Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на території Михайлівської сільської ради за адресою: [ADDRESS], Синельниківського району Дніпропетровської області зареєстрована [PERSON] [INFO], яка має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться в Запорізькому обласному спеціалізованому Будинку дитини «Сонечко». Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. За час проживання в [ADDRESS] [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Також вона двічі була позбавлена батьківських прав. Перший раз по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], який був вилучений із сім'ї, бо мати залишила дитину на батька пенсіонера [PERSON] та зникла у невідомому напрямку, а сама перебувала у розшуку. [PERSON] перебував в Дніпропетровському спеціалізованому закладі та там і помер [INFO]. 10 грудня 2012 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду гр.[PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка на даний час удочерена. Відповідач за вказаною адресою зареєстрована в не переоформленому будинку померлого батька, який належав йому на праві власності. Житлово-побутові умови проживання в будинку незадовільні, будинок складається із трьох кімнат загальною площею 49.3 кв.м., будинок потребує капітального ремонту, відсутнє опалення, на вікнах вибиті шибки, двері щільно не зачиняються, бруд на підлозі, підвіконнях, на ліжку, відсутня постільна білизна, меблі відсутні, посуду немає, одяг розкидано по кімнатах, продукти харчування відсутні, у зв'язку з наявністю заборгованості за комунальні послуги будинок відключений від постачання газу і електричної енергії. Відповідач 15 листопада 2015 року тимчасово строком на два місяці по причині відсутності житла влаштувала сина [PERSON] до спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», де дитина знаходиться по даний час. За час перебування дитини в зазначеному будинку відповідач відвідала сина один раз 19 листопада 2015 року, також тричі телефонувала, останнього разу 17 листопада 2015 року. З того часу дитину ніхто з батьків чи родичів не відвідував. Матеріально дитину відповідач також не підтримує, свої батьківські обов'язки не виконує. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку. У відкритому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки на даний час вона приводить житловий будинок до порядку і не бажає, щоб її позбавляли батьківських прав. Представник третьої особи Павленко І.Г. в останнє судове засідання не з'явилася, але раніше позовні вимоги підтримувала, зазначала, що дитина позбавлена батьківського піклування. Заявлені позивачем свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що з приводу виконання відповідачем батьківських обов'язків щодо дитини їм нічого не відомо. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та малолітнім [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де відповідач зазначена матір'ю. Згідно довідки органу РАЦС від 15 жовтня 2015 року батько дитини [PERSON] записаний за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. З копії заяви про тимчасове влаштування дитини до будинку дитини вбачається, що відповідач [PERSON] з 14 листопада 2015 року тимчасово строком на два місяці по причині відсутності житла влаштувала сина [PERSON] до спеціалізованого будинку дитини «Сонечко». Згідно копії Акту про невідвідування малолітнього [PERSON] від 10 січня 2017 року за час перебування дитини в зазначеному будинку відповідач відвідала сина один раз 19 листопада 2015 року, також тричі телефонувала, останнього разу 17 листопада 2015 року. З того часу дитину ніхто з батьків чи родичів не відвідував. Матеріально дитину відповідач також не підтримує. В матеріалах справи є довідка-характеристика виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, згідно якої [PERSON] не працює, веде аморальний та жебрацький спосіб життя, внаслідок чого не має здатності самостійно піклуватися про особисте життя і життя дітей, зловживає спиртними напоями, на постійні бесіди щодо її способу життя не реагує. Згідно копії Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 06 лютого 2017 року житлово-побутові умови проживання в будинку незадовільні і непридатні для проживання, будинок складається із трьох кімнат, потребує капітального та косметичного ремонту, відсутнє опалення, на вікнах вибиті шибки, двері не зачиняються, бруд на підлозі, підвіконнях, на ліжку, одяг брудний і розкиданий по кімнатах, в будинку холодно і сиро. Для проживання малолітньої дитини будинок не придатний. Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 28 квітня 2017 року визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов'язки щодо дитини не виконує, з дитиною не спілкується, матеріально дитину не підтримує, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що відповідач свої батьківські обов'язки не виконує, матеріально дитину не підтримує, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved