Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.2013 року між ним та відповідачкою укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08504-220413. Вказану угоду укладено шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] у національній валюті з наданням платіжної картки і ПІН-коду до картки та встановленням ліміту Кредитної лінії у розмірі 14400 гривень. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток відповідачка зобов'язана щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідачки станом на 02.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 17744,83 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідачка заборгованість за кредитом повернути відмовляється, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.04.2013 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитну угоду на підставі заяви №002-08504-220413. Відповідно до умов даної угоди відповідачці відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті з наданням платіжної картки та встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 14400 гривень. Згідно тарифів на обслуговування платіжних карток відповідачка зобов'язалася щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідачки станом на 02.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 17744,83 грн., що складається з тіла кредиту - 12606,08 грн., простроченого тіла кредиту - 1793,92 грн., заборгованості за відсотками - 3344,83 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved