Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим будинком. Свої вимоги мотивує наступним. Він є власником житлового будинку №63а по вул.І.Франка в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області. Його син [PERSON] 19.09.1998р. уклав шлюб з [PERSON] відповідачкою та став проживати разом з нею у вказаному будинку. 09.07.2003р. позивач уклав договір піднайму житлового приміщення з [PERSON], згідно якого піднаймач [PERSON] з дружиною [PERSON] мають право безстроково та безоплатно проживати у вказаному будинку. Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06.05.2010р. [PERSON] визнано такою, що втратила право на користування житловим будинком в м.Великі Мости по вул.І.Франка, 63а Сокальського району. Однак рішенням Львівського апеляційного суду від 27.07.2010р. рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06.05.2010р. скасовано. У звязку з тим, що на той час діяв договір найму будинку, який не був скасований. Вказує, що на даний час обставини справи суттєво змінилися, оскільки 06.04.2005р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Тобто, згідно договору №20 від 09.07.2003р. відповідач, оскільки вона втратила статус дружини піднаймача будинку №63а по вул.І.Франка в м.Великі Мости, Львівської області втратила право користування вказаним будинком. 19.06.2016р. [PERSON] помер, а тому згідно норм ст..1261 ЦК України відповідач не являється спадкоємцем за законом прав свого колишнього чоловіка. Також, згідно рішення Сокальського районного суду від 22.03.2012р. визначено місце проживання дітей відповідачки в м.Великі Мости, вул.І.Франка, 63а Сокальського району Львівської області. Згідно акту обстеження сімейного стану Великомостівської міської ради від 11.05.2005р. [PERSON] з третьої декади січня 2005 року не проживає за вказаною адресою. Також, згідно акту обстеження Великомостівської міської ради від 29.01.2006р. [PERSON] з 01.08.2015р. не проживає в [INFO]. Зазначає, що відповідачка є колишньою невісткою позивача котра зареєстрована в його будинку, на усні та письмові прохання знятись з реєстрації у будинку жодним чином не відреагувала. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №63а по вул.І.Франка в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області та стягнути з відповідачки судовий збір. 19.12.2016р. відповідач [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, в яких покликалась на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] позивач став чинити їй перешкоди у проживанні в спірному будинку, де вона повинна проживати разом з дітьми. Підшукуючи різні способи та методи він добився, що вона була змушена залишити будинок і тимчасово скористатися церковним притулком. Користування будинком врегульовані безстроковим безоплатним договором піднайму від 09.07.2003 року. Відповідно до п.7 цього договору розірвання договору може бути лише у випадку і порядку встановленого законом. Як вбачається з позову єдиною підставою для визнання втраченого нею права на житло є смерть чоловіка. Акти обстеження датовані 2010 роком правового значення не мають, оскільки скасовані рішенням апеляційного суду Львівської області у справі №22-4834. Акт від 29.08.2015р. стосується наближеного дня, коли її побив свекор та виштовхав з будинку. Покликання позивача на непорушність його права власності, захист такого права з використанням ст.824 ЦК України є безпідставним, адже на його власність відповідачка не претендувала. Підписуючи укладений договір піднайму позивач усвідомлював зміст ст..150 ЖК України, щодо проживання у ньому членів сім»ї, а значить жодних посягань на його власність ні тоді, ні зараз не було. До членів сім»ї віднесені син позивача, внуки і відповідачка звязані не тільки спільним проживанням, але веденням спільного господарства. Смерть сина позивача також, не може слугувати підставою для втрати права на житло. Відповідно до ст..166 ЖК України у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права та обовязки за договором найму здійснюють члени його сім»ї. Саме за цією нормою, в інтересах неповнолітніх дітей хоче поступити і відповідачка. Просить суд в задоволені позовних вимог відмовити. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. В обґрунтування навели обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволені позову відмовити. В обґрунтування навела обставини викладені в запереченні на позовну заяву. Заслухавши сторони дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що житловий будинок №63а по вул.І.Франка в м.Великі Мости Сокальського району Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні акту складеного комісією Великомостівської міської ради №30 від 18.01.2017р. відповідач [PERSON] із чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [INFO] із травня 2012 року по серпень 2015 року, а з серпня 2015 року по 19 червня 2016 року проживали за адресою: [INFO]. Також, з витягу з історії хвороби встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Червоноградської ЦМЛ з 02.08.2015р. по 13.08.2015р. зі струсом головного мозку, забоєм голови та тупою травмою грудної клітки, яка отримана 02.08.2015р. Згідно свідоцтва про смерть серія І-СГ №427041 [PERSON] помер 19.06.2016р. Згідно договору піднайму (найму) житлового приміщення №20 від 09.07.2003р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] надав [PERSON] з сім»єю (дружина [PERSON], син [PERSON] - 1999р.н. та син [PERSON] 2000р.н.) в найм жиле приміщення будинок №63а по вул.І.Франка в м.Великі Мости Сокальського району на безоплатній основі та у постійне користування. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Як розяснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» укладений на невизначений строк договір найму жилого приміщення може бути розірваний за вимогою наймодавця із зазначених вище підстав (коли наймач або спільно проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК), а також, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому і членам його сім'ї і наймач був попереджений про наступне розірвання договору не менше ніж за три місяці (ст.168 ЖК). В судовому засіданні встановлено, що на даний час житлові правовідносини сторін регулюються договором піднайму (найму) житлового приміщення №20 від 09.07.2003р. та позивач [PERSON] не попереджав відповідачку [PERSON] про розірвання вказаного договору не менше ніж за три місяці. Таким чином, суд дійшов до висновку, що підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право не користування жилим приміщенням не встановлено, тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на

Outcome: dismissed