Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач зазначив, що 03.11.2015р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 11.03.2018р. має заборгованість в сумі 16448грн 83коп, яка складається з наступного: - 1732грн 62коп. заборгованість за кредитом; - 7420грн 54коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6036грн 20коп. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500грн штраф (фіксована частина) - 759грн 47коп штраф (процентна складова), яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами, і справу розглянути без його участі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03.11.2015р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с.6-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно наданого розрахунку, відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 11.03.2018р. має заборгованість 16 448грн 83коп., яка складається з наступного: - 1732грн 62коп. заборгованість за кредитом; - 7420грн 54коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6036грн 20коп. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500грн штраф (фіксована частина); - 759грн 47коп штраф (процентна складова) (а.с.5). Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідносин є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення 1 732грн 62коп заборгованості за кредитом, 7 420грн 54коп заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 036грн 20коп заборгованості з пені. У задоволенні позову в частині стягнення 500грн штрафу (фіксована частина), та 759грн 47коп штрафу (процентна складова), суд вважає за потрібне відмовити. Відповідно до положень статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійно ї цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного суду України по справі №6-2003цс15). У даному випадку штраф у вигляді штрафів, і пеня, нараховані в один і той же період, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 1 732грн 62коп заборгованості за кредитом, 7 420грн 54коп заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 036грн 20коп заборгованості з пені, а всього 15 189грн 36коп. Судові витрати розподілити за положеннями ст.141 ЦПК України. При цьому слід зазначити, що, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 627 гривень 09 копійок (15 189,36 х 1762 / 16 448,83). На підставі викладеного,

Outcome: partial