overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивував свої вимоги тим, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 4). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дитини, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач надав до суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Просила суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між сторонами розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач надав до суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність. Позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивачзвернувся до Голосіївського районного суду м.Києваз позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.01.2012 року відповідач позичив у позивача грошові кошти у сумі 7000 грн, що підтверджується письмовою розпискою зі строком повернення до 01.02.2012 року за місцем проживання позивача. Добровільно відповідач відмовляється повертати грошові кошти, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 7000 грн 00к, 3%річних у сумі 745грн 64к., індекс інфляції у сумі 5335грн 05к.та судові витрати. Позивач,будучи належним чином повідомленим про час та день розглядусправи, не прибув в судове засідання, попередньонадавшизаяву про розглядсправи за йоговідсутності. Відповідачвсудовезасідання не з'явилася, протебуланалежним чином повідомленою про день, час та місцерозглядусправи, жоднихклопотаньпровідкладеннярозглядусправизавчасно не надходило до суду. Слід зазначити, що виходячи із системного аналізу ст.27, 76, 77 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьомупіддобросовісністюнеобхіднорозумітитакуреалізацію прав і виконанняобов'язків, щопередбачаютькористування правами за призначенням, здійсненняобов'язківв межах, визначених законом, недопустимістьпосягання на права іншихучасниківцивільногопроцесу, заборона зловживатинаданими правами. Надсиланнясудовихповістокпоштоюздійснюєтьсявідповідно до Правил наданняпослугпоштовогозв'язку, затвердженихпостановоюКабінетуМіністрівУкраїнивід 05.03.2009 р. N 270. І крімвипадків, встановлених у ст.78 ЦПК України у суду відсутнійобов'язокрозшукуванняборжника. Враховуючи те, щосторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Мотивувала свої вимоги тим, що він починаючи з квітня 1996 року і до даного часу працює на посаді водія у Мостозагоні № 27 ПАТ «Мостобуд». Відповідно до довідки виданої за підписом начальника Мостозагону № 27 ПАТ «Мостобуд» у підприємства перед позивачем виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 49146 гривень 66 копійок за період з грудня 2011 року по листопад 2014 року включно, які він і просить суд стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у її відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання слухати справу у відсутність його представника, вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] починаючи з квітня 1996 року і до даного часу працює на посаді водія у Мостозагоні № 27 ПАТ «Мостобуд». Із довідки виданої за підписом начальника Мостозагону № 27 ПАТ «Мостобуд» у підприємства перед позивачем виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 49146 гривень 66 копійок за період з грудня 2011 року по листопад 2014 року включно. Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Суд вважає, що обставини на які посилався позивач належно доведені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд на підставі ч. 1 п. п. 2, 4 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення на користь працівника виплати заробітної плати в межах одного місяця. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Мотивувала свої вимоги тим, що вона починаючи з 29 червня 2010 року по 30 березня 2012 року працювала у Мостозагоні № 27 ПАТ «Мостобуд». Відповідно до довідки № 163 виданої 15.09.2014 року за підписом начальника Мостозагону № 27 ПАТ «Мостобуд» у підприємства перед позивачкою виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 12363 гривні 08 копійок за період з грудня 2011 року по березень 2012 року включно, які вона і просить суд стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у її відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання слухати справу у відсутність його представника, вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в період часу з 29 червня 2010 року по 30 березня 2012 року працювала у Мостозагоні № 27 ПАТ «Мостобуд». Із довідки № 163 виданої 15.09.2014 року за підписом начальника Мостозагону № 27 ПАТ «Мостобуд» у підприємства перед [PERSON] виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 12363 гривні 08 копійок за період з грудня 2011 року по березень 2012 року включно Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Суд вважає, що обставини на які посилався позивач належно доведені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд на підставі ч. 1 п. п. 2, 4 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення на користь працівника виплати заробітної плати в межах одного місяця. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивував свої вимоги тим, що від шлюбу між ним та [PERSON] народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 20 травня 2013 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на навчання. Відповідно до зазначеного рішення позовні вимоги [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 31.10.2012 року до досягнення ними повноліття. За домовленістю між сторонами, починаючи з квітня 2015 року син - [PERSON] проживає разом з позивачем, а дочка [PERSON] разом із відповідачкою. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що були призначені за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 травня 2013 року, а саме з 1/3 частки до 1/6 частки усіх видів його заробітку. Також просить суд стягнути з відповідачки на його користь на утримання сина 1/6 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надав до суду лист у якому просив слухати справу у його відсутність наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає. Просить суд ухвалити рішення по справі. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За таких обставин, відповідно до ст. 192 СК України, і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна подружжя. Мотивував свої вимоги тим, що в період шлюбу з [PERSON] ними було набуто автомобіль «Volkswagen Touareg», 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER], р. н. [NUMBER] та згідно технічного паспорта зареєстрований за [PERSON] Позивач вказує, що автомобіль «Volkswagen Touareg», 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER], р. н. [NUMBER] був придбаний за грошові кошти її батьків, а тому вважає, що є вісі підстави для визнання за нею права власності на автомобіль «Volkswagen Touareg», 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER], р. н. [NUMBER]. Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги та визнати за нею право власності на вказаний автомобіль. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти визнання за [PERSON] права власності на автомобіль «Volkswagen Touareg», р. н. [NUMBER]. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 57 СК України, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна у спільній сумісній власності. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва пр. право власності на житло від 08 липня 1993 року квартира [ADDRESS], записана у реєстрову книгу за № 6592 знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач просить суд визначити частки у сумісній власності на зазначену квартиру з посиланням на правила статті 372 ЦК України. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви т апросив її задовольнити. Відповідач [PERSON] яка представляла свої інтереси та інтереси [PERSON] позов визнала повністю та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що порядок поділу права спільної сумісної власності визначається за тими ж принципами, за якими відбувається поділ майна, що знаходиться в спільній частковій власності (ч. 3 ст. 367 ЦК України). За таких обставин, відповідно до ст. 372 ЦК України, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання договору ексклюзивної співпраці № 300446 від 20 жовтня 2009 року укладений між нею та ЗАТ «АФС Україна», правонаступником якого є ТОВ «Сальве файненс Україна». Мотивувала свої вимоги тим, що 20 жовтня 2009 року між нею та ЗАТ «АФС Україна», правонаступником якого є ТОВ «Сальве файненс Україна» було укладено договору ексклюзивної співпраці № 300446(далі Договір). Відповідно до п. 6.2 Договору, договір припиняється достроково за ініціативи однієї із сторін. Позивач зазначає, що нею на адресу відповідача було надіслано лист від 24 червня 2011 року про розірвання Договору, однак відповідачем такий лист було залишено без уваги, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір ексклюзивної співпраці № 300446 від 20 жовтня 2009 року укладений між нею та ЗАТ «АФС Україна», правонаступником якого є ТОВ «Сальве файненс Україна, з 01 липня 2011 року. Позивач надав до суду лист у якому просив слухати справу у його відсутність наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає. Просить суд ухвалити рішення по справі. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд з врахуванням повного визнання позовних вимог відповідачем, дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та зміну прізвища. В подальшому зменшив позовні вимоги та не підтримала вимоги в частині визначення місця проживання дитини та зміну прізвища. Мотивувала свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 02 червня 2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2006 року червня місяця 02 числа зроблено запис № 209. Від шлюбу народився [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з червня 2016 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved