Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач в червні 2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 13.01.2019 між нею та відповідачем було укладено розписку, згідно котрої відповідач взяв на себе зобов`язання вчинити певні дії, і як завдаток взяв тверду грошову суму у розмірі 500 доларів США, на підтвердження передачі грошей відповідач надав розписку. Гроші передавалися для вирішення питання про переуступку прав оренди кіоску. Була домовленість про те, що через декілька днів зустрінуться і відповідач складе договір оренди майна, в якому буде прописане її прізвище, як орендаря та суми по оренді. Також обіцяв познайомити з працівниками ПП « [PERSON] », які з його слів здавали кіоск в оренду. 16.01.2019 року відповідач надав складений договір, який її не влаштував, а саме були розбіжності по сумі оренди та її прізвище в договорі не було прописано, а тому вирішила відмовитися від оренди кіоску. По розписці [PERSON] повинен був віддати завдаток в обмін на розписку. Але грошей не повернув, посилався на те, що став жертвою шахрайства і віддавати гроші не буде. Одна з розмов записана на телефон. Вказує, що станом на 14.06.2019 офіційний курс гривні щодо іноземних валют, згідно відомостей із сайту НБУ становить 100 доларів США = 2461,7080 грн. Сума заборгованості становить 500 доларів США * 26,4170 = 13208,50 грн. Посилаючись на ст.ст. 15, 16, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 13208,50 грн. та 768 грн. 40 коп. судового збору. Ухвалою від 05.07.2019 року по справі відкрито спрощене провадження. 25.02.2020 року відповідач через адвоката Братищенка Ю.О. направив відзив на позов. В своєму відзиві відповідач посилається на те, що відповідач здійснював підприємницьку діяльність з реалізації кави та супутніх товарів у кіоску (мала архітектурна форма) за адресою: [ADDRESS] , який орендував у ДП «Лакомка». Бізнес відповідача включав також продаж хот-догів та гриль-продукції. Наприкінці 2018 року відповідач вирішив змінити вид підприємницької діяльності на прокат велосипедів, а бізнес з реалізації кави продати шляхом уступки прав оренди кіоску та обладнання на покупця. У відповідача були три покупці, проте найвищу ціну у 2000 доларів США запропонувала позивач. У зв`язку з цим сторони в усній формі уклали договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався перевести на позивача права оренди кіоску та іншого обладнання, а позивач зобов`язалася зареєструватися суб`єктом підприємницької діяльності для можливості переведення прав оренди та сплатити 2000 доларів США. На забезпечення виконання своїх зобов`язань позивач сплатила відповідачу завдаток в сумі 500 доларів США, позивач в позовній заяві визнала факт передачі відповідачу 500 дол.США саме як завдатку у рахунок оплати переведення прав оренди. У зв`язку з укладенням договору з позивачем, відповідач відмовив іншим покупцям, які бажали взяти в оренду кіоск, а через декілька днів позивач повідомила, що вона не бажає реєструватися суб`єктом підприємницької діяльності, у зв`язку з чим відмовляється від укладеного договору щодо переуступки прав оренди. Враховуючи те, що оскільки неможливість переведення прав оренди (порушення зобов`язання) виникла внаслідок відмови позивача реєструватися суб`єктом підприємницької діяльності, вважає, що завдаток не підлягає поверненню. Також посилався на відсутність між сторонами правовідносин позики та на те, що звукозапис телефонної розмови є недопустимим доказом. Зазначав, що відповідач втратив свій примірник договору оренди кіоску за адресою: [ADDRESS] , з ДП «Лакомка», а тому направлено адвокатський запит до ДП «Лакомка» про надання копії договору який в подальшому буде наданий суду. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Судові витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до попереднього розрахунку становить 8 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся у встановлену законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд доходить до наступного висновку. Як убачається з копії розписки, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, [PERSON] переуступив право на оренду на користь [PERSON] за 2000 доларів США та взяв завдаток в сумі 500 доларів США. Зобов`язався передати всі договори та контакти новому орендатору після чого, [PERSON] виплатить залишок суми 1500 доларів на користь [PERSON] . У випадку не передання усіх прав оренди (договорів), [PERSON] зобов`язується повернути завдаток 500 доларів (а.с.7) Об`єкт переуступки знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить ПП «Лакомка». Засадами чинного Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України). Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.762 Цивільний кодекс України). Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Відповідно до ч.1 ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду примірник договору найму чи то піднайму майна, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, а тому суд доходить до висновку, що передані позивачем відповідачу кошти підлягають поверненню, а позов підлягає задоволенню. Суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 13208,50 грн. Також слід зазначити про відсутність між сторонами правовідносин позики. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved