Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON], є власником особового рахунку [NUMBER] і являється власником квартири [ADDRESS], проживає у цьому будинку і отримує послуги, які надаються позивачем, як балансоутримувачем, управителем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Між сторонами спору не укладалося договору про надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач споживає такі послуги, а позивач такі останньому надає. Відповідач постійно отримує послуги з надання житлово-комунальних послуг, однак оплату таких не здійснює у зв'язку з чим станом на 01 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 жовтня 2010 року по 30 червня 2014 року складає 17601 гривень 29 копійок. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів, солідарно на його користь вказану суму боргу та вирішити питання про судові витрати. В судове засідання представник позивача надав суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Просив суд позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], отримує житлово-комунальні послуги у повному обсязі, однак не сплачує за надані послуги, що призвело до виникнення у нього заборгованості. Згідно розрахунку, наданого Позивачем, станом на 01 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 жовтня 2010 року по 30 червня 2014 року складає 17601 гривень 29 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року власник та наймач(орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Квартирна плата та плата за комунальні послуги має вноситися щомісяця не пізніше 20-го числа наступного місяця. Відповідно до ст. 10, ст. 13 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 7 Правил користування житловим приміщенням, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за № 572, власники приватизованих квартир зобов'язані сплачувати плату за утримання будинків та прибудинкової території у тому ж самому порядку, що і квартплату. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а отже, оскільки відповідач не відмовлялися від отримання житлово-комунальних послуг і КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» такі надавало, споживали послуги у вказаний період, то з нього підлягає до стягнення 17601 гривень 29 копійок заборгованості по квартплаті та комунальних послугах. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved