overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя стали причинами розпаду сімї. Шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір»ю. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Шлюбні стосунки припинені з серпня 2017 року. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Зазначила, що майнового спору немає. Шлюбні стосунки припинені з 01.01.2017 року. Дитина буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25 квітня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №203 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2017 року, відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя призвели до розпаду сім'ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного права, викладеними в ст. 110 СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач бажає залишити своє прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Козачинська». У звязку з тим, що позивач не просить відшкодувати понесені судові витрати по справі, останні відносяться на його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку з зазначеної адреси. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить вищезазначений будинок в якому зареєстровано відповідача по справі, однак відповідач в будинку ніколи не проживав та не проживає, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається. В судове засідання позивач не з'явився надавши заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягав, не заперечував проти розгляду справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, в зв'язку з чим суд, за згодою позивача, розглянув справу заочно. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. На підставі свідоцтва на забудову садиби, що зареєстровано в Сімферопольському РБТІ позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до домової книги та довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в АР Крим в будинку за адресою: [ADDRESS] знаходиться з 18.08.2004 року на реєстраційному обліку відповідач [PERSON], який в зазначеному будинку не проживає, що підтверджується актом складеним депутатом Гвардійської селищної ради Сімферопольського району. Оскільки відповідач, не проживає на спірній житловій площі без поважних причин понад один рік, то він в силу ст.405 ЦК України визнається судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає повному задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідача по справ, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони заявлені передчасно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.). Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії немає потреби. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації особи на підставі рішення суду такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому КАС України. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням № 12 в гуртожитку № 11 за адресою: вул. Червоноармійська 7 в м. Харкові. У своїй заяві вказали, що відповідачка з квітня 2015 року за спірною адресою не мешкає. Вселялась на підставі ордеру № 19 від 17.09.2013 року. Вважають, що оскільки відповідач більше шести місяців не проживає по вказаній адресі вона втратила право користування жилим приміщенням, і просять визнати її такою. В судове засідання представник позивача зявилась, позов підтримала посилаючись на підстави в ньому викладені. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи встановив наступне: Гуртожиток літ. «В-5» за адресою м. Харків, вул. Червоноармійська 11 належить державі Україна в особі міністерства інфраструктури України та його на балансі утримує позивач ( с.с.10, 18 ). На запит суду встановлено що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO] гуртожиток з 08.10.13 року (с.с. 35). Згідно до актів від 15.03.16 року; 18.04.16 року,; 23.05.16 року встановлено що відповідачка не проживає в спірному приміщенні з квітня 2015 року, особистих речей в приміщенні немає, за комунальні послуги не сплачує (с.с. 14 -16). У такий спосіб у суді вірогідно встановлено, що відповідачка не проживає за спірною адресою більше 1 року без поважних причин. Згідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачкою заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. У відповідність зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. [PERSON] проживає на спірній площі більш шести місяців без поважних причин, тому вона втратила право користування кімнатою 12 в гуртожитку 11 по вул. Червоноармійській 7 в м. Харкові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В позові вказано, що позивач власником квартири [ADDRESS]. На даний час в належній йому квартирі зареєстровані і проживають він, його дочка та внук. Крім них в спірній квартирі зареєстрована відповідачка, яка в 2010 році добровільно залишила квартиру і в ній не проживає. За вказаних обставин просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі і проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила і не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2007 року та копією Витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року. Відповідачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги на дану квартиру та довідкою Житлово-будівельного кооперативу №15 Івано-Франківського міськвиконкому від 26.05.2014 року. Позивач вказує, що відповідачка є його внучкою та з 2010 року не проживає за місцем реєстрації, а місце її проживання йому невідоме. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] (далі- спірна квартира). В позові вказує, що спірна квартира є приватною власністю позивача, в якій з довзолу позивача було зареєстровано відповідача. Проте відповідач не є членом сім'ї позивача, у спірній квартирі не проживає більше року, жодний домовленостей між сторонами щодо користування спірної квартири не було. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву не подав, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подав. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача такою що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У своїй заяві вказав, що відповідач за усною домовленістю між сторонами, для отримання посвідки на тимчасове проживання, був зареєстрований позивачем за спірною адресою та забов* язався добровільно знятись з реєстрації. З 27 січня 2016 року (дати своєї реєстрації) відповідач за спірною адресою не мешкає і своїх речей в квартирі не має . Вважає що відповідач втратив право користування жилим приміщенням та просить зняти його з реєстрації. В судове засідання представник позивача зявився, позов підтримав. Представник 3-ї особи до судового засідання не зявився, прохали розглядати справу за їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився,про час розгляду справи повідомлявся за останньою відомою адресою. За згодою представника позивача суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне: власником квартири [ADDRESS] є позивач в справі [PERSON]. Згідно до довідки дільниці № 28 Жилкомсервісу відповідач , є зареєстрованим за адресою: [INFO] з 2701.2016 року. Актом жильців будинку 27 посвідченим начальником дільниці Жилкомсервісу від 12.12.2016 року встановлено що відповідач за спірною адресою з дати реєстрації не мешкає і своїх особистих речей в квартирі не має. В судовому засіданні було імовірно встановлено що відповідач - своїх особистих речей в спірній квартирі не має, в правоохоронні органи з заявами про перешкоджання проживати за спірною адресою не звертався. У такий спосіб у суді встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку більше 1 року без поважних причин. Згідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є підстави для задоволення позову. У відповідність зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідач не проживає на спірній площі більш одного року без поважних причин, тому він втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідачів такими що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 2-й Чоботарський вїзд 7 кв. 37 в м. Харкові. У своїй заяві вказав, що відповідачі які є його родичами більше 20 років за спірною адресою не мешкають. Своїх особистих речей в квартирі не мають та комунальних платежів не здійснюють. Вважає що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням та просить зняти їх з реєстрації. В судове засіданняпозивач зявився, позов підтримав. Представник 3-ї особи до судового засідання не зявився, прохали розглядати справу за їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час розгляду справи повідомлялись за останньою відомою адресою. За згодою позивача суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне: Наймачем квартири 37 в будинку 7 по 2-у вїзду Чеботарському в м. Харкові є померла 10.04.1996 року [PERSON]. Спірна квартира площею 34,5 кв.м. Згідно до довідки дільниці № 27 Жилкомсервісу відповідачі , є зареєстрованими за адресою: м. Харків 2-й Чоботарський вїзд 7 кв. 37. Актом КП Жилкомсервіс від 03.04.2017 року встановлено що відповідачі за спірною адресою не мешкають тривалий час і своїх особистих речей в квартирі не мають. В судовому засіданні було встановлено що відповідачі - своїх особистих речей в спірній квартирі не мають, в правоохоронні органи з заявами про перешкоджання проживати за спірною адресою не звертались. У такий спосіб у суді встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку більше 1 року без поважних причин. Згідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачами заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є підстави для задоволення позову. У відповідність зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідачі не проживають на спірній площі більш одного року без поважних причин, тому вони втратили право користування житловим приміщенням у квартирі 37 будинку 7 по пров. 2-у Чеботарському в м. Харкові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідачів такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У своїй заяві вказав, що відповідачі за усною домовленістю між сторонами, для отримання посвідки на тимчасове проживання, були зареєстрований позивачем за спірною адресою та забов* язались добровільно знятись з реєстрації через 6 місяців. З 11.10.16 року (дати своєї реєстрації) відповідачі за спірною адресою не мешкають і своїх речей в квартирі не мають . Вважає що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням та просить зняти їх з реєстрації. В судове засідання позивач не зявився. Надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник 3-ї особи до судового засідання не зявився, прохали розглядати справу за їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час розгляду справи повідомлялись за останньою відомою адресою. Представник відповідачів подав письмову заяву в якій визнав позов та прохав розглядати справу за їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне: власником квартири [ADDRESS] є позивач в справі [PERSON]. Згідно до довідки дільниці № 28 Жилкомсервісу від 14.03.17 року відповідачі , є зареєстрованими за адресою: [INFO] з 11.10.2016 року. Актом жильців будинку 1 посвідченим начальником дільниці Жилкомсервісу від 12.12.2016 року встановлено що відповідачі за спірною адресою з дати реєстрації не мешкають і своїх особистих речей в квартирі не мають. В судовому засіданні було імовірно встановлено що відповідачі - своїх особистих речей в спірній квартирі не мають, в правоохоронні органи з заявами про перешкоджання проживати за спірною адресою не звертались. Родичами позивача не являються. У такий спосіб у суді встановлено, що відповідачі не проживають у спірній нерухомості більше 6 місяців без поважних причин. У відповідність зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Відповідачі не проживають на спірній площі більш шести місяців без поважних причин, тому вони втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідачки такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Золочівська, 24 в м. Харкові. У своїй заяві вказав, що відповідачка його повнолітня дочка з грудня 2007 року за спірною адресою не мешкає і своїх речей в квартирі не має оскільки одружилась та поїхала на постійне місце проживання до Росії. Вважає що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням та просить зняти з реєстрації. В судове засідання позивач зявився, позов підтримав. Представник Ленінського районного відділу у м. Харкові Головного Управління державної міграційної служби України у Харківській області до судового засідання не зявився, прохали розглядати справу за їх відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, переслала письмову заяву з Росії з проханням розглядати справу за її відсутність . За згодою позивача суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне: власником квартири [ADDRESS] є позивач в справі [PERSON]. Згідно до довідки дільниці № 29 Жилкомсервісу відповідачка , є зареєстрованою за адресою: [INFO] з 05.02.1997 року. Письмовою заявою [PERSON] посвідченою нотаріально встановлено що відповідачка з 2006 року за спірною адресою не мешкає і своїх особистих речей в будинку не має. Зареєстрована на постійне місце проживання в Росії. В судовому засіданні було імовірно встановлено що відповідачка - своїх особистих речей в спірній квартирі не має, в правоохоронні органи з заявами про перешкоджання проживати за спірною адресою не зверталась. У такий спосіб у суді встановлено, що відповідачка не проживає у спірному будинку більше 1 року без поважних причин. У відповідність зі ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає на спірній площі більш одного року без поважних причин, тому вона втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання договору недійсним, посилаючись на те, що від імені позивача з було укладено кредитний договір № DNH4ТР20431174 від 29.06.2006р.. Вказує на те, що ніколи не укладав кредитних договорів та що невідомою особою було підписано кредитний договір про надання коштів .В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та визнати кредитний договір недійсним з моменту його укладення. Представник відповідача проти позову не заперечувала, просила розглядати в відсутність. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 8.04.2029р. прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що від імені позивача з АТ«Комерційний Банк «Приватбанк було укладено кредитний договір № DNH4ТР20431174 від 29.06.2006р. Про договір позивач дізнався з листів-повідомлень про заборгованість перед по кредитному договору. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до Вироку Приморського районного суду м.Одеса від 14.05.2012р. [PERSON] , [PERSON] були засуджені за ст..358 ч.2 ,358 ч.3 КК України. Згідно даного вироку було встановлено , що [PERSON] договір № DNH4ТР20431174 від 29.06.2006р. не укладав , підписи від його імені виконані іншими особами. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання кредитного договору недійсним, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, оскільки спірний договір позивачем не укладався. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved