Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1481 від 14.08.2012 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Позов обґрунтовує тим, що в 2011 році проживав без реєстрації шлюбу з відповідачем, але між ними виникали непорозуміння. 21.07.2012 року відповідач народила сина, а [INFO] року народження дитини було офіційно зареєстровано. Батьком дитини, згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, був записаний [PERSON] . Коли стосунки між ними відновились, відповідач пояснила, що вчинила так через образу на нього. В листопаді 2015 року він та відповідач звернулись до органів РАГСу і він написав заяву про визнання батьківства. Весь час він був впевнений, що син є його рідною дитиною, але відповідач йому повідомила, що він не є біологічним батьком дитини. Посилаючись на вказані обставини, вимоги діючого законодавства просить задовольнити позов. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 10.11.2015 року, актовий запис № 1481, батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження. Частина 2 вказаної статті визначає, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року. 21.07.2012 року відповідач [PERSON] народила сина, а [INFO] дитини було офіційно зареєстровано. Батьком дитини, згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, був записаний [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 сімейного кодексу України № 00010910090. Після відновлення стосунків між сторонами в листопаді 2015 року реєстрація народження дитини була проведена відповідно до заяви позивача щодо визнання батьківства. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За клопотанням позивача у справі призначалась судова генетично-молекулярна експертиза, проведення якої доручалось експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, але сторони не прибули до медичної установи для проведення відбору біологічних зразків, ухвала суду повернута без виконання експертизи. Сторонам роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке це для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні. Відповідач в своїй заяві позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову, відзиву на позов не надала, хоча їй роз`яснювались наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи і наслідки розгляду позову [PERSON] в разі його задоволення. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача відповідно до його позовних вимог.

Outcome: approved