Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовною заявою про стягнення з [PERSON] боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення зазначивши, що з 01.04.2012 року позивач є правонаступником прав і обовязків комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», яке у період з 01.07.2008 року до 31.03.2012 року надавало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення . Відповідач є власником квартири № 27, що у будинку 38 по вул. Героїв Сталінграду в м. Кіровограді. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що про укладення між ним та відповідачем договірних правовідносин свідчить відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок № 34000027 та розрахункова книжка, тобто відповідач, як споживач вступив з позивачем у фактичні договірні відносини та йому було надано послугу з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 3 159,87 грн. В подальшому представником позивача неодноразово надавалися уточнення позовних вимог та відповідно до заяви від 05.10.2015 року (а. с. 94) позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача вартість наданих ним відповідачу послуг, за період з 01.12.2012 року по 30.09.2015 року, загальний розмір яких склав 2 866, 82 грн. Крім того, позивачем зазначено, що ним вживалися заходи щодо стягнення з відповідача суми боргу в судовому порядку, про що свідчать його звернення до судів з заявами про видачу судового наказу, за наслідками розгляду яких ухвалами Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2014 року та Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2014 року було відмовлено у прийнятті зазначених заяв, а також з позовом до Кіровського районного суду м. Кіровограда, згідно з яким, відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2014 року позовні матеріали було повернуто позивачеві для звернення до належного суду. До початку розгляду справи по суті представником позивача заявлено клопотання про врахування у спірних відносинах ст. 264 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, оскільки відповідачем у січні 2012 року було сплачено 170,00 грн. Представник позивача у судове засідання з`явилася, надала пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з`явився, надав письмові заперечення та пояснення, згідно з якими пояснив, що не згоден платити за надані послуги позивачу по нормі, а тільки по лічильнику, який повинен встановити йому позивач. В квартирі № 27, що у будинку 38 по вул. Героїв Сталінграду фактично не проживає, але є власником цієї квартири, проживає [INFO], там же зареєстрований. Послуги водопостачання до квартири № 27, що у будинку 38 по вул. Героїв Сталінграду отримує, але користується ними не постійно, оскільки зявляється до квартири дуже рідко. Позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. В подальшому у судове засідання не зявився. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки житлово експлуатаційної контори № 10 від 22.04.2014 року, відповідач є власником квартири № 27, що у будинку 38 по вул. Героїв Сталінграду в м. Кіровограді. У вказаній вище квартирі відповідач не зареєстрований, фактично проживає [INFO], там же зареєстрований. Між сторонами фактично договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення не укладався, проте відповідач, як споживач вступив з позивачем у фактичні договірні відносини, оскільки йому було відкрито особовий рахунок № 34000027 та видано розрахункову книжку, а також відповідачем на користь позивача проводилася сплата за надані послуги. Як встановлено під час розгляду справи ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.02.2013 року, починаючи з 01.07.2008 року, КП «Кіровоградське ВКГ» нарахування за надані послуги проводилося відповідно до встановлених норм у звязку з тим, що засіб обліку води, не пройшов планову повірку. В період з 01.07.2008 року по 30.11.2011 року, заборгованість за надані послуги з водозабезпечення та водовідведення нараховувалася згідно нормативів (норм) споживання затверджених рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 30.12.2000 року за № 1706, а починаючи з 01.12.2011 року по 01.12.2012 року, згідно нормативів (норм) споживання затверджених рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 01.11.2011 року за № 1107. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правовідносини між виконавцем житлово комунальних послуг та споживачем фізичною особою регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а тому вказаною ухвалою рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.12.2012 року у справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» до [PERSON], залишено без змін. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2007 року у справі за позовом [PERSON] до комунального підприємства «Кіровоградводоканал» про захист прав споживачів, комунальне підприємство «Кіровоградводоканал» змушено провести повірку лічильника в квартирі № 27 по вул. Героїв Сталінграду в м. Кіровограді, яка належить [PERSON]. Дане рішення, як зазначив відповідач у своїх поясненнях та згідно з матеріалами справи залишилося не виконаним. Разом з тим, у відповідності до рішення Кіровоградської міської ради № 477 від 18 березня 2008 року «Про створення комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» та затвердження його Статуту, Кіровоградська міська рада вирішила створити комунальне підприємство «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» та затвердити Статут комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради». З даного рішення не вбачається правонаступництва комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» прав та обовязків комунального підприємства «Кіровоградводоканал». Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради № 1498 від 30 березня 2012 року «Про затвердження передавального акта комісії з припинення юридичної особи комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», комунальне підприємство «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» реорганізоване, шляхом приєднання до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» (код ЄДРПОУ 03346822). 29.03.2012 року позивач прийняв на баланс необоротні активи комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» та є правонаступником за правами та обовязками цього підприємства. Таким чином, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення позивач почав надавати з 01.04.2012 року Відповідачем в січні 2012 року за надані послуги на користь позивача було сплачено 170,00 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затверджений типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до вказаного Типового переліку включена послуга періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст.30 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом,. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved