Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просив стягнути на його користь грошові кошти в сумі 43478 грн. 36 коп. та 3000 грн. моральної шкоди. Мотивував позов тим, що 1 лютого 2014 року між та відповідачем було укладено договір № 168958 банківського вкладу (депозиту) . Предметом Договору є розміщення ним у Відповідача депозитного вкладу в сумі 44000 (сорок чотири тисячі) гривень строком на 60 днів з 14.02.2014 по 15.04.2014 (дата повернення) з виплатою банком - відповідачем на його користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 22% відсотка річних (п.2.1 Договору). Нараховані проценти згідно Договору виплачуються на дату повернення вкладу (п.2.4 Договору). На виконання Договору він 14.02.2014 року вніс готівкою на депозитний рахунок, а банк прийняв грошову суму вкладу в розмірі 44000 (сорок чотири тисячі) гривень, що підтверджується квитанцією № 1928 від 14.02.2014 року та взяв на себе зобов'язання виплатити йому суму вкладу та проценти на умовах і в порядку визначеному Договором. Згідно п.3.1.4 Договору банк зобов'язаний повністю повернути йому , як вкладнику, вклад та нараховані проценти у Дату повернення, зазначену у п. 1.1 Договору. Відповідно п.2.5 Договору вклад повертається на дату повернення вкладу, а саме 15.04.2014 року (п.1.1 Договору) шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок як вкладника для проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER], відкритий в ПАТ»Автокразбанк». 14 квітня 2014 року він звернувся до банку - відповідача у Відділення № 1 м.Олександрія ПАТ «Автокразбанк», де зробив вклад на депозит, який був зарахований на його поточний рахунок для проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER] та хотів зняти свій вклад з використанням банківської платіжної картки. Банкомат в банку - відповідача не працював, він намагався отримати кошти в касі банку, проте йому відмовили в їх видачі, посилаючись на відсутність готівки, в зв'язку з кризовою економічною та політичною ситуацією в державі. 16 квітня 2014 року він звернувся до відповідача з листом, в якому просив повернути йому суму вкладу та нараховані проценти, так як йому необхідно кошти на проведення операції. Його письмове звернення залишено відповідачем без задоволення. Надана 16.05.2014 року відповідь його зовсім не задовольнила, так як банк зазначив, що всі кошти відповідно Договору були перераховані на картковий рахунок і по можливості з цього рахунку гроші виплачуються. Відповідно п 5.1.7. договору № 13720 від 29.04.2010 року на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки встановлені щоденні стандартні операційні ліміти по платіжним карткам. Так добовий ліміт отримання готівки в банкоматі - 10000 грн., отримання готівки в терміналі - 10000 грн, загальний щоденний ліміт по платіжній картці не залежно від операцій - 20000 грн. Тобто, фактично за цим договором вказана можливість отримати всю суму вкладу в продовж 5 днів, чого зробити він не зміг. Він зміг зняти тільки 2125 гривень, що підтверджується випискою по рахунку. Замість 10000 грн. в день фактично отримував то 200грн. , то через 2-3 дні 100 грн. , то 500 грн. При цьому, приходилося займати чергу і довго чекати, що його дуже пригнічувало. Таким чином, на момент подання цієї позовної заяви банк - відповідач не повернув йому суму депозитного вкладу, чим порушив свої зобов'язання по Договору. Відповідно до виписки по рахунку від 20.05.2014 року, розмір заборгованості відповідача складає - 43478,34 (сорок три тисячі чотириста сімдесять вісім гривень, 34 коп.). Позивачем була подана заява про зміну підстави та предмету позову, а саме позивач просив розірвати договір № 13720 від 29.04.2010 року на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки з ПАТ « Автокразбанк» та стягнути на його користь грошові кошти в розмірі 43560 грн. 50 коп. та 3000 грн. моральної шкоди. Копія даної заяви була направлена відповідачу. Позивач в судове засідання не з явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує і просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечив проти задоволення позову. В письмовому запереченні зазначив, що Умови та порядок повернення суми вкладу та нарахованих процентів чітко та виключно передбачені п.2.5 Договору банківського вкладу , та не суперечать положенням ЦК України, зокрема ч.І ст. 1058 ЦК України , відповідно до якої за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання після закінчення строку дії Договору банківського вкладу (депозиту), оскільки п.2.5 вказаного Договору повернення грошових коштів, належних вкладнику разом із нарахованими відсотками передбачається виключно на поточний рахунок, відкритий в ПАТ «АКБ Банк». Вказана умова Договору була належним чином виконана Відповідачем 15.04.2014 p., що підтверджується випискою по поточному рахунку. Відсутній предмет позову, оскільки правовідносини між сторонами за Договором банківського вкладу (депозиту) припинено. Позивач не звертався до Банку із вимогою про дострокове розірвання Договору банківського вкладу (депозиту), тому право вкладника на отримання вкладу за першою вимогою не порушено. Починаючи з 30.05.2014 р. в ПАТ «АКБ Банк» розпочато процедуру тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципу забезпечення виплати владу в межах гарантованої суми відшкодування. Отримавши заяву позивача про зміну підстав та предмету позову представник відповідача направив 15.08.2014 року електронною поштою заяву про розгляд справи без його участі та додаткове письмове пояснення . В даному поясненні зазначено, що у відповідності до п. З ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 30.05.2014 року було припинено здійснення ПАТ «АКБ Банк» будь-яких операцій в тому числі з обслуговування поточних рахунків клієнтів.Таким чином, право клієнта розпоряджатися рахунком, який відкрито у банку в якому здійснюється тимчасова адміністрація, обмежене положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36, п. 3. ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначив також, що 15.08.2014 р. на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет розміщено інформацію про початок виплати грошових коштів вкладникам Банку.Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 61 ЦПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.Відповідно до розміщеної інформації, «з 15 серпня 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АВТОКРАЗБАНК» (далі - ПАТ «АКБ Банк») починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 29 травня 2014 р. включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»).Для отримання коштів за зазначеними договорами, вкладникам необхідно звернутися до установи ПАТ «Укрінбанк» з паспортом та документом органу державної податкової служби про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер).Виплати вкладникам здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень.» Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В судовому засіданні встановлено, що14.02.2014 р. між [PERSON]( Позивачем) та Публічним акціонерним товариством « Автокразбанк» ( Відповідачем) було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №168958 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору, Банк відкрив Позивачу депозитний рахунок та прийняв грошові кошти в сумі 44000,00 гривень строком на 2 місяці з 14.02.2014 р. до 15.04.2014 р. під 22% річних. Відповідно до п.2.5 Договору вклад повертається в Дату повернення вкладу (в даному випадку 15.04.2014 р.) шляхом безготівкового перерахування на картковий рахунок вкладника для проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER] відкритий в ПАТ «АКБ Банк», код Банку 331100. 15.04.2014 р. у відповідності до положень п.2.5 Договору, у зв'язку із закінченням строку Договору, Банком було перераховані належні Позивачу грошові кошти у сумі 44000,00 грн. та нараховані відсотки 1564,71 грн. на поточний рахунок відкритий в ПАТ «АКБ Банк», що підтверджується випискою, наданою Відповідачем. Встановлено, що 15.04.2014 року Позивач звернувся до Відповідача у Відділення № 1 м.Олександрія ПАТ «Автокразбанк та хотів зняти зазначені гроші з використанням банківської платіжної картки. Банкомат в банку Відповідача не працював, Позивач намагався отримати кошти в касі банку, проте йому відмовили в їх видачі, посилаючись на відсутність готівки, в зв'язку з кризовою економічною та політичною ситуацією в державі. 16 квітня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому просив повернути йому суму вкладу та нараховані проценти, так як йому необхідно кошти на проведення операції. Його письмове звернення залишено відповідачем без задоволення. Згідно наданої йому 16.05.2014 року відповіді зазначено, що всі кошти відповідно Договору були перераховані на картковий рахунок і по можливості з цього рахунку гроші виплачуються. Відповідно п 5.1.7. договору № 13720 від 29.04.2010 року на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки встановлені щоденні стандартні операційні ліміти по платіжним карткам. Так, добовий ліміт отримання готівки в банкоматі - 10000 грн., отримання готівки в терміналі - 10000 грн, загальний щоденний ліміт по платіжній картці не залежно від операцій - 20000 грн. Тобто, фактично за цим договором вказана можливість отримати всю суму коштів, які знаходяться на картковому рахунку , а Позивач отримував невеликі суми коштів, розмір яких встановлював Відповідач. За період з 16.04.2014 року по 14.05.2014 року Позивач зміг отримати лише 2125 грн., що підтверджується випискою по поточному рахунку по операціях з використанням електронного платіжного засобу, наданого Відповідачем разом з запереченням на позов. Згідно ч. 1 ст.. 1074 ЦК України зазначено , що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. В даному випадку Відповідач обмежував Позивача в його праві на отримання грошових коштів , самовільно встановивши ліміти ( 100, 200, 300 грн) .В запереченні на позов зазначено, що Відповідач не перешкоджав використанню Позивачем належних йому грошових коштів, оскільки Позивач мав та користувався можливістю отримувати грошові кошти через касу Банку. Зазначено також, , що Банк видає готівкові кошти лише у розмірі який встановлюється самим клієнтом, тобто в даному випадку на вимогу Позивача ПАТ «АКБ Банк» надавав через касу Банку готівкові кошти. Як встановлено, Позивач бажав отримати всю суму вкладу відразу, а не витрачати по декілька годин в черзі в касу Відповідача, щоб отримати невеликі суми коштів. Так що пояснення Відповідача в цій частині не відповідають дійсності. Так як Відповідач не виконував свої обов'язки, то Позивач вирішив розірвати Договір № 13720 від 29.04.2010 року на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки (3.1.12 Договору) та 25.06.2014 року направив письмову заяву цінним листом за описом вкладення 04.07.2014 року, в заяві просив розірвати договір карткового рахунку та терміново виплатити йому кошти повністю (в гривнях) доступні до використання згідно виписки по рахунку від 24.06.2014 року у сумі 43560,50 (сорок три тисячі п'ятсот шістдесят гривень,50 коп.) В відповідь на його звернення Відповідач направив йому лист № 35-6/208-29 від 21.07.2014 року , в якому відмовив Позивачу в задоволенні його вимог. Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.05.14 №320 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВТОКРАЗБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 30.05.2014 прийнято рішення №40 про запровадження з 30.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банку. Згідно із п.п.16,17 ч.1 ст.2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відповідно до ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Строк дії Договору банківського вкладу Позивача закінчився 15.04.2014 року і Позивач із заявою про повернення банківського вкладу звернувся до Відповідача ще задовго до введення тимчасової адміністрації.( до 30.05.2014 року). Тому Відповідач мав повернути вклад до введення тимчасової адміністрації. Відповідач неправомірно обмежував Позивача в його праві на отримання визначеної ним суми коштів з його банківського рахунку. За період з 16.04.2014 року по 14.05.2014 року Позивач зміг отримати лише 2125 грн. Право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд вважає , що вимоги Позивача про розірвання договору № 13720 від 29.04.2010 року на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки з ПАТ « Автокразбанк» та стягнення на його користь грошових коштів в розмірі 43560 грн. 50 коп. підлягають задоволенню. Крім того, в доповненні до заперечення Відповідач зазначив , що « з 15 серпня 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АВТОКРАЗБАНК» (далі - ПАТ «АКБ Банк») починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 29 травня 2014 р. включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»). « Позивач просить стягнути з Відповідача також моральну шкоду в сумі 3000 грн. Згідно з чинним законодавством особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами ЦК, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, зокрема, Законом України «Про захист прав споживачів» (у редакції Закону від 1 грудня 2005 року №3161-ІУ). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Ні умовами укладеного між сторонами договору, ні нормами Закону , якими регулюються спірні правовідносини, такий вид цивільної відповідальності не передбачений . Тому в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial