Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з тих підстав, що його батько [PERSON] з 05.07.1982 року по 24.05.1994 року та з 25.03.1997 року по 01.06.2010 року перебував у трудових відносинах з ДП «Добропіллявулля» відокремлений підрозділ Шахта «Новодонецька» (правонаступником якого є ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»), звідки звільнився 01.06.2010 року за власним бажанням. При виконанні трудових обов`язків на даному підприємстві батько отримав рід професійних захворювань через недотримання роботодавцем вимог закону щодо умов праці. [INFO] у віці 55 років його батько помер від хронічного обструктивного захворювання легенів, яке являється професійним захворюванням. В зв`язку з чим він відчував і відчуває значні моральні страждання та переживання. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача 1 000 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю його батька від професійного захворювання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі. Представник відповідача для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] будь яких правовідносин з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не мав, тому вони позивачу нічого не винні. Добропільським міськрайонним судом Донецької області з цього ж предмету спору 13.02,2012 року було винесено рішення по справі № 2-514/311/2012 про стягнення з ДП «Добропіллявугілля» па користь [PERSON] моральної шкоди внаслідок професійного захворювання в розмірі 10 000 грн.. Тому просив у задоволені позову відмовити. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що З 05.07.1982 року по 24.05.1994 року та з 25.03.1997 року по 01.06.2010 року батько позивача [PERSON] (а.с.7) перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Добропіллявулля» відокремлений підрозділ Шахта «Новодонецька», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10). 01 червня 2010 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням. З листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 липня 2017 року № 02/12-6507 вбачається, що 22 грудня 2010 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ «Допропіллявугілля» уклали договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля». Пунктом 1.7 цього договору передбачено, що орендар виступає правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованого підприємства ДП «Добропіллявугілля» в установлено порядку (а.с.54). Зазначені обставини встановлені такою, що набрала законної сили, постановою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 грн., що підтверджується копією постанови (а.с.21-25) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 12.12.2006 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології II ст. в фазі затихаючого загострення. Легенева недостатність I-II ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією Н1. Переферичний ангіодистонічний синдром. (Супутній діагноз) (а.с.11). Відповідно до довідки Донецької обласної травматологічної МСЕК від 19.12.2006 року про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності ступінь втрати професійної працездатності склала 40% первинно, безтерміново. Встановлено третю групу інвалідності та встановлено необхідність медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування (а.с.12). [INFO] у віці 55 років [PERSON] помер (а.с.15), що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається з довідки про причину смерті № 2 від 02.01.2017 року він помер від хронічного обструктивного захворювання легенів (а.с.17). 15 березня 2017 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням, що підтверджується копією акту № 150 (а.с.16). З листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 02/12-6507 від 14.07.2017 року вбачається, що відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 21.02.2003 № 92 «О реорганизации ОАО ГХК «Добропольеуголь» (далі - наказ) реорганізовано ВАТ ДХК «Добропіллявугілля», державні відкриті акціонерні товариства - дочірні підприємства, у тому числі, дочірнє підприємство ДВАТ «Шахта «Новодонецька», шляхом злиття та створення на їх базі Державного підприємства «Добропіллявугілля». Пунктом 7 наказу встановлено, що ДП «Добропіллявугілля» є правонаступником ВАТ ДХК «Добропіллявугілля». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 1559-р «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля» Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області укладено договір оренди державного майна - цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» з ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля». Згідно із Законом «Про оренду державного та комунального майна», на підставі договору оренди 22.12.2010 б/н цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля», наказом Міністерства вугільної промисловості від 07.02.2011 № 50 прийнято рішення щодо припинення діяльності ДП «Добропіллявугілля» шляхом його реорганізації через приєднання до орендаря - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». Пунктом 1.7 розділу 1 договору оренди та пунктом 5 наказу від 07.02.2011 № 50 встановлено, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля» (а.с.54).. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно зі ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Позивач є сином померлого [PERSON] (а.с.7), а тому як член його сім`ї має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому смертю останнього, що настала внаслідок професійного захворювання У відповідності до ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, у цьому випадку, дитині померлого, його сину [PERSON] .. За таких обставин, вимоги позивача [PERSON] до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є обґрунтованими і не суперечать законодавству. Отже, враховуючи, ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у його житті, а також з урахуванням конкретних обставин у справі і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивачки 100 000 гривень моральної шкоди, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він пережив та переносить, в іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки всупереч положенням ст. 12,81 ЦПК України позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що моральна шкода завдана йому в більшому розмірі. Судові витрати підлягають стягненню в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial