Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору бн від 26.10.2007р. [PERSON] в цей же день отримав від банку кредит у розмірі 10 800,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому, станом на 31.12.2013р., має заборгованість - 23 841,20грн., в тому числі: 6 993,70грн. - заборгованість за кредитом; 10 283,35грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 564,15грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 788,38грн. - штраф (процентна складова), що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. З урахуванням того, що із зазначеної суми заборгованості 8 073,68грн. було стягнуто за судовим наказом, а тому позивач просив стягнути 17 055,90грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. / ар.сп. 27-29 / Відповідач про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином через адміністрацію південної виправної колонії №51, в якій він відбуває покарання, про що свідчать поштові конверти з відміткою про вручення йому судового відправлення, однак відповідач не надавав клопотання про етапування його в судове засідання та інших клопотань також до суду не надходило, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. / ар.сп. 36,38,40-41 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 26.10.2007р. (заяви та Умов і правил надання банківських послуг), а також правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, на споживчі потреби, в сумі 10 800,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно встановленого графіку, з терміном дії картки до жовтня 2011 року; /ар.сп. 8-18 / в наданому розрахунку заборгованості позивач стверджує, що станом на 31.12.2013р. заборгованість по кредитному договору склала 23 841,20грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6 993,70грн.; заборгованість за процентами - 10 283,35грн.; заборгованість з комісії - 6 564,15грн.; заборгованість по штрафам - 1 288,38грн.; /ар.сп. 5-7 / п.п.6.5 та 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісію, а у разі порушення строків платежів більш ніж на 120 днів, повинен сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову; / ар.сп. 10 / судовим наказом Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.09.2008р. (справа №2-н-128/2008) із відповідача було стягнуто 8 073,68грн.; / ар.сп. 4 / ст.61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення; згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання; ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором; згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги, в частині стягнення безпосередньо кредитних коштів (тіла кредиту) - 6 993,70грн., заборгованості за відсотками - 10 283,35грн. та заборгованості по штрафам - 1 288,38грн., на думку суду, підлягають задоволенню, оскільки відповідач, отримавши кредитні кошти від банку, не повернув їх повністю, а тому порушив взяті на себе зобов'язання. Водночас, позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом - в сумі 6 564,15грн., на переконання суду, не підлягають стягненню, оскільки позивач намагається покласти на відповідача подвійну відповідальність за невиконання зобов'язання за кредитним договором, що є порушенням зазначених вище конституційних гарантій. З огляду на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, складає 10 491,75грн., оскільки із загальної суми заборгованості 18 565,43грн.=(6 993,70грн.+10 283,35грн.+1 288,38грн) слід виключити 8 073,68грн., стягнуту судовим наказом. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 151,03грн. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст.526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 Цивільного Кодексу України, та

Outcome: partial