Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № BL_KГ100090060 від 23.12.2011р. в розмірі 50609,97 грн. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору № BL_KГ100090060 від 23.12.2011р. відповідачка отримала у ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредит у розмірі 15 000 грн. термін повернення кредиту 23.12.2014р. Згідно п.1.2. Кредитного договору позичальнику надається кредит у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах, визначених в кредитному договорі. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 3% від кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування із розрахунку «360/факт», рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п.2.5 загальної частини договору. Згідно з п.2.5.1 кредитного договору щомісячний платіж, передбачений графіком погашення заборгованості, складається із строкової частини кредиту та строкових платежів. Платежі регулярні, рівні, щомісячні, що направляються на погашення кредиту, а саме: основного боргу і процентів, розраховуються таким чином, що в кінці строку договору, за умови належного виконання зобов'язання позичальником, заборгованість повністю погашається. Згідно з п.2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку поповнювати рахунок банку, вказаний в п.6 Спеціальної частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбаченого п.3.3 загальної частини кредитного договору банк має право додатково стягнути штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно з п.4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником виконання грошових зобов'язань банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав, і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360» зазначено у п.10 спеціальної частини договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачка від виконання своїх ухиляється, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитом, яка на 05.08.2015р. становить 50609,97 грн., з яких: 5212,64 грн. - кредит, 0,30 грн. відсотки, 8550,00 грн. - комісія по РО, 36847,03 грн. - штраф (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту. На підставі ст.ст.527,530,1054,1048,612,623,625,1050 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачки дану суму в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що дійсно отримала наданий позивачем кредит в розмірі 15000 грн., який до квітня 2013р. сплачувала регулярно. Однак, внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин - хвороба та смерть батька, хвороба матері; значене погіршення її стану здоров'я та необхідність витрачати всі наявні кошти на своє лікування, лікування матері, яка в силу віку та захворювання потребує постійного стороннього догляду, не змогла вчасно розрахуватись з банком повністю. Неодноразово зверталась до банку щодо відтермінування та не нарахування штрафних санкцій, однак відповіді не отримувала. Згідна сплатити непогашену суму кредиту, решту заборгованості не визнала, оскільки неспроможна її погасити. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобов'язання. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно із ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № BL_KГ100090060 від 23.12.2011р. відповідачка отримала в ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредит у розмірі 15 000 грн., термін повернення якого 23.12.2014р. Згідно з п.1.2. Кредитного договору позичальнику надається кредит у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах, визначених в кредитному договорі. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 3% від кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування із розрахунку «360/факт», рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п.2.5 загальної частини договору. Відповідно до п.2.5.1 договору щомісячний платіж, передбачений графіком погашення заборгованості, складається з строкової частини кредиту та строкових платежів Платежі регулярні рівні щомісячні, що направляються на погашення кредиту, а саме, основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору, за умови належного виконання зобов'язання позичальником заборгованість повністю погашається. Згідно з п.2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку поповнювати рахунок банку, вказаний в п.6 Спеціальної частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбаченого п.3.3 загальної частини кредитного договору банк має право від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно з п.4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником виконання грошових зобов'язань банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п.10 спеціальної частини договору. ПАТ «ВіЕйБі Банк» свій обов'язок за договором виконав, надавши [PERSON] кредит в розмірі 15 000 грн. Відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість перед банком в розмірі 50609,97 грн., з яких: 5212,64 грн. - кредит, 0,30 грн. відсотки, 8550,00 грн. - комісія по РО, 36847,03 грн. - штраф (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту. Банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником - [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.15-16). Таким чином позивачем доведено невиконання зобов'язання відповідачкою. Згідно ч.3 чт.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення. Розмір нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту в даному випадку становить 36847,03 грн., яка втричі більше за суму непогашеного відповідачкою кредиту, відсотків та комісії по РО. Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок кризових явищ, значного знецінення грошової одиниці України, що призвело до зростання цін на продукти харчування, товари першої необхідності та ліки; збігу тяжких особистих та сімейних обставин - хвороба та смерть батька; хвороба матері; значене погіршення стану здоров'я відповідачки та необхідність витрачати значні кошти на лікування своє та матері, яка в силу віку та захворювання потребує постійного стороннього догляду, на підтвердження яких відповідачкою надані копії свідоцтва про смерть батька, листки непрацездатності, витяг з історії хвороби, [PERSON] не в змозі належним чином виконати взяті на себе зобов'язання, тому суд вважає ці обставини істотними. З урахуванням наведених обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що пред'явлена кредитором вимога про стягнення одночасно усієї суми заборгованості поставить відповідачку на межу виживання, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки слід зменшити до 13 762,94 грн., тобто в межах загальної суми кредиту, відсотків та комісії по РО за договором. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 275,25 грн.

Outcome: approved