Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право власності на житловий будинок. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок в [ADDRESS] . Остання до дня смерті проживала в даному будинку. Позивачка проживала разом з нею і доглядала її, вела з нею спільне господарство протягом п`яти років до дня смерті останньої. Батьки та чоловік [PERSON] померли. Єдиними спадкоємцями після смерті спадкодавця є позивачка та сестра останньої - відповідач по справі, яка не проживала з нею на день смерті та не прийняла спадщини. Представник позивача подала заяву у якій вказала, що позов підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача до суду також не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибула. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно довідки №3223 від 05.04.2018р., свідоцтва про право на спадщину, реєстраційного посвідчення, технічного паспорта та витягу з будинкової книги, за [PERSON] на праві власності зареєстровано житловий будинок [ADDRESS] , який складається з кухні, чотирьох житлових кімнат, трьох коридорів та кладової. Загальна площа будинку становить 81.8кв.м, житлова - 48,8кв.м. До будинку також належать погріб, три сараї, вбиральня та огорожі. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Позивач [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] та вела з нею спільне господарство до дня смерті останньої, що встановлено з довідки №384 від 27.03.2018р. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З досліджених доказів судом встановлено, що позивач, незважаючи на відсутність місця реєстрації, дійсно проживала із спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В відповідно до ст.ст.1223, 1264 ЦК України, позивач має право на спадкування майна після смерті [PERSON] , однак позбавлена змоги реалізувати дане право в позасудовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. З врахуванням вищезазначеного, суд переконується в тому, що вимоги позивачки є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved