Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживачів, пояснивши суду, що між ним та банком 05.02.2015р. укладено Договір №54354 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи в національній валюті. Пункт 2.1. Договору декларує, що банк зобов'язується відкрити клієнту поточний рахунок в національній валюті № 26204527307001, та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором. Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в межах залишку на ньому грошових коштів в порядку і на умовах, визначених банківськими правилами та чинним законодавством України. Пункт 1.24. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначає, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки. Пункт 2.2. Договору також встановлює, що платіжні документи від клієнта приймаються протягом встановленого банком операційного дня. Платіжні документи, що надійшли від клієнта протягом операційного часу, проводяться (виконуються) банком у цей день. Всупереч зазначеному вище, починаючи з 16 березня 2015 року, відповідач, не дивлячись на постійні звернення до працівників відділення №101 м. Хмельницький АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з проханням видати належні позивачу кошти, що розміщені на його рахунку у готівковій формі через касу відділення до цього часу так і не зміг їх видати, внаслідок відмови банку виконувати свої зобов'язання за договором в повному обсязі, в результаті чого станом на 16.03.2015 року, на позивача рахунку знаходилося 60 060,00 грн. На момент подачі даного позову 37 795,00 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку. Тому, позивач просить стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Відділення №101 м. Хмельницький АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь грошові кошти в сумі 37 795,00 грн. з нарахованими на них процентами, пеню за несвоєчасне виконання свої зобов'язань з розрахунку 0,1 відсотка від 37 795,00 грн. за кожен день невидачі зазначених коштів готівкою через касу відділення, починаючи з 16.03.2015 року по день здійснення видачі зазначеної суми готівки в повному обсязі, станом на 26.05.2015 р. ця сума становить 2 985,80 грн., моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просить змінити позовні вимоги, та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 17 795,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань у сумі 3 682,00 грн., та моральну шкоду в сумі - 20 000,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1. ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1067 Цивільного кодексу України встановлює, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Стаття 1068 Цивільного кодексу України встановлює, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Частина 2 статті 1066 Цивільного кодексу України декларує, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України гарантується право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, закріплюється непорушність приватної власності та положення про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд, та має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Пунктом 3.1.1. Договору банк гарантує право Позивача безперешкодно користуватися коштами, а відповідно до п. 3.2.1. Договору, Позивач має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку. Стаття 1074 Цивільного кодексу України встановлює, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до п.5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. При цьому, ст. 1073 Цивільного кодексу України зазначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Пункт 32.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлює, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що між позивачем та банком 05.02.2015р. укладено Договір №54354 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи в національній валюті, що підтверджується матеріалами справи, та копією договору наявного в матеріалах справи. Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов вказаного договору, банк зобовязаний відкрити клієнту поточний рахунок в національній валюті № 26204527307001, та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором. Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в межах залишку на ньому грошових коштів в порядку і на умовах, визначених банківськими правилами та чинним законодавством України. Оскільки, своїми діями/бездіяльністю відповідач обмежує позивача право власності, перешкоджає користуватися грошима, всупереч умовам договору №54354 від 05.02.2015р. про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи в національній валюті, та в наслідок відмови банку виконувати свої зобов'язання за договором в повному обсязі, виникла заборгованість банку перед позивачем, то суд вважає, що позов в частинні стягнення 17 795,00 грн. заборгованості, та пені за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань у сумі 3 682,00 грн. слід задовольнити. В частинні позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн., суд вважає, що слід відмовити, та стягнути моральну шкоду в сумі 500,00 грн., оскільки дана сума стягнення ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: partial