overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 квітня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 12. Судові витрати просив покласти на позивача. Позов аргументував тим, що протягом останніх кількох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин, так з 09 червня 2017 року позивач проживає окремо від відповідача та їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], у своїх батьків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, виховання їхньої спільної дитини. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникали сварки, свідком яких стає їхній син. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. За таких обставин шлюб необхідно розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Спору про поділ майна та про стягнення аліментів не має. 03.10.2017 - ухвалою суду відкрито провадження в справі. 15.11.2017 позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглянути у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Просив судові витрати, пов'язані з поданням позовної заяви покласти на нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.10), повідомлялась належним чином та завчасно (а.с. 15), заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, поважності причин неявки суду не повідомила, позов не оспорила. Згідно ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. А тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свій обов'язок повідомити суд про причини неявки у судове засідання, передбачений ч.2 ст. 77 ЦПК України не виконав, позов не оспорив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України суд не вбачається. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору №1475/2026GLPS2 від 05.05.2011 в розмірі 4001,26 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що позивач набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договору факторингу від 08.10.2012. Вищевказаний кредитний договір був укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], яка отримавши кредитні кошти своїх зобов'язань за договором не виконала і заборгувала позивачу заявлені ним в позові суми. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка, згідно поданої нею заяви, позов визнала повністю, просила розгляд справи провести у її відсутність. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦКП України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачкою, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2015 року стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 500,00 гривень. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2017 року збільшено розмір аліментів до 1500 гривень. Позивач як на підставу зменшення аліментів вказує, що його матеріальне становище змінилося, він не працює, доходу не отримує. 05.05.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечила проти задоволення позову. Та вказала, що обставини, вказані в позові були враховані судом при ухвалені рішень про стягнення аліментів та про збільшення аліментів. Позивач [PERSON] не працює вже понад 10 років, матеріальний та сімейний стан його не мінявся. Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.03.2015 року стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 500,00 гривень. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.06.2017 року розмір аліментів збільшено та стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1500,00 гривень Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач вказує на підставу збільшення аліментів той факт, що в нього змінилося матеріальне становище, в свою чергу ним не подано жодного доказу на підтвердження даної обставини. Як вбачається\~з матеріалів справи та пояснень стягувача матеріальний та сімейний стан відповідача не змінився, а тому відповідно до ст. до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України немає підстав для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і повідомив, що 24.06.2011 року він уклав шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом державної реєстрації цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області у Ладижинській ВК 39, за актовим записом № 84. Спільне життя не склалося, через різні погляди на шлюб та сімю. Подальше спільне проживання та збереження сімї стали неможливими. Миритися з відповідачем не бажає. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24.06.2011 року відділом державної реєстрації цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області у Ладижинській ВК 39 записом № 84. Позивач під час проведення судового засідання у режимі відео конференції свою позовну заяву підтримав та просив задовольнити її. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, не зявився, будь-якого повідомлення про причини неявки не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24.06.2011 року був укладений шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області у Ладижинській ВК 39, за актовим записом № 84. Спільне життя не склалося, через різні погляди на шлюб та сімю. На даний час спільне господарство між ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сімї стали неможливими. Примирення не можливе. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу\~суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини за законом. На обґрунтування позову повідомив, що [INFO] року у віці 73 роки померла його мати [PERSON], що проживала за адресою: [ADDRESS]. Упродовж шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини він не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з його захворюванням, він є інвалідом та потребує постійного стороннього догляду. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, щоб справу розглянули у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв'язку з тим, що сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у віці 73 роки померла мати позивача - [PERSON], що проживала за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом для прийняття спадщини строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з його захворюванням, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 704436. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] видно, що позивач з поважної причини, а саме його захворювання, пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, ніким не оскаржуються і не суперечать один одному. На підставі ст.ст. 10, 60, 197, 212, 213, 215 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і просив стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивач повідомив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість - працює на КП «Ладжитлосервіс» і отримує регулярну заробітну плату. Позивач та відповідачка у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, адже працює у КП «Ладжитлосервіс» і отримує регулярну заробітну плату. У відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом та просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 25881,16 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідачка отримавши кредитні кошти, своїх зобов'язань за договором не виконала і заборгувала позивачу заявлені ним в позові суми. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка, згідно поданої нею заяви, позов визнала повністю, просила розгляд справи провести у її відсутність. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦКП України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачкою, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачки. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом та просив ухвалити рішення суду яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування його власною квартирою [ADDRESS], оскільки остання з 2005 року в цій квартирі не проживає без поважних причин. Відповідач надала заяву від 27.11.2015 року про розгляд справи у її відсутність в якій позов повністю визнала. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ/майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Він вправі вчиняти відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2005 року визнається відповідачем та підтверджується письмовими доказами справи. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою знаходження квартири позивача є формальною, без наміру фактичного проживання на цій житловій площі. Відповідно відповідач втратила право на користування цим житлом. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно положення ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, яким просить визнати таким що втратив право на користування житловою площею відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить будинок [ADDRESS] на праві власності, в якій був прописаний відповідача - його син, але він з 02.06.2014р. в будинку не живе, речей його немає, але відповідач не виписується, він не може користуватися та розпорядитися своєю власністю. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач за викликом суду в судове засідання двічи не з*явився, причин суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про що до суду повернулось поштове повідомлення, тому справа відновідно до вимог ст.169,225 ЦПК України за згоди позивача слухалася за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача (на першому судовому засіданні), свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що згідно зі свідоцтва про право власності будинок належить позивачу (а.с.10-11), відповідач прописаний в ньому, як член родини власника житла (а.с.7-9), але не живе із червня 2014р., що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] (сусіди позивача), які показали що відповідач не живе в будинку батька з весни 2014р., а також встановлено довідкою (а.с.6). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не живе в будинку позивача з червня 2014року, тобто більше року, а відповідно до вимог Закону власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, а прописка там відповідача перешкоджає йому праву вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідача слід визнати втратившим права користування житлом. Тим більше, що відповідно до вимог ст.405 ч.2 ЦК України член сімьї власника житлавтрачає право на користування цим житлом у разі відсутності цього члена сімьї без поважних причин понад один рік. Відповідач не живе в будинку позивача з червня 2014року. За викликом не з*явився, заперечень по позову не надав, що суд вважає визнання ним позовних вимог. Стягнути судові витрати позивач не просив. Оскільки справа слухалася за відсутності відповідача, останній має право протягом 10-ти днів звернутися до суду про перегляд рішення, постановленного за його відсутності, якщо він не з*явився за викликом суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові. На підставі ст.ст.386, 391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони жили з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2010р., мають сина [PERSON] -03.06.2011р.н., матір'ю якого є відповідач, на утримання якого відповідач не надає йому матеріальної допомоги, і тому просив стягнути на його користь аліменти на утримання дитини. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причину не повідомила, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, у зв'язку з неявкою відповідача справа за згодою позивача відповідно до ст.169, 225 ЦПК України слухалася за її відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки сторони жили разом у зареєстрованому шлюбі та рішенням Волноваського районного суду шлюб розірвали (а.с.3), відповідач є матір'ю дитини (а.с.2), яка проживає з позивачем (а.с.4) і зобов'язана її утримувати. Цю допомогу вона може надавати. Оскільки справа слухалася за відсутності відповідача, остання має право протягом 10-ти днів звернутися до суду про перегляд рішення, постановленого за її відсутності, якщо вона не з'явилась за викликом суду з поважних причин та якщо вона обгрунтує свої заперечення по позові. На підставі викладеного,

Outcome: approved