Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суду із позовом до відповідачки про стягнення суми боргу 27758,90 грн., з яких 24500 грн. основного боргу, 1543 грн. інфляційних нарахувань та 1715 грн. 3% річних за користування коштами. Посилається на те, що 29.10.2012 року позичив відповідачці грошові кошти у сумі 24500 грн. Одержання нею вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 29.10.2012 року про одержання позики в сумі 24500 грн. Як зазначено в розписці, відповідачка зобов'язувалася повернути позику до 29.10.2014 року. Свої зобовязання по поверненню боргу відповідачка не виконує. Позивач неодноразово звертався до відповідачки із вимогою про повернення боргу, проте остання ухиляється від виконання зобов'язання, не відповідає на його телефонні дзвінки, уникає зустрічей. Тому, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 27758,90 грн., з яких 24500 грн. основного боргу, 1543 грн. інфляційних нарахувань та 1715 грн. 3% річних за користування коштами. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом вручення їй рекомендованого листа з повідомленням про виклик до суду на розгляд даної справи. Однак, причини неявки відповідачки в судове засідання суду невідомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує проти розгляду справи без участі відповідачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2012 року позивач [PERSON] позичив відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 24500 грн. Одержання нею вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 29.10.2012 року про одержання позики в сумі 24500 грн. Як зазначено в розписці, відповідачка зобов'язувалася повернути позику до 29.10.2014 року. Однак свої зобовязання по поверненню боргу відповідачка не виконує. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідачки із вимогою про повернення боргу, проте остання ухиляється від виконання зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] своїх зобовязань по виконанню договору належно не виконувала: у встановлений строк не повернула позичальнику обумовлену і отриману ним суму грошей. Згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд констатує, що відповідачка порушила умови договору, ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання перед позивачем, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до платіжного доручення від 18.03.2015 року позивачем при подачі до суду сплачено судовий збір в розмірі 278,00 гривень, які позивач просив стягнути з відповідачки як судові витрати. А тому, відповідно до вимоги ст. 88 ЦПК України дана вимога також підлягає задоволенню. За угодою від 06.04.2015 року про надання правової допомоги позивач оплатив адвокату 2000 грн. за надані послуги, тому вказану суму також слід стягнути з відповідача в порядку передбаченому ст.84 ЦПК України.

Outcome: approved