Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в сумі 7236,67 грн. за період з 01.07.2012 року по 31.05.2016 року, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг позивача за адресою: [ADDRESS], і між позивачем та відповідачами тривають фактичні договірні відносини з надання послуг з питного водопостачання та водовідведення. Відповідачі не заявивши відмови від споживання послуг позивача у встановленому законом порядку, тривалий час не виконують свої зобов'язання по сплаті отриманих послуг в повному обсязі, внаслідок чого за ними в зазначений період мається заборгованість у розмірі 7236,67 грн. Просить стягнути солідарно з боржників суму заборгованості 7236,67 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача Канаєв І.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані відповідачі, у Комунального підприємства «Бахмут-Вода», що надає послуги з постачання водопостачання, відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача [PERSON] [NUMBER]. У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 01.07.2012 року по 31.05.2016 року по особовому рахунку [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 7236,67 грн. (а.с.10). Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачами не здійснено оплату за послуги з водопостачання (водовідведення), надані позивачем, за період з 01.07.2012 року по 31.05.2016 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved