Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього 3% річних від суми неповерненого боргу, що становить 8766,00 грн. та індекс інфляції за час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення боргу в грошовому еквіваленті 2344,00 грн., а також судові витрати в розмірі 229,41 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що Стрийський міськрайонний суд рішенням від 21.03.2011р. у справі № 2-130/11 стягнув на його користь із [PERSON] 106696,00 грн. боргу за договором позики. Рішення суду набрало законної сили. Під час розгляду зазначеної справи він не заявляв вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції. Відповідач до цього часу борг не повернув, виконавчий лист знаходиться на виконанні в ДВС Стрийського МУЮ Львівської області. Тому вважав, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити йому 3% річних та інфляційні витрати за весь час прострочення виконання зобов'язання, тобто за період з 21.03.2009р. по 21.11.2013р., що відповідно становить 8766,00 грн. та 2344,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що повернув позивачу борг в розмірі 5000 доларів США, але письмових доказів, які це підтверджують представити не може. Вважав, що жодних нічого позивачу не винен. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу. Як передбачено в ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. При розгляді справ № 3-12 гс 10 (постанова від 8 листопада 2010 року); № 3-11 гс 10 (постанова від 15 листопада 2010 року); № 6-38цс11 (постанова від 24 жовтня 2011 року) Верховним Судом України зроблено висновки, відповідно до яких за змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стрийський міськрайонний суд рішенням від 21.03.2011р. в справі № 2-130/11 стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] 106696 грн. 00 коп. боргу за договором позики. Рішення набрало законної сили та скеровано до виконання. Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, оскільки з 01.09.2009р. по 21.11.2013р. не виконав рішення суду, борг позивачу не повернув, тому у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 8766 грн. 00 коп. та інфляційні витрати за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 2344 грн. 00 коп., а також 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 41 коп. судових витрат.

Outcome: approved