Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, покликаючись на те, що 21.05.2012 року відповідач під розписку позичила у нього кошти в сумі 2200 доларів США, що еквівалентні 17915 грн., 92 коп., без чітко визначеного строку погашення, при цьому відповідач зобов'язувалась повернути кошти позивачу частинами. У зв'язку із тим, що відповідач повернула йому лише частину позичених коштів, а саме - 400 доларів США, просить суд стягнути з [PERSON] борг в сумі 14658 грн., 48 коп., відсотки за користування коштами в сумі 1508, 34 грн. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача 6000 грн. моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу, ділової репутації, у порушенні прав власності та порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до розписки від 21.05.2012 року (а.с.7) позичила у [PERSON] кошти в сумі 2 200 (дві тисячі двісті) доларів США та зобов'язувалась повернути їх частинами зазначеними позивачем. Вимогою [PERSON] від 16.09.2013 року (а.с.8) якою позивач пред'являє до [PERSON] вимогу повернути залишок боргу в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) доларів США до 21.05.2012 року. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, згідно з ч.1 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, здійснений позивачем розрахунок заборгованості за розпискою від 21.05.2012 року, за яким станом на 17.10.2013 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) доларів США, що еквівалентна 14658 (чотирнадцять тисяч шістсот п'ятдесят вісім) грн. 48 коп., та 1508 (одна тисяча п'ятсот вісім) грн. 34 коп. 3% річних. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Водночас, згідно з діючим законодавством особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, частково, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за договором позики від 21.05.2012 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: partial