Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж, в якому послався на те, що згідно рішення виконкому Соснівської міської ради Львівської області від 23.03.1989 р. йому було виділено для будівництва індивідуального гаража в м.Соснівка в гаражному кооперативі № 1 земельну ділянку розміром 4.0 х 6.0 м. під [NUMBER], з умовою вступу в гаражний кооператив № 1. У 1989 р. на виділеній земельній ділянці, ним було побудовано гараж розмірами 6,05х6,4м., проте не зареєстровано права власності на нього. Згодом рішенням Соснівської міської ради № 25 від 15.05.2003 у зв'язку з введенням загально-державного реєстру права власності на нерухоме майно присвоєно поштові адреси гаражам в районі лікарні - [ADDRESS]. В подальшому, рішенням Соснівської міської ради № 233 від 07.06.2013 року йому надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування індивідуального гаража в м.Соснівка. А у 2014 році він отримав свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на гараж [NUMBER] у [ADDRESS] загальною площею 38,72 м.кв. Позивач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності. Водночас зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав письмову заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням виконкому Соснівської міської ради Львівської області № 101 від 23.03.1989 р. «Про відведення земельної ділянки під будівництво індивідуального цегляного гаража в м.Соснівка» [PERSON] було виділено для будівництва індивідуального цегляного гаража в м.Соснівка в гаражному кооперативі № 1 земельну ділянку розміром 4.0 х 6.0 м., присвоєно [NUMBER], з умовою вступу в гаражний кооператив № 1. Рішенням Соснівської міської ради № 25 від 15.05.2003 «Про присвоєння поштової адреси гаражам в м.Соснівка» у зв'язку з введенням загально-державного реєстру права власності на нерухоме майно, присвоєно поштові адреси гаражам в районі лікарні: [ADDRESS]. 07.06.2013 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування індивідуального гаража в м.Соснівка, що підтверджується витягом з рішенням Соснівської міської ради № 233 від 07.06.2013 р. В той же час як із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що позивачем на даній земельній ділянці, яка використана ним за цільовим призначенням, було здійснене будівництво гаража загальною площею 38,72 м.кв. Водночас згідно копії технічного паспорту, [PERSON] побудував цегляний гараж у 1989 році. Разом із тим як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, розташована по [ADDRESS] гараж [NUMBER]. Підставою виникнення є свідоцтво про право власності від 08.05.2014 року. Згідно ст. 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч. 2 ст.331 ЦК України , право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як регламентує ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що гараж побудований позивачем на своїй земельній ділянці призначеній саме для цього, не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved