Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № A331CC9FUW0027 від 11.02.2011 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 6 900 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 32 861 грн. 15 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 11 лютого 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № A331CC9FUW0027, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 6 900 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 0,12% на рік. Кінцевий термін повернення кредиту 10.02.2014 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 23.09.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № A331CC9FUW0027 від 11.02.2011 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 50 508 грн. 51 коп., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 2 737 грн. 40 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 2 грн. 10 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 1 932 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 45 837 грн. 01 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1 541 грн. 01 коп. Від цієї суми віднімається сума, у розмірі 19 688 грн. 37 коп., яка була задоволена рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.10.2014 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості, різниця становить 32 861 грн. 15 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved