Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в якому з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог просив суд стягнути з [PERSON] 100 000 грн. моральної шкоди та понесені позивачем по справі судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2019 року у справі № 357/6654/17 [PERSON] , [INFO] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Задоволено частково цивільні позови. Зокрема, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] 12 346 грн. 71 коп. за шкоду, заподіяну здоров`ю та 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілого, а всього 112 346 грн. 71 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 145 402 грн. 88 коп. матеріальної шкоди. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.12.2019 року у вказаній справі вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2019 року скасовано в частині вирішення цивільного позову [PERSON] до [PERSON] і ПАТ «Страхова компанія «ТАС» та в цій частині призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] 07.04.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.04.2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 10.06.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника АТ «СГ «ТАС» Синельнікова М.О. про долучення доказів до матеріалів справи - квитанції № 103118 від 09.06.2020 року про сплату страховиком [PERSON] узгодженої суми страхового відшкодування в розмірі 67 045,90 грн. 09.07.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення (зменшення) позовних вимог, у зв`язку з перерахуванням страховою компанією на рахунок [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 12 346,71 грн. та 67 045,90 грн. за шкоду заподіяну майну потерпілого. 09.07.2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зменшення (уточнення) позовних вимог. 01.02.2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово через Державну установу «Кагарлицька виправна колонія». Згідно наявної у справі розписки від 22.07.2020 року позовну заяву відповідач отримав, будь-яких заяв (заперечень/відзиву) на адресу суду не направив. У зв`язку з наведеним суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02.04.2017 року, близько 19 години 45 хвилин, водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2121» реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, рухаючись на 02 км + 300 м автодороги «Б.Церква-Тетіїв-Липовець-Гуменне» (Р-17), що у Білоцерківському районі Київської області, в напрямку смт. Володарка, в порушення вимог пункту 10.1 ПДР України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, руху», змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги підпункту 1.1 розділу 34.1 ПДР України, відповідно до якого «лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги пункту 1.2 ПДР України, відповідно до якого «в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів», де допустив зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в смузі руху в бік м. Біла Церква. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «OPEL ASTRA» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди та водій, та ще один пасажир автомобіля «OPEL ASTRA» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] отримали середнього ступеню тілесні ушкодження. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 2.9 б), 1.5, 2.3 б), 1.2, 10.1 та підпункту 1.1 розділу 34.1, Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі [PERSON] , та отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи №73/Е від 15-19.05.2017 року, відповідно до якого згідно з наданою медичною документацією і заключенням консультанта - рентгенолога КОБСМЕ, у [PERSON] , 1978 року народження мали місце пошкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, перелому заднього краю вертлюгової западини, забою м`яких тканин правої половини грудної клітини, а також забійна рана правого колінного суглобу. Описані пошкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові, являлись небезпечними для життя у момент заподіяння і відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних пошкоджень так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. Відповідно до полісу № АК/0001579 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль [PERSON] був застрахований АТ «Страхова компанія «ТАС» (приватне). Відповідно до вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, ліміт відповідальності становить 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн. Зазначені обставини встановлені вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2019 року у справі № 357/6654/17, а тому доказуванню не підлягають. Вказаним вироком задоволено цивільний позов [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] , стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] 12 346,71 грн. за шкоду заподіяну здоров`ю та 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілого, а всього 112 346, 88 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 145 402,88 грн. матеріальної шкоди. Також вказаним вироком суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 765 000 грн. моральної шкоди та на користь [PERSON] 28 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.12.2019 року у справі № 357/6654/17 вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову [PERSON] та в цій частині призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Відповідно до копії виписки з історії хвороби [PERSON] № 4142, останній знаходився в травмвідділенні КЗ БМР Білоцерківської міської лікарні № 2 з 02.04.2017 року по 26.04.2017 року з діагнозом закритий перелом зовнішнього виростку п/великогомілкової кістки з зміщенням уламків, краєвий перелом заднього краю верлютингової западини, забій м`яких тканин правої половини грудної клітини, п/ступні та голови, забійна рана п/колінного суглобу. Згідно анамнезу: травма в побуті 02.04.2017 року біля 19:00 в ДПТ, будучи за кермом ЛА на трасі Володарка-Б.Церква. КШД доставлений в приймальне відділення МЛ № 2, де після РГ обстеження госпіталізований в травмвідділення. В ургентному порядку проведена операція: ПХО рани п/колінного суглобу. 13.04.2017 року проведена операція: взяття аутотрансплантату з в/з п/великогомілкової кістки, відкрита репозиція, МОС осколкового перелому верхнього епіметафізу п/великогомілкової кістки опорною пластиною на 7 гвинтах. В п/о періоді отримував антибактеріальну терапію, знеболюючі, перев`язки. Рекомендовано ходити на милицях без навантаження на оперовану кінцівку до 2-х місяців з моменту операції. Дозвіл на навантаження тільки після R-контроля. Відповідно до копії висновку ТОВ «АЙ ХЕЛС» від 03.04.2017 року № 18139, [PERSON] проведено МСКТ правого колінного сустава, відповідно до якого виявлено втиснутий перелом латерального виростка б/гомілкової кістки правого колінного суглоба, синовіїт (бурсит) правого колінного суглоба (а.с. 126 том. 1 кримінальної справи). Згідно з копією висновку ТОВ «АЙ ХЕЛС» від 03.04.2017 року № 18139, [PERSON] проведено МСКТ тазобедрених суставів, відповідно до якого наявний косо-поперечний перелом заднього краю вертлюжної западини правого стегнового суглоба з помірним росходженням уламків, синовіїт правого стегнового суглоба (а.с. 127 том. 1 кримінальної справи). Відповідно до копії висновку ТОВ «АЙ ХЕЛС» від 06.04.2017 року № 18170, [PERSON] проведено КТ головного мозку, згідно якого очагових змін щільності речовини головного мозку та перелому кісток черепа не виявлено (а.с. 125 том 1 кримінальної справи). Згідно з довідкою КЗ БМР Білоцерківська міська лікарня № 1 від 01.11.2017 року № 175, [PERSON] пройшов ЛКК при Білоцерківській поліклініці, рекомендовано працю без фізичних навантажень, тривалої ходи, терміном на шість місяців (а.с. 142 том 1 кримінальної справи). 29.12.2018 року та 02.03.2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі по 10 000 гр., тобто 20 000 грн. в рахунок морального часткового відшкодування, що підтверджується розписками [PERSON] (а.с. 206, 207 том 2 кримінальної справи). ПАТ «Страхова Група «ТАС» за заявою позивача від 07.04.2020 року сплатило страхове відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю позивача в розмірі 12 346,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 93354 від 14.04.2020 року., а також страхове відшкодування за пошкоджений автомобіля Opel Astra д/н [NUMBER] - 67 045,90 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 103118 від 09.06.2020 року. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 року, справа № 638/1983/17-ц (провадження № 61-10684св19). Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталась з вини [PERSON] , позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, 25 днів з 02.04.2017 року по 26.04.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні, з 27.04.2017 року по 21.06.2017 року - на амбулаторному лікуванні. Позивачу було проведено дві операції. Згідно наданих документів [PERSON] отримував антибактеріальну терапію, знеболюючі, перев`язки, а отже зазнав фізичний біль та душевні страждання у зв`язку з ушкодженнями. Вказану дорожньо-транспортну пригоду суд кваліфікував як злочин, що характеризується необережною формою вини, вчинений водієм [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ступінь вини [PERSON] , завданих ним страждань позивачу, часткового відшкодування моральної шкоди позивачу на стадії розгляду кримінальної справи, а також виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 60 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання відносно стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне в цій частині відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем таких витрат.

Outcome: partial