Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто», [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди в завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивував свої вимоги тим, що 05 квітня 2012 року близько 13 години 50 хвилин на Залізничному шосе, 57 в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фіат», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка є дружиною власника автомобіля [PERSON] Відповідно до постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2012 року [PERSON] був визнаний винним у порушень вимог правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено. Згідно акту виконаних робіт від 18 грудня 2013 року, вартість виконаних робіт необхідних для відновлення автомобіля «Фіат», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 05.04.2012 року становить 4998 гривень. Просив суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» страхове відшкодування у розмірі 4488 гривень 12 копійок. Також позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000 гривень та франшизу 510 гривень, а також вирішити питання про судові витрати. В судовому позивач підтримав вимоги позовної заяви та просив задовольнити її у повному обсязі. Зокрема з приводу завдання йому моральної шкоди, зазначив, що сам факт того, що він був змушений витрачати зусилля, для отримання суми страхового відшкодування, у тому числі необхідність звернення до суду та підготовка матеріалів для такого звернення це вже є підставою для відшкодування моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати [PERSON] Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи вважав за необхідне задовольнити позов пред'явлений до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» в межах 1854 гривень 37 копійок. В іншій частині позову просив суд відмовити. При цьому зазначив, що позивачем не було надано реквізитів для здійснення перерахунку суми страхового відшкодування, у зв'язку з чим така виплата і не була здійснена. Також представник позивача послався на ту обставину, що аварійним комісаром при огляді транспортного засобу позивача було встановлено наявність пошкоджень, які не відносяться до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05 квітня 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], а тому сума страхового відшкодування була розрахована за виключенням таких пошкоджень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього 510 гривень франшизи визнав повністю. В частині задоволення вимог про стягнення з нього моральної шкоди, просив суд відмовити повністю, оскільки вважав такі вимоги позивача необґрунтованими та не доведеними перед судом. Заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2012 року [PERSON] був визнаний винним у порушень вимог правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. Зазначеною постановою встановлено, що 05 квітня 2012 року близько 13 години 50 хвилин на Залізничному шосе, 57 в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фіат», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Власником автомобіля «Фіат», р.н. [NUMBER] є позивач [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7974132 у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» з лімітом відповідальності 50000 гривень. Франшиза 510 гривень. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Суд не бере до уваги посилання представника ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» на ту обставину, що розмір страхового відшкодування повинен становити 1344 гривні 37 копійок, у зв'язку з тим, що аварійним комісаром було встановлено наявність інших пошкоджень зі слідами іржі, які не відносяться до дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулася 05 квітня 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Таке твердження представника відповідача нічим не доведено та на погляд суду носить характер припущення і тому не береться до уваги. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до висновку акту виконаних робіт від 18 грудня 2013 року, вартість виконаних робіт необхідних для відновлення автомобіля «Фіат», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 05.04.2012 року становить 4998 гривень. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Виходячи з таких мотивів, суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму франшизи у розмірі 510 гривень, а з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто», суд вважає за необхідне стягнути 4488 гривень. Вирішуючи позов в частині вимоги позивача про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача про наявність такої, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Будь-якими доказами, крім пояснень позивача, дослідженими судом в ході розгляду справи, не доводиться наявність такої шкоди. Не приймаючи такі твердження до уваги, суд враховує, що позивачем не надано буд-яких фактичних даних, на підставі яких суд міг би встановити наявність зазначеної позивачем обставини, щодо отримання ним моральної шкоди. Жодного доказу на обґрунтування таких доводів суду надано не було і в ході розгляду справи така обставина не знайшла свого відображення у доказах, досліджених судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки не доведена та ґрунтується на припущеннях, а тому відхиляється судом, як така що пред'явлена безпідставно. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial