Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 29.08.2014 між [PERSON] та банком укладено договір №407785 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок. Додатковою угодою від 10.04.2015 внесено зміни до кредитного договору, встановлено розмір кредитного ліміту - 9800 грн., строк дії договору встановлюється на період дії платіжної картки. Оскільки позичальник [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору не виконала, станом на 03.0.12020 у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі - 16 375,37 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 29.08.2014 між [PERSON] та банком укладено договір №407785 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок (а.с. 14-16, 21,22). Додатковою угодою №1 від 10.04.2015 внесено зміни до кредитного договору, встановлено розмір кредитного ліміту - 9800 грн., строк дії договору встановлюється на період дії платіжної картки (а.с. 17-20). Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобов`язань, комісії, пені та штрафи. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 6-13) вбачається, що станом на 03.01.2020 у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 16 375,37 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9 753,64 грн., проценти за користування кредитом - 4 975,52 грн., комісія - 14,00 грн., пеня - 1 287,66 грн., три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту - 46,50 грн., три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 135,31 грн., інфляційні - 190,45 грн. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 16 375,37 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved