Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було укладено 08.08.2008 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 617 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 090134 від 08.08.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Життя подружжя поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2012 року. Позивач та Відповідач мають протилежні характери та погляди на шлюб і сімю, між ними відсутні взаєморозуміння та довіра. За переконанням сторін, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільного господарства не ведуть. Майнового спору не мають. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила розірвати шлюб між нею та позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 08.08.2008 року було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 617 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 090134 від 08.08.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Життя подружжя поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2012 року. Позивач та Відповідач мають протилежні характери та погляди на шлюб і сімю, між ними відсутні взаєморозуміння та довіра. За переконанням сторін, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільного господарства сторони не ведуть. Майнового спору не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату, а тому шлюб слід розірвати. Розподіл судових витрат здійснюється згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved