Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25.12.2015 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3798, посилаючись на те, що 25.12.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них дітей немає. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, проживши один рік у шлюбі, вони зрозуміли, що рішення про одруження було прийнято передчасно і вони не підходять один одному, вони втратили взаєморозуміння, а тому вони роз'їхалися та не проживають вже близько двох років. Вона має намір облаштувати своє особисте життя і не бажає поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, їх сім'я існує суто формально. На примирення позивач категорично не згідна. Через органи РАЦС вони не можуть розірвати шлюб, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, на примирення категорично не згідний. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.2015 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3798, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від вказаного шлюбу дітей вони не мають. Сторони разом не проживають останніх два роки, їхній шлюб існує формально. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами, зареєстрований 25.12.2015 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3798 - розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища від сторін не надходило. Питання про стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved