Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина про визнання права користування квартирою, визнання наймачем квартири та укладення договору найму посилаючись на те, що згідно ордеру № 43 на [ADDRESS], він заселився в дане житлове приміщення . Даний ордер позивач здав до 43 управління будинками 6 дистанції будівель і споруд станції Полтава та на його ім»я відкритий особовий рахунок № 1038, видані розрахункові книжки. У подальшому адреса будинку змінена на [ADDRESS]. З 2001 року у даній квартирі з позивачем став постійно проживати його син [PERSON], [INFO]. Позивач звертався до відповідача з заявою про укладення договору найму житлового приміщення, проте згоди на укладення такого договору не надійшло. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що згідно відміток в його паспорті він не був зареєстрований в [ADDRESS], хоча з 1989 року постійно там проживає. Він неодноразово звертався щодо реєстрації , проте йому постійно відмовляли. У судовому засіданні він дізнався, що у 2013 році він був знятий з реєстраційного обліку,хоча такої заяви не подавав. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 1989 року позивач постійно проживає в спірній квартирі, іншого житла не має. За цією адресою він також утримує домашню худобу. До 2012 року ним сплачувались рахунки за комунальні платежі, у послідуючому зі зміною рахунку, він позбавлений можливості оплачувати такі платежі. Відсутність реєстрації позивача у даній квартирі не позбавляє позивача та його сина, який з 2001 року став постійно проживати у цій квартирі, права користування нею. Просила задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник відповідача Мироненко Н.Г. позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач проживає в [ADDRESS] без достатніх правових підстав , з 2013 року знятий з реєстраційного обліку. Ордер ,який виданий у 1989 році втратив свою силу. Вважає позовні вимоги безпідставними та просила відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи - [PERSON] позовні вимоги не підтримав та пояснив, що позивачем не доведено порушення, невизнання чи оспорення його прав відповідачем. Дія ордеру, на який посилається позивач, втратила свою силу у 1989 році. Позивач не перебуває на квартирному обліку, а тому не має права на отримання у користування жилого приміщення, що належить до державного житлового фонду. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та набув право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів № 128 від 21 лютого 1989 року дозволено провести обмін , відповідно до якого [PERSON] має проживати: роз»їзд «[ADDRESS] в 1-кімнатній квартирі площею 26,4 м2, сім»я з одного чоловіка . Відповідно до ордеру № 43 від 24 лютого 1989 року виданого виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів , який виданий на ім»я [PERSON] ( сім»я з 1 чоловіка), йому надано право на зайняття однієї кімнати загальною площею 26,4 м2 в квартирі [ADDRESS]. У судовому зсіданні позивач пояснив, що договір найму між ним та балансоутримувачем будинку не укладався, комунальні платежі ним сплачувались до 2012 року. У подальшому були змінені розрахункові рахунки, а тому сплата коштів не проводилась. Відомості щодо зміни адреси зазначеного житлового будинку та зміни нумерації квартир сторонами суду не надані, як і не надано позивачем рішення уповноваженого органу на зайняття в цілому всієї квартири [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 205 від 27 червня 2002 року «Про прийняття житлових будинків Полтавської дистанції цивільних споруд Південної залізниці у комунальну власність» будинок по [ADDRESS], в якому чотири квартири прийнято у комунальну власність м. Полтави. КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» на час розгляду справи є балансоутримувачем даного будинку. Як вбачається з по квартирної картки, позивач з 14 березня 1989 року зареєстрований в [ADDRESS] як наймач. Дата зняття з реєстрації за вказаною адресою зазначена 13 лютого 2013 року. Заперечення позивача, що ним не надавалась заява про зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою та це відбулось поза його бажанням є неприйнятними, оскільки суду не надано доказів, що позивач звертався до компетентних органів з приводу неправомірних дій щодо зняття його з реєстрації . У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач - це її чоловік. З метою оформлення опіки над її малолітньою онукою, позивач знявся з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] та зареєструвався як член її сім»ї у її приватному будинку 80 по вул.. Спартака м. Полтави. У послідуючому , він також знявся з реєстраційного обліку за цією адресою . Позивач постійно проживає в [ADDRESS]. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідач з сином постійно проживають за адресою [ADDRESS], утримують домашню худобу та птицю. Згідно зі ст.. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Судом встановлено, що позивач вселився в спірну квартиру у 1989 році на підставі ордеру, де був зареєстрований як наймач та у послідуючому 13 лютого 2014 року знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Після зняття позивача з реєстраційного обліку з [ADDRESS] дане житлове приміщення набуло статусу вільного та підлягало заселенню відповідно до норм діючого законодавства. Як встановлено у судовому засіданні, спірна квартира відноситься до державного житлового фонду, є власністю територіальної громади м. Полтави і перебуває у розпорядженні виконавчого комітету Полтавської міської ради. Таким чином, дана квартира набула статусу вільної та порядок її розподілу визначається ЖК України, а отже позивачем обраний неналежний відповідач, оскільки до повноважень КП «ЖЕО №2» не відноситься розподіл вивільненого житлового приміщення. Згідно ст.. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Суд позбавлений права за власної ініціативи змінювати неналежного відповідача на належного , оскільки згідно ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яке бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. У судовому засіданні позивачем та представником позивача не заявлено клопотання щодо заміни неналежного відповідача чи залучення співвідповідача, а тому відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, тому не підлягають відшкодуванню позивачеві понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed