Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, пені, штрафів та процентів в загальному розмірі 266360,41 гривень за договором про надання транспортного експедирування, в обґрунтування позову зазначив, що 11.11.2015 року між ТОВ «Укравтологістика» в особі директора [PERSON], діючого на підставі Статуту та [PERSON] укладено договір № У-111115/1 про надання транспортного експедирування. На підставі умов зазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу певні послуги з експедирування товарів. Позивач виконав вказані послуги з транспортного експедирування, але відповідач не сплатив за них у строк передбачений договором, чим порушив його умови, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник ТОВ «Укравтологістика» директор [PERSON], позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його по підставам, викладеним у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у газеті «Одеські вісті» №21 від 23.03.2017/а.с.68-71/, проте в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 11.11.2015 року між сторонами укладено договір № У-111115/1 про надання транспортного експедирування, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу певні послуги з експедирування товарів, а відповідач зобов'язався сплатити певні кошти у відповідності до умов договору /а.с.20-25/. ТОВ «Укравтологістика» в повному обсязі виконав свої зобовязання, які передбачені умовами договору № У-111115/1 від 11.11.2015 року, про що свідчать акти здачі-прийняття робіт №№ У-12536 від 12.01.2016 р. на суму 8500,00 грн.; У-12538 від 12.01.2016 р. на суму 8500,00 грн.; У-12539 від 12.01.2016 р. на суму 8500,00 грн.; У-12540 від 12.01.2016 р. на суму 8500,00 грн.; У- 12541 від 12.01.2016 р. на суму 8500,00 грн.; У-12549 від 13.01.2016 р. на суму 9200,00 грн.; У-12550 від 13.01.2016 р. на суму 9200,00 грн.; У-12551 від 13.01.2016 р. на суму 9200,00 грн.; У-12552 від 13.01.2016 р. на суму 9200,00 грн.; У-12553 від 13.01.2016 р. на суму 9200,00 грн.; У-12587 від 14.01.2016 р. на суму 9800,00 грн.; У-12588 від 14.01.2016 р. на суму 9800,00 грн.; У-12589 від 14.01.2016 р. на суму 10000,00 грн.; У-13787 від 02.03.2016 р. на суму 11000,00 грн.; У-13788 від 02.03.2016 р. на суму 11000,00 грн.; У-13790 від 02.03.2016 р. на суму 11000,00 грн.; У-13791 від 02.03.2016 р. на суму 11000,00 грн. /а.с.26-42/ Усі акти здачі-прийняття робіт підписані сторонами без зауважень, окрім того відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за договором від 05.04.2016 року, [PERSON] визнав наявність сальдо у сумі 91500,00 грн. на користь позивача /а.с.19/. -2- З метою досудового врегулювання та виконання п.6.1. договору, позивач 16.09.2016р. надіслав на адресу відповідача лист-претенцію та розрахунок заборгованості/а.с. 15-18/, вказаний лист було отримано відповідачем 24.09.2016 року/а.с.14/, але відповідач на час звернення до суду не надав жодних відповідей або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Згідно з ч.1 ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату. Як вбачається з п.4.1 п.4.2. договору ціна послуг встановлюється в кожній окремій заявці та складається з вартості послуг експедитора та витрат експедитора. Оплата послуг здійснюється замовником протягом 7-ми календарних днів після одержання вантажу. Однак, зазначені вище умови договору [PERSON] не виконав, у звязку з чим в нього існує заборгованість, яка згідно акту звірки від 05.04.2016 року становить 91500,00 гривень. Як визначено ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата нестойки. Приписами ст. 549 ЦК Ураїни визначено, що \~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.5.1.5. договору у випадку порушення терміну оплати послуг, замовник сплачує експедитору пеню у подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. А в разі прострочення більше 15 календарних днів, замовник додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості замовлених послуг. Як визначено п.5.1.6. договору за кожен випадок прострочення оплати коштів замовник сплачує експедитору штраф у розмірі 50% від суми прострочення. За весь період прострочення замовник сплачує відсотки за користування грошовими коштами експедитора в розмірі 50% річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованісті, складає 266360,41 гривень, із яких: заборгованість за пенею, штрафами та відсотками складає 174860,41 гривень; заборгованість за основним боргом відповідно до акту-звірки від 05.04.2016 р. 91500,00 гривень. У ст. ст.. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з установленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по договору № У-111115/1 від 11.11.2015 року, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі й договірних відносинах між сторонами і є такими, що підлягають задоволенню. Згідно квитанції №ПН32 від 10.10.2016 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 3995,41 гривень /а. с. 43/. -3- Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved