальною громадою міста жодного разу не ставилася під сумнів правомірність її вселення та проживання. На підставі ордеру з позивачем був укладений договір найму від 01.08.2007 року, типовий договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території від 28.01.2007 року, що підтверджено зазначеними договорами та довідками КП «Жилсервіс-5», і вона з сім»єю були вселені у вказану квартиру та зареєстровані в ній ще в 2008 році. Відповідно до листа УЖГ ДМР позивачем не було надано докази про те, що вона з сім»єю тривалий час (не менше п»яти років) на законних підставах зареєстровані в [INFO] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську, тому управління не має законних підстав для підготовки проекту рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо передачі у власність їй та членам її сім»ї житлового приміщення у гуртожитку за вказаною адресою. Встановлено, що для передачі житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян необхідно надати договір найму житлового приміщення. Такий договір з позивачем укладений з моменту її вселення шляхом відкриття на її ім»я як на основного квартиронаймача особового рахунку для оплати житлово-комунальних послуг, які вона сплачує та не має заборгованості по їх оплаті. Враховуючи, що позивач з донькою на законних підставах мешкає у житловому приміщенні вказаної квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську з 27.02.2008 року, то вони правомірно вселилися і проживають за даною адресою та мають право на приватизацію вказаного житлового приміщення. Зважаючи на викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання правомірним її та її доньки [PERSON] вселення та користування квартирою № 9 в будинку №7 по проспекту Богдана Хмельницького (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську з 27.02.2008 року; визнання за нею та її донькою [PERSON] права на приватизацію житлового приміщення квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську. Разом з цим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов»язання відповідача підготувати проект рішення про передачу у приватну власність житлового приміщення вказаної квартири, оформити та видати на її ім»я та ім»я її доньки [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане житлове приміщення, оскільки позивачем не надано доказів порушення відповідачами її прав, щодо поновлення яких заявлені ці вимоги, тому ці вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по справі сплачений судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial