Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.79172 від 25.07.2011 року про надання кредиту в розмірі 100024,30 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,1000 % річних. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання: між позивачем та відповідачем [PERSON] 25.07.2011 року укладено договір застави транспортного засобу марки «GEELY», моделі «FE-1», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; між позивачем та ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» 02.07.2013 року укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає за зобов'язання позичальника в обсязі, який не перевищує на одного позичальника 25 000 грн. по кредиту на придбання автомобілів. Стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд достроково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 160027,10 грн. звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «GEELY», моделі «FE-1», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, просить суд стягнути з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» 25 000 грн. та солідарно з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 1 600,27 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2011 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON] як позичальником, укладено кредитний договір №910.79172, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 100024,30 гривень на строк 60 місяців для фінансування купівлі транспортного засобу марки «GEELY FE-1», моделі «FE-1», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.1000 %, що сплачуються в складі щомісячних ануїтетних платежів згідно з графіком, остатній з яких припадатиме на 25.07.2017 року (а.с.6-11). Пунктом 1 пар. 8 договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у разі одного з таких випадків: (1) втрати позичальником, знищення або пошкодження транспортного засобу; (2) передачі в наступну заставу транспортного засобу без згоди банку; (3) відчуження та іншого розпорядження транспортним засобом без згоди банку; (4) прострочення оплати чергового аніутетного платежу (його частини) більш ніж на 30 днів; (5) несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; (6) в разі розірвання банком договору; (7) неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; (8) порушення позичальником будь-яких інших умов договору та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п.2 пар.9 договору, в разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. З метою забезпечення вивиконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем як заставодержателем, та відповідачем [PERSON] як заставодавцем, 01.10.2011 року укладено договір застави транспортного засобу №910.79172, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3882 (а.с.14-15). Предметом договору є транспортний засіб марки «GEELY», моделі «FE-1», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, з метою забезпечення вивиконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, як кредитором, та відповідачем ТзОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», як поручителем, 02.07.2013 року укладено договір поруки, за яким поручитель надає поруку по зобов'язаннях позичальників, які уклали кредитні договори з банком, та які відповідають таким критеріам: по кредитах на придбання автомобіля, починаючи з 01.03.2007 року та протягом строку дії цього договору (до 23.08.2013 року); станом на 01.01.2008 року не мали прострочки по сплаті кредиту більше ніж 30 календарних днів та не були реструктуризовані; на дату підписання цього договору строк повернення за якими ще не настав. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичників в обсязі, який не перевищує на одного позичника 25 000 грн. по кредитах на придбання автомобіля. Загальний розмір поручительств за всіма позичальниками банку за даним договором не може перевищувати 5 000 000 гри. Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1-2 ст.590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №910.79172 від 25.07.2011 року, за яким станом на 16.08.2013 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 160 027,10 грн., яка включає в себе 78247,49 грн. основного боргу, 15543,89 грн. простроченого боргу, 21793,07 грн. прострочених процентів, 765,11 грн. строкових процентів, 43677,54 грн. пені (а.с.5). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконала зобов'язання за кредитним договором №910.79172 від 25.07.2011, забезпечене заставою та порукою, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами, що зумовлює солідарну відповідальність відповідача-поручителя.

Outcome: approved