Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2017 року уклав з відповідачем договір про надання освітніх послуг строком на 4 роки, згідно з яким ХДУХТ взяв на себе зобов`язання, за рахунок коштів відповідача, надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалавр, назва спеціальності - «181 Харчові технології» та видати документ про вищу освіту державного зразка, за умови виконання навчального навантаження. Загальна вартість послуги становила 22400,00 грн. ХДУХТ свої зобов`язання виконував в повному обсязі та забезпечував якість наданих послуг, відповідач [PERSON] свої обов`язки за договором стосовно оплати за надані послуги не виконала у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3082,89 грн. Університет вживав заходи досудового врегулювання спору - неодноразово усно, по телефону та письмово попереджав відповідача про наявність у неї заборгованості за надані освітні послуги за договором та вимагав повного виконання прийнятих обов`язків за договором, однак усі звернення залишилися без задоволення та офіційної відповіді. Ухвалою Дзержинського районного суду від 23.10.2019 року провадження по справі відкрито, визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. 28.08.2017 року позивач ХДУХТ та відповідач [PERSON] уклали договір про надання освітніх послуг, строком на 4 роки. ХДУХТ свої зобов`язання виконував в повному обсязі та забезпечував якість наданих послуг, відповідач [PERSON] свої обов`язки за договором стосовно оплати за надані послуги не виконала у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3082,89 грн. Згідно із п.1 Договору, виконавець бере на себе обов`язок за рахунок коштів замовника надати одержувачу освітню послугу. Відповідно д п.4 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених цим договором. Згідно п.9 Договору, загальна вартість навчання становить 22400,00 грн. З п.11 Договору вбачається, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. П.12 Договору передбачає, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно ч.1 ст. 902 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Харківського державного університету харчування та торгівлі про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved