Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 27 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11279880000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 24\~000 доларів США із строком повернення до 27 грудня 2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 12,4% річних. Попри взяті на себе зобовязання з лютого 2014 року відповідач умови договору не виконує, у звязку з чим банком було направлено на адресу [PERSON] вимогу від 04 листопада 2014 року про необхідність усунення порушень кредитного договору. Проте вказану вимогу відповідач не виконав, внаслідок чого, з урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 08 травня 2015 року заборгованість відповідача по кредиту та процентам становить 22\~380, 39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року становить 463\~776, 74 гривень, та 8 544, 71 гривня пеня за прострочення. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, 27 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11279880000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 24\~000 доларів США із строком повернення до 27 грудня 2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 12, 4% річних /а.с. 12-22/. Попри взяті на себе зобовязання з лютого 2014 року відповідач умови договору не виконує, у звязку з чим банком було направлено на адресу [PERSON] вимогу від 04 листопада 2014 року про необхідність усунення порушень кредитного договору /а.с.110-111/. Проте вказану вимогу відповідач не виконав, внаслідок чого, з урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 08 травня 2015 року заборгованість відповідача по кредиту та процентам становить 22\~380, 39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року становить 463\~776,74 гривень, та 8 544, 71 гривні пеня за прострочення /а.с. 113-124/, з яких: -кредитна заборгованість 21 372, 16 доларів США; -заборгованість по процентам за користування кредитом 1008, 23 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 3 584, 77 грн.; -пеня за прострочення сплати процентів 4 959, 94 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу України. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11279880000 від 27 грудня 2007 року в розмірі 22\~380, 39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року становить 463\~776, 74 гривень заборгованість по кредиту та процентам, та 8 544, 71 гривні пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Судові витрати розподілити відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved