Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку 133625,20 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 14.01.2013 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.01.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у зв'язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 170911,26 грн., з яких: 4299,05 грн. - заборгованість за кредитом; 161062,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5550,00 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6339,30 грн. - штраф (процентна складова). За виконавчим написом нотаріуса Боднар І.М. Дніпропетровського міського нотаріального округу від 27.09.2016 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.01.2013 року у розмірі 44 125 грн. 36 коп., з яких: 4299,05 грн. - заборгованість за кредитом; 34175,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3550,00 грн. - заборгованість за пенею. 2101,21 - штраф. Тому відповідач просить стягнути з позивача заборгованість по кредитному договору, віднявши суму заборгованості, стягненої вказаним рішенням суду, і яка дорівнюватиме 133625,20 грн. Позивач свого представника у судове засідання не направив. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 4300,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.10). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат згідно Умов. Однак, зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв'язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 170911,26 грн., з яких: 4299,05 грн. - заборгованість за кредитом; 161062,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5550,00 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6339,30 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.8-9). За виконавчим написом нотаріуса Боднар І.М. Дніпропетровського міського нотаріального округу від 27.09.2016 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.01.2013 року у розмірі 44 125 грн. 36 коп., з яких: 4299,05 грн. - заборгованість за кредитом; 34175,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3550,00 грн. - заборгованість за пенею. 2101,21 - штраф. (а.с.6). Тому відповідач просить стягнути з позивача заборгованість по кредитному договору, віднявши суму заборгованості, стягненої вказаним рішенням суду, і яка дорівнюватиме 133625,20 грн., з яких 126785,90 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6339,30 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, враховуючи, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконані, останній на теперішній час є діючим, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, але частково. Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом № б/н від 14.01.2013 року у розмірі 126785,90 грн. Так, як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, та їх одночасне застосування за одне й те саме порушення тягне за собою подвійну відповідальність, суд вважає, що в частині позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6339,30 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1762,00грн. (а.с.2) На підставі викладеного,

Outcome: partial