Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся 13.08.2015 року в суд з позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з додаткової відповідальності «[PERSON] Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» суму відшкодування за втрату бланків договорів цивільної відповідальності власників транспортних засобів в розмірі 56950 (п'ятдесят шість тисяч девятсот пятдесят) грн 00 коп., суму вартості оголошення у газеті «Україна [PERSON]» № 17 (1294) від 13 квітня 2015 року в розмірі 300 грн. та понесені судові витрати. Підставою цьому вказував втрату відповідачем, як страховим агентом, у 2014 році 5 (пять) бланків полісів страхування. Два з яких ЦВЗК «БМР» з максимальним річним тарифом 4022,00 грн. за один поліс і три ЦВЗК «Європа» з максимальним річним тарифом 16302,00 грн. за один поліс, відповідальність за це за умовами договору доручення №0590 - ДВК від 01 листопада 2012 року настає у вигляді у річного максимального страхування за договором. Вказана втрата була виявлена під час проведення інвентаризації в Одеському Регіональному Управління Товариства з додатковою відповідальністю «[PERSON] товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій на позові наполягав у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в ході розгляду справи позов не визнавали у повному обсязі. Свою позицію аргументували тим, що [PERSON] був звільнений позивачем з роботи у товаристві в грудні 2013 року, а тому він не може нести відповідальність за цим позовом, оскільки на момент втрати цих бланків полісів не був працівником позивача. Наявні у справі копії Актів-прийому передачі бланків полісів, де є його підпис, пояснював тим, що керівник Одеської філії товариства [PERSON] попросила його підписати ці акти для того щоб закрити їх нестачу, та написати пояснення про втрату. Він задовольнив її прохання, що би остання не постраждала по роботі. Як йому відомо за втрату бланків з працівників товариства стягувався штраф у розмірі 100 грн. за один бланк. Це не великі гроші тому він, відповідач, не читаючи змісту цих документів їх підписав, хоча насправді після звільнення ніяких трудових чи цивільно-правових відносинах з цим товариством не перебував і вказаних у цих актах бланків полісів не отримував. Крім цього на сайті МТСБУ він знайшов інформацію про укладання страхових полісів за двома, яко-би втраченими бланками Зелена карта (БМР). З урахуванням цього просили відмовити у позові у повному обсязі. Вислухавши сторону відповідача та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи і ці обставини не заперечуються сторонами, 01 листопада 2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю «[PERSON] товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] було укладено договір доручення №0590 - ДВК, щодо представництва інтересів Позивача, консультування, пропонування страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування Договорів страхування Цивільної - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5-7). Відповідно до умов пункту 5.5 та підпункту 5.5.1 Договору доручення № 0590 - ДВК, у випадку недбалості при збереженні, або використанні отриманих бланків договорів страхування [PERSON] несе відповідальність : За втрату договору страхування - у розмірі річного максимального страхування за договором. Згідно наданої відповідачем копії його трудової книжки вбачається, що він був звільнений з посади директора регіонального агентства [PERSON] товариства «Глобус» в Одеській області 11.12.2013 року за власним бажанням (ст.38 КЗпПУ), згідно наказу №1077-0-13 від 10.12.2013 р. (а.с.75-77). Доводи сторони відповідача про регулювання цього спору нормами трудового законодавства суд вважає безпідставними, оскільки за своїм змістом договір доручення №0590 ДВК від 01.11.2012 р. на пряму не повязується наявністю чи відсутністю між сторонами трудових правовідносин. Сам відповідач у суді не заперечував того факту, що страховий агент, не обовязково має бути працівник товариства. Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі за період 2014 року регулюються нормами ЦК України. За змістом статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Викладені позивачем обставини справи, щодо втрати відповідачем страхового поліса «Зелена картка» UА/022/10358123 підтверджуються Актом прийому-передачі бланків догорів від 14.03.2014 р, згідно якого він отримав від [PERSON] 14.03.2014 року поліси (Картка міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» номери 10358121-10358140 у кількості 20 шт) (а.