Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач за первісним позовом (ПП «Вабуд») звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив: 1) визнати недійсною третейську угоду, укладену у формі третейського застереження у п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року; 2) стягнути з громадянина Ірландії [PERSON] на користь Приватного підприємства «ВАБУД» суму заборгованості за Договором підряду № 9/12 по виконанню ремонтно-будівельних робіт від 9 грудня 2008 року у розмірі 416 468, 00 гривень, пеню у розмірі 26 160,41 гривень, 3 % річних у розмірі 62 317,20 гривень та індекс інфляції у розмірі 92 976,26 гривні що разом складає 597 921,87 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що третейська угода, укладена у формі третейського застереження у п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 5, п. 12 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», а тому в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України має бути визнана недійсною. Також ПП «Вабуд» обґрунтовує позов тим, що 09 грудня 2008 року між Приватним підприємством «ВАБУД» та громадянином Ірландії [PERSON] було укладено Договір № 9/12 по виконанню ремонтно - будівельних робіт (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого, ПП «Вабуд» виконав підрядні роботи на загальну суму 650.132,68 грн., які [PERSON] прийняв. За твердженням ПП «Вабуд», [PERSON] оплатив лише частково матеріали в сумі 233.664,68 грн. Тому ПП «Вабуд» вважає, що його права порушено, і просить позов задовольнити. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив суд: 1) визнати недійсними акти прийомки виконаних робіт №1, №2, №3 до Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року на підставі ч. 4 ст. 882 ЦК України; 2) розірвати Договір підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року на підставі ч. 2 ст. 852 ЦК України; 3) стягнути з ПП «Вабуд» сплачені [PERSON] за Договором підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року грошові кошти в сумі 233.664,68 грн. Зустрічний позов [PERSON] мотивовано тим, що ПП «Вабуд» допустило істотні порушення строків виконання своїх зобов'язань за Договором, а тому останнє не має права вимагати стягнення з [PERSON] грошових коштів за неякісно та несвоєчасно виконані роботи. Також [PERSON] зазначив, що ПП «Вабуд» намагався приховати факт порушення строків виконання зобов'язань та сфальсифікував акт № 1 шляхом виправлення року з 2009 на 2008. [PERSON] в позовній заяві стверджує, що замовник не приймав роботи, виконані ПП «Вабуд» та не підписував акти приймання-передачі виконаних робіт №1, №2, №3. Крім того, [PERSON] вказав, що ПП «Вабуд» не надав замовнику звіт про використані будівельні матеріали. ПП «Вабуд» надало суду заперечення на зустрічну позовну заяву, в яких зазначило, що відповідно до висновку фахівця від 15.06.2012 року підписи від імені громадянина Ірландії - [PERSON] в договорі, актах №1, №2, №3 виконані громадянином Ірландії - [PERSON]. Також ПП «Вабуд» вказало, що воно ніколи не заперечувало, що в акті № 1 допущено технічну помилку, а саме замість 2008 вказано 2009, що також підтверджується тим, що [PERSON] здійснив проплату 16.12.2008 року в сумі 163.664,68 грн. та в лютому 2009 року в сумі 70.000,00 грн. Крім того, сама позовна заява направлена до суду 14 грудня 2009 року, і до неї вже будо додано акт №1. ПП «Вабуд» стверджує, що [PERSON]: відповідно до ст. 853 ЦК України втратив право посилатись на відступи від умов договору та недоліки у виконаній роботі; порушив умови п. 5.4. Договору, а тому з боку ПП «Вабуд» відсутнє прострочення. Тому ПП «Вабуд» просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. В судовому засіданні представник ПП «Вабуд» первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив. В судовому засіданні представник [PERSON] зустрічний позов підтримав, проти задоволення первісного позову заперечив. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позовних вимог. Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до положень ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні достовірно було встановлено, що 09.12.2008 року між Приватним підприємством «ВАБУД» та громадянином Ірландії [PERSON] було укладено Договір № 9/12 по виконанню ремонтно - будівельних робіт (далі по тексту - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору ПП «Вабуд» зобов'язувався виконати ремонтно-будівельні роботи котеджу відповідно кошторису (Смети) за адресою: [ADDRESS], а Відповідач, як Замовник, зобов'язувався прийняти і оплатити вартість матеріалів та виконаних робіт. Посилання представника [PERSON] на те, що кошториси, які містяться в матеріалах справи, не відносяться до вказаного Договору, оскільки в них не зазначено адреси виконання робіт, судом відхиляється оскільки з пояснень сторін вбачається, що інших невиконаних спірних договорів між сторонами немає. Відповідно до п.п. 2.2. Договору загальна вартість робіт та матеріалів по Договору складала 571.817,00 гривень разом с ПДВ. Відповідно до п.п. 2.3. Договору вартість матеріалів та робіт по Договору може змінюватись за згодою сторін, про що підписуються додаткові угоди або ж це відображається в Актах прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 4.1. Договору строк виконання робіт ПП «Вабуд» складає 100 робочих днів з моменту отримання часткової передоплати та повної вартості матеріалів у відповідності до пунктів 3.1 та 3.2. Договору. Оплата матеріалів та виконаних робіт за Договором мала здійснюватись наступним чином: відповідно до п. 3.1. Договору оплата матеріалів здійснюється Відповідачем у формі 100% передоплати протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача грошових коштів у розмірі 163 664, 68 гривень разом з ПДВ; відповідно до п. 3.2.1 Договору попередня часткова оплата вартості робіт здійснюється Відповідачем протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача грошових коштів у розмірі 70 000, 00 гривень разом з ПДВ; наступні оплати робіт по Договору здійснюються Відповідачем протягом 3-х банківських днів з моменту підписання проміжних Актів прийому-передачі виконаних робіт в розмірі, вказаному в такому Акті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача; кінцевий розрахунок за Договором здійснюється Відповідачем протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт в розмірі, вказаному в такому Акті шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача грошових коштів. Відповідно до Акту № 1 прийомки виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року Відповідачем виконано підрядні роботи на суму 434.680,68 гривень. При цьому судом приймається твердження представника ПП «Вабуд», що у вказаному акті допущено описку у вказівці на рік його складання «за грудень 2009», оскільки навпроти підписів цього акту вказані дати підписання, і позивач звернувся до суду із позовною заявою 14 грудня 2009 року, до якої вже було додано вказаний акт. Відповідно до Акту № 2 прийомки виконаних підрядних робіт за лютий 2009 року Відповідачем виконано підрядні роботи на суму 70 000,00 гривень. Відповідно до Акту № 3 прийомки виконаних підрядних робіт за квітень 2009 року Відповідачем виконано підрядні роботи на суму 145.452,00 гривень. Відповідачем за Договором сплачено лише 233.664,68 грн. (відповідно до п. 3.1. Договору передоплата матеріалів), що підтверджується банківськими виписками від 16 грудня 2008 року (163.664,68 гривень), та 18 лютого 2009 року 70 000, 00 гривень (відповідно до п. 3.2.1 Договору - попередня часткова оплата вартості робіт). Для правильного вирішення спору суд вважає за доцільне спочатку вирішити зустрічний позов. Щодо вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсними актів прийомки виконаних робіт №1, №2, №3 до Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року на підставі ч. 4 ст. 882 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи, вказані акти підписані обома сторонами Договору, що зокрема, підтверджується висновком спеціаліста від 15.06.2012 року № 309, складений старшим експертом сектору фотогенічних, портретних, технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС України на Південно-Західній залізниці, капітаном міліції Красюком І.П. При цьому суд звертає увагу на те, що представниками [PERSON] заявлялися клопотання про призначення численних комплексних експертиз, в тому числі почеркознавчої експертизи, технічної експертизи документів та будівельно-технічної експертизи. Натомість, під час обговорення вказаних клопотань в судовому засіданні, частину фактів щодо встановлення яких представниками [PERSON] заявлялися клопотання про призначення експертиз, визнано представником ПП «Вабуд». При цьому, в судовому засіданні з'ясовано, що у [PERSON] виникає право ставити питання про якість робіт, лише тоді коли він ці роботи прийме (тобто після підписання актів №1, №2, №3). Оскільки представники [PERSON] наполягали саме на якості робіт, то суд, з метою уникнення затягування розгляду справи та призначення численних експертиз, ухвалою від 22.08.2013 року призначив судову будівельно-технічну експертизу. Натомість ні сторона спору ([PERSON]), ні його представники не здійснив оплату вказаної експерти та не надали додаткові документи для проведення експертизи, то така поведінка свідчить про зловживання представниками [PERSON] своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. При цьому в наступних судових засіданнях представник [PERSON] не наполягав на призначенні експертиз. Більш того, представниками [PERSON] не надано суду доказів того, що будинок в якому виконувалися ремонтно-будівельні роботи належить [PERSON], або останній має можливість забезпечити доступ до нього. Відповідно, [PERSON] та його представники в частині подання до суду численних клопотань про призначення експертиз та самоусунення від забезпечення в їх проведенні, здійснюють свої процесуальні права і виконують процесуальні обов'язки недобросовісно в порушення вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України. Отже, підстав для визнання недійсними актів прийомки виконаних робіт №1, №2, №3 до Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року на підставі ч. 4 ст. 882 ЦК України немає. Щодо вимоги про розірвання Договір підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року на підставі ч. 2 ст. 852 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Як було зазначено вище, проведення судової будівельно-технічної експерти було зірвано стороною [PERSON], отже останнім не доведено перед судом недоліків саме будівельно-ремонтних робіт. Щодо порушення з боку ПП «Вабуд» строків виконання робіт, то як вбачається з п.4.1. Договору строк виконання робіт ПП «Вабуд» складає 100 робочих днів з моменту отримання часткової передоплати та повної вартості матеріалів у відповідності до пунктів 3.1 та 3.2. Договору. Отже, умовами дотримання строку є належне виконання [PERSON] умов п. 3.1 та 3.2. Договору, якими передбачено, зокрема, що оплати робіт по Договору здійснюються [PERSON] протягом 3-х банківських днів з моменту підписання проміжних Актів прийому-передачі виконаних робіт в розмірі, вказаному в такому Акті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача. Як видно з акту № 1 прийомки виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року ПП «Вабуд» виконано підрядні роботи на суму 434.680,68 гривень, натомість [PERSON] вартість вказаних робіт в зазначеній сумі не оплачено. Тому, згідно ст. 613 ЦК України має місце прострочення кредитора, що свідчить про те, що поведінка [PERSON] є зловживанням своїм правом на дотримання ПП «Вабуд» строків виконання робіт. Отже, у [PERSON] відсутні підстави посилатися на прострочення ПП «Вабуд». Вимога [PERSON] про стягнення з ПП «Вабуд» сплачені [PERSON] за Договором підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року грошових коштів в сумі 233.664,68 грн. є похідною вимогою від вимоги про розірвання Договір підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року, а тому вимога про стягнення коштів є також необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, зустрічний позов є необґрунтованим, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягає. Щодо первісного позову то, в частині вимоги про визнання недійсною третейської угоди, укладеної у формі третейського застереження у п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року позов є обґрунтованим виходячи з такого. У п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року Сторони дійшли згоди, що всі спори (розбіжності), які виникають по даному договору і пов'язані з його укладенням, виконанням, зміною та припиненням, або ж спори відносно визнання даного Договору недійсним або неукладеним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються у Постійнодіючому третейському суді при Асоціації «Газові трейдери України». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про третейські суди», якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому. Проте, частиною 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Так, п. 12 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України (яка діяла на момент підписання Договору і діє на сьогоднішній момент). Під фізичною особою нерезидентом України розуміють фізичну особу, яка не є резидентом України (п. 1.20.1 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»). Оскільки Відповідачем є громадянин Ірландії, тобто нерезидент України, спір підлягає судовому розгляду відповідно до чинного законодавства України, а третейська угода, укладені у формі третейського застереження (п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року) суперечить чинному законодавству України, зокрема п. 12 ст. 6 Закону України «Про третейські суди». Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи із змісту ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як зазначалось вище, третейська угода, укладені у формі третейського застереження (п. 7 Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року) суперечить чинному законодавству України, зокрема п. 12 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 ЦК України. Щодо первісного позову в частині стягнення з громадянина Ірландії [PERSON] на користь Приватного підприємства «ВАБУД» суму заборгованості за Договором підряду № 9/12 по виконанню ремонтно-будівельних робіт від 9 грудня 2008 року у розмірі 416.468,00 гривень, пеню у розмірі 26.160,41 гривень, 3% річних у розмірі 62.317,20 гривень та індекс інфляції у розмірі 92.976,26 гривні що разом складає 597.921,87 гривень, то він є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання. Статтею 850 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору. Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Стаття 856 Цивільного кодексу України гарантує, що якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника. Як вбачається з матеріалів справи виконані ПП «Вабуд» роботи на сум 416.468,00 грн. не оплачені [PERSON], чим порушено права ПП «Вабуд». Тому вимоги ПП «Вабуд» про стягнення основного боргу в сумі 416.468,00 грн., за розрахунком ПП «Вабуд» перевіреним судом, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 3.4. Договору підряду № 9/12 від 9 грудня 2008 року встановлено, що у випадку затримки Відповідачем оплати по договору, за кожний день затримки Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми договору за кожен день прострочки. Вимоги ПП «Вабуд» про стягнення пені в сумі 26.160,41 грн., за розрахунком ПП «Вабуд» перевіреним судом, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Вимоги ПП «Вабуд» про стягнення збитків від інфляції в сумі 92.976,26 грн., за розрахунком ПП «Вабуд» перевіреним судом, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Вимоги ПП «Вабуд» про стягнення 3% річних в сумі 62.317,20 грн., за розрахунком ПП «Вабуд» перевіреним судом, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Отже, первісний позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Всі інші твердження та посилання представників [PERSON] судом відхиляються, оскільки не мають значення для справи та не впливають на вирішення спору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved