Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, згідно внесених уточнень до Товариства з додатковою відповідальністю «Брацлав» про стягнення суми внесеної попередньої оплати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2012 року між ним та відповідачем ТОВ «Брацлав» було укладено договір № 87 про поставку доїльної установки марки УДЕ 2 х 4 « Ялинка», Стандарт А з каркасом 2 х 8 в кількості 1 шт. Як вважає позивач згідно умов даного договору розрахунок за товар здійснюється на умовах попередньої оплати у розмірі 70% від загальної вартості товару, яка перераховується протягом 3-х днів з моменту виставлення розрахунку. Укладений договір набирав чинності з 10.08.2012 року та закінчується 10.08.2013 року. З метою прийнятих на себе зобов'язань позивач за первісним позовом [PERSON] оплатив на рахунок ВАТ « Брацлав» 149523 грн. 00 коп., а саме 23.08.2012року - 99503.00 грн. та 28.08.2012 року, - 50020.00 грн. Та як зазначив сам позивач у своєму позові, в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за укладеним договором він не виконав, оскільки обумовлену договором частину суми попередньої оплати не вніс і станом на день подачі позову до суду термін дії договору закінчився. Оскільки товар за договором йому не був поставлений потреба у даному товарі у нього відпала, а тому вважає, що сума попередньо внесеної ним оплати підлягає поверненню. Представник [PERSON] просив суд позов його задовольнити та стягнути з ВАТ « Брацлав» 149523.00 гривень попередньо внесеної оплати. Представник відповідача за первісним позовом, а також позивач за зустрічним позовом, за уточненням Товариство з додатковою відповідальністю «Брацлав», не погоджуючись із вказаним первісним позовом, 11.11.2014 року звернувся до суду із зустрічним позовом в якому зазначив, що 10.08.2012 року між ВАТ «Брацлав» та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] було укладено договір поставки № 87 про доставку доїльної установки марки УДЕ 2 х 4 «Ялинка» Стандарт А з каркасом 2 х 8 в кількості 1 шт. Згідно п. 1.1 даного договору ТДВ «Брацлав» зобов'язувалося поставити відповідачу [PERSON] визначений договором товар, а відповідач у свою чергу зобов'язувався його прийняти та оплатити його. Відповідно до п. 5.1. договору поставки товару відповідач за зустрічним позовом [PERSON] зобов'язувався протягом 3-х банківських днів від дати виставлення рахунку внести на розрахунковий рахунок товариства попередню оплату в розмірі 173374,29 грн. Товариством 10.08.2012 року було надано відповідачу рахунок № 272 для внесення попередньої оплати, що відповідно вказує на те, що попередню оплату відповідач повинен був здійснити до 15.08.2012 року. В порушення умов даного договору та з порушенням встановлених строків за договором, відповідач здійснив попередню оплату не повністю, а саме в сумі 149523,00 грн. За таких обставин порушивши умови договору та строки внесення попередньої оплати позивач вважає, що відповідач [PERSON] відмовився виконати прийняті на себе за договором поставки зобов'язання, виконавши їх лише частково, що відповідно порушило умови поставки та виконання замовлення. Товариством здійснювалися повідомлення на адресу позивача про те, що товар перебуває на складі Товариства і йому було запропоновано прийняти замовлений товар, однак дані повідомлення відповідач [PERSON] проігнорував, не інформувавши Товариство про подальші свої дії та наміри. За таких обставин позивач за зустрічним позовом просив суд об'єднати позови за первісним та зустрічним позовом. Свій зустрічний позов задовольнити та зобов'язати [PERSON] виконати свої зобов'язання передбачені договором шляхом прийняття товару на суму попередньо внесеної оплати. У задоволенні первісного позову, просив відмовити. Представник позивача за первісним позовом, не погоджуючись із вимогами викладеними у зустрічному позові надав суду заяву про уточнення свої позовних вимог, а також заперечення щодо зустрічного позову, які мотивує слідуючим. Як вважає представник [PERSON] предметом укладення даного договору між сторонами у справі є класичний договір купівлі продажу, а не договір виконання підрядних робіт. Тому на його думку за визначенням замовленої ним речі, а саме є індивідуально визначена річ з приналежністю, доїльна установка марки УДЕ 2 х 4 « Ялинка», Стандарт А з каркасом 2 х 8 в кількості 1 шт., і ця річ не індентифікована позивачем ТДВ «Брацлав» за зустрічним позовом, а довільно визначена, як річ з родовими ознаками. Вважає, що оскільки у договорі визначена саме доїльна установка марки УДЕ 2 х 4 « Ялинка», Стандарт А з каркасом 2 х 8 в кількості 1 шт., тому на його думку часткове виконання договору продавцем виключається, так як такі вимоги в жодному разі не чіпають предмету договору купівлі - продажу та не випливають з укладеного договору і не ґрунтуються на підставах виникнення цивільних прав та певних обов'язків. Крім того у своєму запереченні представник позивача за первісним позовом [PERSON] посилається на п.2.2 Укладеного договору де чітко визначено, що « Товар, що є предметом поставки, повинен бути доставлений постачальником покупцю не пізніше 25 календарних днів з дати відрахування суми попередньої оплати на розрахунковий рахунок позичальника», що відповідно ним було вчинено. А так як ним не було внесено всю суму попередньої оплати від 70% загальної вартості замовленого товару, тому дана обставина вказує на відсутність у постачальника обов'язку поставити замовлений ним товар, що й вказує на безпідставність зустрічних позовних вимог. Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом представник ТДВ «Брацлав» надав суду пояснення по запереченню на зустрічний позов з яких вбачається наступне. Згідно предмету договору укладеного між сторонами у справі є установка УДЕ 2х4 « Ялинка» Стандарт-А з каркасом 2х8, яка виготовляється відповідно до стандарту та технічних умов визначених ТУ У 29.3-05768237-004-2004, що є власністю ТДВ « Брацлав». За своїми технічними умовами дана установка постачається у частковому зібраному вигляді у комплекті поставки установки та виготовляється відповідно до технічної документації. Факт виготовлення даної установки ТДВ «Брацлав» підтверджується відповідними документами бухгалтерського обліку ТДВ «Брацлав». Що ж стосується договору, то виконання умов договору є обов'язковим для обох сторін, а не порушення умов його виконання, а тому твердження відповідача за зустрічним позовом про відсутність у нього підстав для виконання даного договору є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та ним самим у своєму первісному позові не заперечується. Положення договору не є юридичним фактом, а юридичним фактом є укладення самого договору. Також у своїх поясненнях представник позивача за зустрічним позовом критично розцінює позицію позивача [PERSON] за первісним позовом, що закінчення строку договору, є припиненням зобов'язань за [PERSON] за даним договором, а також припинення правового зв'язку та зобов'язання та звільнення останнього від його прав та обов'язків. Тому заперечення позивача за первісним позовом вважає безпідставним, а викладені у ньому доводи лише своєрідним захистом в частині незаконно сплаченої попередньої передоплати, факт якої не знаходить доведеності належними засобами доказування. В судовому засіданні виступаючи в якості відповідача за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом представник ТДВ «Брацлав» вимоги заявлені у зустрічному позові по справі підтримала у повному обсязі. Просила суд відмовити у первісному позові як у безпідставному та недоведеному,задовольнивши зустрічний позов. Суд, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, вивчивши заявлені вимоги у запереченні та додаткових поясненнях по справі дійшов до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом є недоведеними та задоволенню не підлягають. Вимоги позивача за зустрічним позовом є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення виходячи із наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст.27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Із матеріалів первісного позову вбачається, що 10.08.2012 року позивач [PERSON], уклав договір з ТОВ «Брацлав», згідно з уточненнями на час розгляду справи ТДВ « Брацлав» про постачання товару. Предметом даного договору укладеного між сторонами у справі є установка УДЕ 2х4 « Ялинка» Стандарт-А з каркасом 2х8, яка виготовляється відповідно до стандарту та технічних умов визначених ТУ У 29.3-05768237-004-2004, що є власністю ТДВ « Брацлав» (а.с.4-7). У своєму первісному позові позивач не заперечував щодо невиконання ним умов договору постачання товару в частині внесення попередньої передоплати у сумі та строки визначенні умовами договору і це на думку суду не потребує додаткового доказування в судовому засіданні . Згідно укладеного договору (а.с.4-7), надалі п. 6.1.1., 6.1.2., 6.1.3., 6.2 позивач за первісним позовом був ознайомлений з відповідальністю сторін за порушення умов договору про що свідчить його підпис при укладенні даного договору (а.с.5). Згідно службової розписки №36 від 08.08.2012 року у зв'язку з підготовкою договору між ВАТ « Брацлав» та [PERSON], останньому було передано комплектуючу відомість про доїльну установку, що виготовляється відповідно до технічних умов, що свідчить про ознайомлення [PERSON] із замовленим товаром та комплектуючими деталями до нього (а.с.126-140). Згідно повідомлення вих. № 1218 від 24.12.2012 р. на адресу позивача за первісним позовом [PERSON], вбачається, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ВАТ « Брацлав» повідомляло покупця про здійснення лише часткової передоплати та виготовлення відповідно до внесеної суми частини замовленого обладнання (а.с.109). Зобов'язання, що виникають на підставі договору поставки врегульовані положеннями глави 54 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до пункту 1 якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] у своєму запереченні щодо зустрічного позову посилається на те, що зустрічні вимоги не полягають та не випливають з укладеного договору і не ґрунтуються на підставах виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема у відповідача за первісним позовом та не зобов'язують його вразі не виконання однією стороною умов договору здійснити поставку товару, однак суд не може з цим погодитись за тих обставин, що такі обґрунтування суперечать вимогам чинного законодавства. Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки, згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до пункту 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до 525, 526 Цивільного кодексу України учасники цивільних відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, суд вважає неналежними посилання представника [PERSON] на відсутність з боку відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом доказів про вартість речей та не зазначення суми розрахунку, що на думку представника [PERSON] породжує безпідставність зустрічних позовних вимог. Суд оцінив усі докази нарівні із рештою представлених сторонами доказами, тоді як за загальними приписами ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved