Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що вона постійно проживаю в [INFO] по вулиці Жукова. 22.12.2007 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого позивачка оформила прийняття спадщини, та 24.03.2015р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину, спадкова справа №328 за 2008 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1-415. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку №64, що знаходиться по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області. За даним свідоцтвом, та даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.03.2015р., частка позивача у власності даного будинку визначена в розмірі 2/3. За даними будинкової книги, у даному житловому будинку №64 по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області, зареєстровано постійне місце проживання [PERSON], [INFO], який, як вказує позивач, не проживає в даному житловому будинку ще з 2002 року. На думку позивача дана обставина є підтвердженням того, що позивач має право на оформлення права власності на спадкове майно - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Жукова, 64 в селищі Маньківка, Маньківського району, на яке лише формально може претендувати [PERSON]. Однак, у звязку з відсутністю можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач вимушена звертатись до суду. Позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно ст. ст. 74, 76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик в друкованих органах, до суду не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Представник Маньківської селищної ради не заперечував на задоволення вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивачка, постійно проживає в [INFO] по вулиці Жукова. 22.12.2007 року у віці 56 років в селищі Маньківка Маньківського району Черкаської області помер чоловік позивача [PERSON], про що 25.12.2007р. в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 118, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 079181, виданим 25.12.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. Після смерті чоловіка позивач оформила прийняття спадщини, та 24.03.2015р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину, спадкова справа №328 за 2008 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1-415. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку №64, що знаходиться по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області. За даним свідоцтвом, та даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.03.2015р., частка позивача у власності даного будинку визначена в розмірі 2/3. За даними будинкової книги, у даному житловому будинку №64 по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області, зареєстровано постійне місце проживання її сина [PERSON], [INFO], який не проживає в даному житловому будинку ще з 2002 року, і це підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним 09.12.2014р. уповноваженими членами комісії Маньківської селищної ради. Довідкою Маньківської селищної ради від 21.04.2015р. №505 підтверджується, що [PERSON], [INFO], дійсно не проживає в житловому будинку №64 по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області з 2002 року, де зареєстроване його постійне місце проживання, фактичне місце його перебування невідоме. Тобто, наявними є обставини того, що в місці зареєстрованого постійного проживання гр. [PERSON], [INFO], відомостей про його фактичне постійне місце проживання немає ще з 2002 року. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки - жителі селища Маньківка: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Фактично [PERSON] постійно не проживає в житловому будинку №64 по вулиці Жукова в селищі Маньківка, Маньківського району Черкаської області з 2002 року, де зареєстроване його постійне місце проживання. Так само, він не проживав постійно у даному будинку разом зі своїм батьком - спадкодавцем на час його смерті 22.12.2007 року. Дані обставини є підтвердженням того, що позивач має право на оформлення права власності на спадкове майно - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Жукова, 64 в селищі Маньківка, Маньківського району, Черкаської області, на яке лише формально може претендувати [PERSON]. Однак, у звязку з відсутністю можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач вимушена була звертатись до суду, оскільки 14.05.2015р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану тим, що згідно довідки №871 виданої Маньківською селищною радою Маньківського району Черкаської області 19.03.2015р., за місцем проживання померлого [PERSON], були зареєстровані: [PERSON] з 1988 року та [PERSON] з 2002 року. Оскільки [PERSON] не звертався до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини (п.1 ст.1273 ЦКУ), а згідно довідки №871 виданої Маньківською селищною радою Маньківського району Черкаської області 19.03.2015р., він вважається таким, що фактично прийняв спадщину (пункт 3 статті 1268 глави 87 ЦКУ, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї). Однак, хоча [PERSON] і зареєстрований в місці постійного проживання спадкодавця, фактично в ньому не проживає ще з 2002 року, і не проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті (на час відкриття спадщини). Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - внесення інформації д Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Відповідно до ст.6 вказаного Закону, Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Таким чином, виходячи з сукупності визначених законом умов, документальні дані в даному випадку свідчать лише про наявність зареєстрованого місця проживання відповідача, однак ці дані не є підтвердженням фактичного постійного проживання відповідача із спадкодавцем в контексті приписів ст. 1268 ЦК України. Фактично в даному випадку має місце спір про право власності на майно в порядку спадкування, що виключає можливість визнання відповідача безвісно відсутнім в порядку окремого провадження. У звязку з цим, позивач вимушена звернутись до суду в порядку позовного провадження з даним позовом про визнання права власності, оскільки у неї як спадкоємиці, немає іншої можливості оформити право власності на майно, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиця вона є власником майна в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved