Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача - ПАТ «Ідея Банк» не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без його участі. Згідний на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Позивач позов мотивує тим, що 29.08.2008 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Г81.038.71691 від 29.08.2008 року. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6540,00 грн. зі сплатою 19,90% річних, з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом у строки передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідач, отримавши кредит, свої зобов'язання перед банком належним чином не виконав, через що станом на 10.12.2013р. має заборгованість - 2643,21 грн., яка складається з наступного: 86,14 грн. - прострочений борг; 96,95 грн. - прострочені проценти; 1,25 грн. - строкові проценти; 118,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 2340,00 грн. віндикаційні витрати. Останній платіж боржником було здійснено 01.08.2011р. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що призводить до затягування розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором Г81.038.71691 від 29.08.2008 року ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», надав кредит відповідачу у розмірі 6540,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,90 % річних, на умовах, визначених кредитним договором (а.с.8). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розрахунку суми заборгованості позивача (а.с. 3), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань станом на 2643,21 грн., який складається з наступного: 86,14 грн. - прострочений борг; 96,95 грн. - прострочені проценти; 1,25 грн. - строкові проценти; 118,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 2340,00 грн. віндикаційні витрати. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст. 526 ЦК України відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача віндикаційних витрат, то позивачем не було надано суду жодних доказів обґрунтованості стягнення вказаних витрат. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача віндикаційних витрат в розмірі 2340,00 грн. слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 611, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved