Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради, Козятинської РДА про визнання права на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який постійно проживав в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області та залишив на його ім'я заповіт, посвідчений 01.04.2008 р. секретарем Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 3.1147 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області, право на яке мав він, як єдиний спадкоємець за заповітом. Він в шестимісячний строк фактично прийняв спадщину після смерті батька, так як на час відкриття спадщини постійно проживав з ним за однією адресою. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, він не може, тому що в державному акті допущено виправлення, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю та Інструкції заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримав просить справу розглядати у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але надали письмові заяви через канцелярію суду, в якій просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] (а.с.6), який на день смерті проживав в с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області (а.с.13). Спадкоємцем за заповітом, який фактично прийняв спадщину після померлого батька, є його син - [PERSON] (а.с.4-5,7-8,14), у правовстановлюючому документі на земельну ділянку - державному акті - міститься виправлення (а.с.9). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-12) вбачається, що державний акт (а.с.9) був виданий на ім'я [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що позивач оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, тому що в державному акті допущено виправлення, яке унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить роз'яснення нотаріуса щодо оформлення спадщини (а.с.15). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказану земельну ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved