Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 14081,05 гривень, а також стягнення понесених судових витрат у розмірі 2102,0 гривень суми судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 грудня 2016 року у м.Львові на перехресті вулиць Личаківська-Пасічна, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel Vectra», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Micra», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП не була застрахована. Власник транспортного засобу марки ««Nissan Micra», р.н. [NUMBER] - [PERSON] звернулася до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем було сплачено 12781,05 гривень регламентної виплати, що підтверджується платіжним дорученням № 1260891 від 26 жовтня 2017 року. Крім цього, позивач поніс витрати у розмірі 1300,0 гривень (послуги по визначенню розміру шкоди). З метою досудового врегулювання спору позивачем 25 жовтня 2017 року скеровано відповідачу претензію про добровільне відшкодування зазначених сум, яка відповідачем була проігнорована. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з регламентною виплатою у розмірі 14081,05 гривень, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. Справа поступила до Личаківського районного суду м.Львова 11 лютого 2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача, інших заяв та клопотань не має. Відповідач в судове засідання потворно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти розгляду справи у його відсутності та відповідач повторно не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомлений, тому розгляд справи завершено без участі відповідача [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 29.09.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2016 року у м.Львові на перехресті вулиць Личаківська-Пасічна, [PERSON] керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», р.н. [NUMBER] , здійснюючи зміну смуги для руху, не впевнився у безпечності маневру та не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався по смузі руху, куди [PERSON] мав намір перелаштуватись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Micra», р.н. [NUMBER] , що спричинило транспортним засобам технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП та накладено штраф у розмірі 340,0 гривень (а.с.4). Вказаною постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 27.12.2016 року у м.Львові на перехресті вулиць Личаківська-Пасічна, відбулась з вини відповідача [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Оскільки цивільно-правова відповідальність не була застрахована, заява про виплату страхового відшкодування подана власником автомобіля марки «Nissan Micra», р.н. [NUMBER] , [PERSON] була подана 03.08.2017 року безпосередньо до МТСБУ (а.с.5). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 21 від 10.02.2017 року про оцінку автомобіля марки «Nissan Micra», р.н. [NUMBER] (а.с.7-11), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля станом на час дослідження 20-27.01.2017 року без врахування ПДВ становить 12781,05 гривня. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі статтею 29 наведеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 30 цього Закону регламентує порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Тобто, в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується лише шкода, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, а не витрати страховика (МТСБУ), пов`язані із визначенням розміру шкоду. Згідно з пп. «а» п.41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до копії платіжного доручення № 1260891 від 26.10.2017 року (а.с.12), позивач відшкодував потерпілій завдану шкоду в загальному розмірі 12781,05 гривень. Крім цього, вартість проведеної експертизи становить 1300,0 гривень, сплата яких позивачем експерту підтверджується платіжним дорученням № 38710рв від 17 травня 2017 року (а.с.12). У відповідності до вимог пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Крім цього, згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Беручи до уваги викладене та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована і позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності доказів про наявність пільг, передбачених п.13.1 ст.13 Закону, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму, сплачену на рахунок потерпілого в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 12781,05 гривні. За загальними правилами, визначеними статтями 1166, 1187 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується в повному обсязі. Таким чином, в силу вимог статей 1166, 1187 ЦК України з відповідача на користь позивача також належить стягнути 1300,0 гривень витрат, які поніс позивач у зв`язку з встановленням розміру збитків. Судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати, що становить 12781,05 гривні. Беручи до уваги наведене вище, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України підлягають до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 2102,0 гривень судового збору.

Outcome: approved