Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 33 141, 46 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2014 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р., Управління зобов`язано здійснити відповідачу перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідно до довідки про складові заробітної плати з урахуванням у складі останньої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації та суми премії до державних, професійних та ювілейних дат, починаючи з 14.02.2011 р. В листопаді 2016 Управлінням була виконана вказана постанова суду. Після проведення перерахунку, розмір пенсії відповідача зменшився і з 02.06.2014 р. становить 2 631, 71 грн. До виконання постанови суду , станом на 01.06.2016 р. розмір пенсії відповідача становив 3 565, 49 грн. У зв`язку з викладеним виникла переплата пенсії, яка становить 33 141, 46 грн. за період з 02.06.2014 р. по 31.03.2017 р. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, позивач звертається до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 07.05.2020 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 29.03.2017 р. «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України» затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізовуються шляхом злиття, а саме: Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка є правонаступником всіх прав та обов`язків припинених Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2014 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р., визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо проведення перерахунку пенсію [PERSON] з урахуванням сум премії, індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та матеріальної допомоги на оздоровлення. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру 80 % заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати від 29.05.2014 р. №1719/626-52-05-39, з урахуванням сум щомісячної премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та індексації, починаючи з 02.06.2014 р. з урахуванням проведених виплат. Вбачається, що після здійснення позивачем перерахунку пенсії відповідачу на виконання зазначеної вище постанови суду, розмір пенсії останньої зменшився, а саме з червня 2014 року почав становити 2 619, 71 грн., замість 3 565, 49 грн. 08.09.2017 р., 18.04.2018 р. та 12.02.2020 р. позивач направляв до відповідача листи з повідомленнями про виникнення переплати в виплаті пенсії в розмірі 33 141, 46 грн. Відповідачем даний лист було проігноровано та кошти повернуті не були. Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14. Виходячи з аналізу ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних належних доказів (висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування) по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою під час нарахування відповідачу пенсії у період з 02.06.2014 р. по 31.03.2017 р. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). До рахункової помилки не можна віднести помилки в застосуванні закону, інші свідомі помилкові дії, не пов`язані з помилками під час здійснення математичних дій, розрахунків. При цьому, вбачається, що постановою Деснянського районного суду м. Києва визнано дії позивача неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії відповідача, отже Управлінням було допущено помилку в застосуванні закону, яка й призвела до переплати відповідачу пенсії, що не є підставою для повернення вказаних грошових коштів. Окрім того, п. 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10. 2011 р. встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Зокрема, позивачем не надано до суду доказів недобросовісності з боку відповідача, яка б могла призвести до виникнення переплати пенсії. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, як не встановлено й наявності рахункової помилки, а тому, відповідно до ст. 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення надміру виплачених коштів не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed