Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

позивач, Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за навчання у розмірі 8927,18 грн., з яких основний борг - 4041,29 грн., пеня - 3766,45 грн., три проценти річних від простроченої суми - 309,57 грн., збитки від інфляції - 809,87 грн. В обґрунтування посилається на те, що відповідача з 01.09.2017 наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» №306-08 від 10.08.2017 року зараховано студентом першого курсу денної форми навчання, факультету «Гірничий» для подальшого навчання за рахунок коштів фізичних осіб. 01.09.2017 року між ДВНЗ «ДонНТУ» та [PERSON] був укладений договір про навчання № 385/ГФ, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за денною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки «Гірництво», а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки встановлені вказаним договором. Відповідно до п. 5.2., 5.3. Договору загальна вартість освітньої послуги становила 39300,00 грн., зокрема, за кожний семестр першого курсу навчання 6525,00 грн., а грошові кошти мали вноситись два рази на рік не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Відповідно до п. 3.4. Договору, відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, зобов`язаний у письмовій формі поінформувати про це позивача не пізніше 10 вересня та 20 лютого поточного навчального року. Відповідно до п. 5.4. Договору, якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання послуг у зазначений в п. 3.4 договору строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі, а згідно п. 6.2. Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3. Договору, тобто з 11.09.2017 у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Позивач зазначає, що виконав обов`язки по наданню освітньої послуги в повному обсязі, але відповідач з 01.09.2017 року по 03.12.2017 року не здійснив оплату за навчання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4041,29грн. та у зв`язку із чим 04.12.2017 року він був відрахований з навчального закладу за наказом № 191-06 від 11.12.2017. Вимоги викладені в претензії від 02.02.2018 року за № 01-34/175 щодо сплати заборгованості в добровільному порядку відповідачем проігноровано, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Ухвалою від 16 січня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. В поясненнях від 03.03.2021 представник відповідача заперечила проти позовних вимог. Вказує, що [PERSON] не здійснював жодних проплат за навчання. Він ще в вересні 2017 року дзвонив до університету та повідомляв, що не буде навчатись. Оскільки він не отримував копії договору, то не знав, що про це слід повідомити письмово. З 23 січня 2017 року по 14 жовтня 2018 року [PERSON] працював на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», а тому жодного дня не був присутній на заняттях у ДВНЗ «ДонНУ» та не отримував освітньої послуги. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається на підставу позовних вимог, а саме, доказів того, що [PERSON] було надано освітню послугу за договором від 01.09.2017 та доказів обґрунтування суми заборгованості. У зв`язку з цим, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В поясненнях від 18.03.2021 представник позивача заперечила проти доводів представника відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що позивач належним чином виконав зобов`язання з договором, а відповідач в свою чергу в порушення умов договору покладені на нього зобов`язання не виконав, не вносив плату за навчання у строки та в розмірі, встановлених договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою №38 від 11.12.2019. Контррозрахунок заборгованості представником відповідача не надано. В судових засіданнях 01.04.2021, 19.04.2021 представник позивача вимоги викладені у позові підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, надав заяву від 16.02.2021, в якій просить розглядати справу без його участі, за участю його представника - [PERSON] . Представник відповідача в судових засіданнях 01.04.2021, 19.04.2021 заперечила проти позовних вимог в повному обсязі, вказавши, що відповідач не навчався в ДВНЗ «ДонНУ», оскільки працював на шахті, а тому не повинен сплачувати за навчання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з копій виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту ДВНЗ «ДонНТУ», погодженого конференцією трудового колективу 18 травня 2016 року (протокол №1 від 18.05.2016) вбачається, що ДВНЗ «ДонНТУ» є юридичною особою, державним вищим навчальним закладом, який здійснює підготовку згідно із державним замовленням і договірними зобов`язаннями висококваліфікованих фахівців для галузей народного господарства, науки і освіти. Згідно архівної довідки № 29 від 05.05.2021 року та копій Наказу № 306-08 від 10.08.2017 року, наказу №191-06 від 11.12.2017, [PERSON] з 01.09.2017 року зараховано студентом першого курсу денної форми навчання, групи ГСп-17, факультету «Гірничий» для здобуття освітнього ступеня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Гірництво» за рахунок коштів фізичних осіб, та відраховано з 04.12.2017 у зв`язку з порушенням п. п. 5.3, 4.2 умов договору про навчання. 01.09.2017 між Державним вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет» (виконавець) та [PERSON] (студент, замовник) укладений Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНУ» №385/ГФ. Згідно з п. п. 1, 2.1, 3.1, 3.4. вказаного Договору ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавць, взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за денною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки «Гірництво» на рівні державних стандартів. Відповідач, у свою чергу, взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені Договором, а також у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, повинен був поінформувати у письмовій формі про це позивача не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Відповідно до пунктів 5.2, 5.3, 5.4 вказаного Договору, загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 39000 гривень, у тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 6525 гривень, а грошові кошти мають вноситися два рази на рік не пізніше 10 вересня і до 20 лютого поточного навчального року. Якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4 Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Пунктом 6.2 вказаного Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що визначено у п. 5.3 Договору, у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пунктом 7.1 визначені випадки припинення договору, серед яких, зокрема, відрахування студента з університету згідно із законодавством або у разі невиконання п.п.5.3, 4.2 цього договору протягом двох місяців. Згідно Довідки ДВНЗ «ДонНТУ» від 11.12.2019 року № 38 за [PERSON] за навчання за договором №385/ГФ від 01.09.2017, станом на 11.12.2019, рахується заборгованість в сумі 4041,29 за період з 01.09.2017 по 03.12.2017. Оплата за вказаний період навчання не надходила. З копії вимоги (претензії) № 01-34/175 від 08.02.2018 про погашення заборгованості по договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість з оплати наданих освітніх послуг за Договором у сумі 4041,29 грн., яка не сплачена. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 11.09.2017 по 31.03.2020 складає 3766,45 грн., інфляційні збитки за період з вересня 2017 по лютий 2020 становлять 809,87 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 11.09.2017 по 31.03.2020 - 309,57 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. ч. 1, 6 ст.73 Закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Відповідно до ч. 1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначаються правові наслідки, встановлені договором або законом, які настають у разі порушення зобов`язання, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею)є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, та відповідачем і його представником не спростовується, що на момент розгляду справи відповідачем добровільно суму заборгованості за договором №385/ГФ від 01.09.2017 не сплачено. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язань за договором, а тому, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про навчання, а також, з урахуванням умов договору та ст. 625 ЦК України, сума пені, розмір інфляційного збільшення суми боргу та три проценти річних від простроченої суми, в зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не отримував освітні послуги у зв`язку з тим, що працював на шахті, а тому не був присутнім на заняттях, судом не приймаються, оскільки вказане є одностороннім порушенням договірних зобов`язань, і за відсутності порушення обов`язків за договором з боку позивача, не звільняє його від обов`язку сплатити обумовлену у договорі суму за навчання до дати його виключення з навчального закладу. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не знав умови договору, оскільки не отримував його копії, є безпідставними, оскільки факт підписання договору відповідачем свідчить про обізнаність з його умовами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2120 гривень.

Outcome: approved