с.9), службовою запискою директора РУ у м.Одеса [PERSON] від 20.03.2015 року на адресу Голови правління ТДВ»СТДВ Глобус» [PERSON] про втрату страхових полісів в тому числі поліса «Зелена картка» «БМР» 10358123 (а.с.13) та Висновком за справою СБК №0023-15, затвердженого Головою Правління СК «Глобус» [PERSON] 31.03.2015 року, в якому зазначається, що втрата страхових полісів, в тому числі за № 10358123 сталась з вини [PERSON]О.(а.с.18). Факт наявності у страхової компанії цього страхового поліса за №10358123 підтверджується Актом прийому-здачі робіт від 29.01.2014 р. (а.с.63) згідно якого ТОВ «Укрспецполіграфія» виготовила бланки страхових полісів «Зелена карта» (Білорусь, Молдова, Росія) в кількості 32\~000 примірників з №10329501 по 10361500) (а.с.), Актом прийому-передачі бланків догорів страхування (Полісів) (від ШК у РП) згідно якого ТДВ СТДВ «Глобус» передав 11.03.2014 р., а Керівник РП [PERSON] прийняв бланки страхових полісів «Зелена картка» з №10358121 по №10358320 (а.с.66). Відповідно до Акту прийому-здачі робіт від 29.01.2014 р. втрачений страховий поліс є «Зелена карта» (Білорусь, Молдова, Росія). Згідно даних позову, що не оспорювались відповідачем, розмір його річного максимального страхування становить 4022,00 грн. Тому з відповідача слід стягнути саме цю суму згідно умов договору доручення. Що стосується стягнення коштів за втрату інших страхових полісів то ці вимоги суд вважає не є доведеними доказами справи. Так згідно Висновку за справою СБК №0023-15, затвердженого Головою Правління СК «Глобус» [PERSON] 31.03.2015 року, чітко зазначається, що згідно даних ВК Білошицький станом на 23.03.2014 року у будь-яких трудових чи цивільно-правових стосунках з Товаристом не перебуває. Вказане твердження висновку підтверджує доводи відповідача про відсутність його будь-якої співпраці з цього часу з позивачем, а підписи на актах виконанні ним без відповідних підстав для цього. Ця обставина також підтверджується Актом прийому-передачі бланків договорів (полісів) страхування («Картка міжнародного автомобільного страхування «Зелена карта» «БМР» номери 10603971 10603980 у кількості 10 шт; Карта міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» «Європа» номери 10594577 -10594582 у кількості 5 шт.) від 20.08.2014 р, згідно якого він отримав від [PERSON] ці поліси 20.08.2015 року (а.с.10), хоча позов заявлено 13.08.2015 року, а Акт прийому-передачі бланків договорів (полісів) страхування від 30.07.2014 р. про прийом-передачу Карток міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» «БМР» номери 10594541 10594550 у кількості 10 шт, взагалі не містить дати отримання їх відповідачем (а.с.11). Також позивач не довів будь-якими доказами факт передачі відповідачеві полісів згідно Акту від 28.04.2014 року (Картка міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» «Європа» номери 10323389и- 19323394 у кількості 6 шт), з яких виявлено нестачу страхового поліса UА 022/10323390, оскільки такого акту в матеріалах справи взагалі не має. Наданий позивачем [PERSON] прийому-передачі бланків догорів страхування (Полісів) (від ШК у РП) за №10594501-10594600 від 23.06.2014 року не містить тати прийому цих полісів Керівник РП [PERSON] (а.с.67). Крім цього згідно наданої відповідачем інформації з Сайту СК «Глобус» страхові поліси за №10603973 і №10594541 є укладеними, але не діють станом на 28.09.2015 року (а.с.51-52). За цих обставин суд критично оцінює пояснення відповідача на користь керівника позивача від 30.12.2014 року про втрату ним полісів при переїзді. Тому цих вимогах суд відмовляє. Також суд вважає не підлягає задоволенню вимога позову про стягнення з відповідача 300 грн. за оплату оголошення у газеті «Україна [PERSON]» № 17 (1294) від 13 квітня 2015 року про втрату полісів, оскільки на Рахунку фактурі від 07.04.2015 р. є резолюція керівництва товариства про стягнення цих коштів з РП в Київській обл. і РП Харківській обл. а не з РП Одеської обл. (а.с.12). Згідно ст.88 ЦПК України суд покладає на сторони судові витрати у справі в частині задоволеного позову чи відмови у ньому.

Outcome: partial