Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтовано тим, що за адресою [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] , який є споживачем послуг з централізованого опалення та/або постачання гарячої води. Проте, відповідач своєчасно не сплачує кошти за спожиті послуги з централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води, у зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року сума заборгованості складає за спожиті послуги централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21443,38 грн.(заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 5699,53 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 15743, 85 грн.). Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного з ПАТ «Київенерго», до позивача перейшло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 53530,95 грн., інфляційна складова - 3372,45 грн., та 3 % річних 1605,93 грн., загальна сума 58509,33 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженнями КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також судові витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 53,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 03.07.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Стороною відповідача подані заперечення проти позову про стягнення заборгованості, відповідно до яких [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказувавши, що договір про надання послуги централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води не укладався. Послуги не сплачував з 2011 року, оскільки послуги надаються неякісно, а саме: батареї холодні, нарахування коштів за теплопостачання відбувається цілий рік, а не тільки в опалювальний сезон, вартість послуг змінюється без погодження, часті перебої постачання гарячої води. Лист - претензію не отримував. Позивач в позовній заяві вказує на переривання строку позовної даності та початок її спливу з 09.11.2017 року по 08.11. 2020 року проте, нарахування боргу за опалення та постачу гарячої води розпочато з липня 2015 року. Той факт, що зареєстровано в квартирі чотири особи, не заперечую, проте проживає відповідач один. Крім того, позивачем складаючи розрахунок заборгованості не враховано той факт, що відповідач є інвалідом 2 групи, потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, відповідач звернувся із заявою про застосування строків позовної давності, в якій просить суд застосувати строк позовної давності терміном в три роки та клопотання відповідача. Визнати недоступним доказом наданий розрахунок заборгованості за надання послуг, з тих підстав, що розрахунок заборгованості складений від 01.12.2019 року за період з 01.07.2015 року по 01.12.2019 року який поданий до позовної заяви та розрахунок заборгованості складені від 31.05.2017 року за період з 01.07.2014 року по 01.05.2017 року який поданий до заяви про видачу судового наказу мають розбіжності спожитих гігакалорій на опалення моєї квартири. Стороною позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, за яким виконавцем послуг виступало ПАТ «Київенерго», був опублікований 06 серпня 2014 року в №111(4511) газети «Хрещатик», офіційного видання Київської міської ради. Форма договору розроблена відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Надання послуг ПАТ «Київенерго» та нарахування за ці послуги відповідно до вказаного договору здійснювалось до 30 квітня 2018 року включно. Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, за яким виконавцем послуг виступає КП «Київтеплоенерго», був опублікований 28 березня 2018 року в №34 (5085) газети «Хрещатик», офіційного видання Київської міської ради. Форма договору розроблена відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Надання послуг КП «Київтеплоенерго» та нарахування за ці послуги відповідно до вказаного договору розпочато з 01 травня 2018 року. Опубліковані договори є договорами приєднання відповідно до положень ст.634 ЦК України. Вищезгадані договори вважаються акцептованими усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечень щодо умов вище зазначених договорів. В даному випадку про надання послуг постачальником свідчить підключення будинку споживача до мереж централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач зазначає, що являється інвалідом 2 групи та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, має посвідчення 1 категорії, яке надає пільгу 50% при сплаті комунальних платежів, однак інформації про включення Відповідача до списку пільговиків на адресу Позивача не надходило, тому не було законних підстав для надання пільги. В судовому засіданні представник позивача Банецький Б. І. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. Пояснили, що розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви є не належним, оскільки суперечить розрахунку заборгованості за аналогічний період, який був предметом розгляду в порядку наказного провадження. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. З письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з письмових матеріалів справи розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор/Позивач) було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 14158,21 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення) , 39372,74 грн. заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої за адресою: [ADDRESS] . Сторона позивача посилається на те, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг, у зв`язку з чим до 30.04.2018 сума заборгованості становить 53530,95 грн., а з 01.05.2018 та станом на 01.11.2020 складає 22751,48 грн., з врахуванням штрафних санкцій. На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 33 Правил передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Відповідно до ч.7 ст.26 вищевказаного Закону договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч.2 ст.642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року. В подальшому його правонаступником стало КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирних будинках, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку , споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менше як двох мешканців будинку. Згідно з п.14 Постанови показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Пунктом 20 Постанови встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання абз. 2 п. 21 з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв.м опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне, стороною позивача на підтвердження суми заборгованості до позовної заяви долучено розрахунок, який судом не приймається до уваги з наступних підстав. 10.08.2017 року ПАТ «Київенерго» звертався до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2014 року по 01.04.2017 року. Проаналізувавши розрахунки заборгованості за послуги з опалення та постачання гарячої води, які містяться у справах за № 754/8090/20 та № 754/10425/17, суд прийшов до висновку, що показники та сума заборгованості у період з 01.07.2015 року 01.04.2017 року відрізняються між собою. На наявність вказаних розбіжностей акцентував увагу відповідач, проте представник позивача не надав пояснення та спростування щодо вказаному. Письмові матеріали справи містять довідку про сплату відповідачем частини заборгованості за спожиті у період з 01.05.2018 по 01.12.2009 року послуги з централізованого опалення. Однак, в подальшому представником позивача та безпосередньо відповідачем заперечувалося те, що відповідач сплатив заборгованість з централізованого опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не було надано належних та допустимих доказів щодо суми заборгованості, яка виникла у відповідача за період з 01.07.2015 року по 01.11.2019 року за надані послуги та яку позивач просить стягнути. Суд звертає увагу на те, що письмові матеріали справи не містять клопотань про призначення судово-економічної експертизи щодо визначення суми заборгованості, суд в свою чергу у відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості у тому розмірі, як вказано у прохальній частині позовної заяви. Доводи відповідача про застосування строків позовної давності суд до уваги не приймає, оскільки спростовується письмовими матеріалами справи. Згідно положень ст.ст. 256, 257 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у межах строку позовної давності, загальна тривалість якого встановлюється в три роки. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З письмових матеріалів справи вбачається, що 02.07.2020 року позивач, звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за період з 01.07.2017 року по 01.12.2019 року, а відтак строк позовної давності пропущено не було. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року). Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України витрати позивача щодо сплати судового збору покладається на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed