Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про виселення особи з займаного приміщення. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, та винести рішення про виселення [PERSON], 09.06.1981р.н., уродженця [INFO], громадянина [PERSON] з домоволодіння №57 по вул. Щаслива (Леніна) в місті Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Так, згідно зі ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Особи, які беруть участь у справі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи у заочному порядку, вважає за необхідне здійснити розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає у будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Щаслива, 57. Разом позивачем проживає її чоловік [PERSON], донька [PERSON] та онуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] Шаміль, [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] є власником будинку, який прийняла у спадщину після померлого 09.08.1995 батька [PERSON] у порядку ст.ст.548, 549 ЦК УРСР фактично, оскільки проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, що підтверджено довідкою Підгородненською міською радою №3335 від 29.09.2016, та має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Зі змісту ч. 1 ст. 383 ЦК України вбачається, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Також, за вказаною адресою мешкає колишній чоловік моєї доньки [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадян [PERSON]. Шлюб з [PERSON] розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду від 20.07.2016. [PERSON] постійно протягом тривалого часу вчиняє насильство стосовно позивача та членів її родини, у т.ч. числі своїх малолітніх дітей, у зв'язку з чим позивач неодноразово зверталася до органів внутрішніх справ (кримінальні провадження №12016040440000511, 12016040440001725, 12016040440002021, обвинувальний вирок у кримінальному провадженні №12016040440000945). Разом з тим, [PERSON] продовжує вчиняти насильницькі дії щодо позивача, її доньки та онуків, у зв'язку з чим вони були змушені переїхати для тимчасового проживання до КЗ центру соціальної підтримки для дітей та сімей «Добре вдома» як родина, яка потрапила в тяжкі сімейні обставини - «фізичне та психологічне насилля в сім'ї», що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації №861/10-24/11-6-172 від 14.09.2016. Нормами чинного законодавства України, а саме ст.ст. 319, 321 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивачі, як власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 157 ЖК України власник жилого будинку (квартири) має право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї у випадках, визначених, зокрема, ст. 116 ЖК України. Так, статтею 116 ЖК України встановлено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. [PERSON] проживає за зазначеною адресою у нашому будинку без будь-яких правових підстав, має ключі та вільний доступ до помешкання. На попередження власників будинку та заборони проживання у цьому будинку не реагує. Постійно веде асоціальний образ життя, має підозрілих знайомих, яких приводить до нашого будинку. Неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, у т.ч. за нанесення тілесних ушкоджень [PERSON], [PERSON] та малолітнім дітям , зокрема, [PERSON], [INFO] Крім того, згідно з листом начальника ГУ ДМСУ в Дніпропетровській області №1201/Р-471 від 10.06.2016 співробітниками міграційної служби ще в червні 2016 року встановлено, що [PERSON] перебуває на території України з порушенням строку перебування та без паспорту громадянина [PERSON]. Таким чином, [PERSON] своїми діями порушує законні права позивача в частині вільного володіння, розпорядження та користування своїм майном, проживає в домоволодінні без будь-яких правових підстав, жодних договорів на його проживання сторони не укладали, а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог позивача та необхідності виселення відповідача з домоволодіння №57 по вул. Щасливій у м. Підгороднє. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved