Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач в червні 2020 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року. Від даного шлюбу мають спільних дітей - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільні відносини між сторонами не склались, оскільки у позивача з відповідачкою відсутнє взаємопорозуміння, а тому позивач дійшов висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим змушений звертатись до суду із даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу суду подала заяву, згідно якої позов визнала в повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 09.09.2006 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 1586), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільних малолітніх дітей - синів [PERSON]. , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а/з №1304, а/з №1366). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В позовній заяві позивач посилається на те, що з 01.01.2019 року між сторонами були припинені шлюбні стосунки, наразі сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved