Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про виселення відповідача з житлового будинку [ADDRESS] Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.1973 р. він є власником житлового будинку з господарськими будівлями в смт.Ворохта. Разом із позивачем в будинку проживає його син - відповідач [PERSON] Проживаючи в його будинку, відповідач не бере участі в утриманні будинку, прибудинкової території, не проводить ремонт. Заміну вікон, дверей, дахового перекриття в будинку оплачує позивач разом з дружиною. Відповідач постійно ображає позивача, влаштовує сварки і скандали, вимагає, щоб позивач відмовився від будинку в користь сина, б'є позивача і погрожує, що вб'є позивача. З цього приводу позивач неодноразово звертався до органів внутрішніх справ. Передавати будинок синові позивач не може, постільки боїться, що з таким відношенням на схилі літ стане бездомним, позаяк син не тільки не дбає про нього, а й робить його життя нестерпним. За таких умов їх спільне проживання є неможливим. Правилами ст.157 ЖК України передбачено, що виселення членів сім'ї власника житла здійснюється за рішенням суду на підставах, визначених ч.1 ст.116 ЖК України, до яких закон відносить систематичне порушення правил співжиття, що унеможливлює спільне проживання з порушниками в одному житловому приміщенні. Незважаючи на попередження, відповідач не змінив свою поведінку, продовжує нападати та ображати позивача. Тому позивач просить виселити відповідача з житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач пояснив, що відповідач проживає в його будинку з 2005 р., а з 2010 р. займається неправомірними діями. В 2010 р. відповідач вчинив скандал з позивачем, а іншого разу вдарив позивача по обличчю. З приводу таких дій відповідача позивач звертався в міліцію, де його попередили. 23 травня цього року відповідач знову влаштував скандал в зв'язку з тим, що позивач сказав йому ремонтувати надану відповідачу квартиру. Позивач ствердив, що він не може жити разом з відповідачем в одному будинку, тому просить задоволити позов. Відповідач позов не визнав. Він ствердив, що проживає з позивачем в одному будинку і у всьому допомагає батькам. Разом з братом вони побудували стайню, інше господарське приміщення, відповідач заготовляє дрова і виконує інші необхідні роботи. Але в 2010 р. позивач сказав, що відповідач не хоче працювати і щоб йшов з дому. З того часу позивач надумує різні причини, щоб прогнати його з дому. Відповідач ствердив, що між сторонами іноді бувають сварки, але не такі, як їх подає позивач. Відповідач також пояснив, що в даний час він не має куди піти з дому і просить відмовити в позові. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Поясненнями сторін, які стверджуються записами в договорі (а.с.3-4), встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Поясненнями сторін, які стверджуються записами в довідці (а.с.5), встановлено, що сторони є членами сім'ї і проживають в будинку позивача. З оглянутих матеріалів Яремчанського МВ УМВС України в Івано-Франківській області (матеріал №347 та матеріал №182/10), встановлено, що в 2010 р. позивач двічі звертався в міліцію з приводу дій відповідача. 02 червня 2010 р. відповідача офіційно попереджено в зв'язку з тим, що він 17.05.2010 р. конфліктував з позивачем. 29 серпня 2010 р. в порушенні кримінальної справи по ст.129 КК України відносно відповідача відмовлено в зв'язку з відсутністю складу злочину. В постанові вказано, що позивач не бажаючи проживати в одному будинку з відповідачем, намагається вигнати його з будинку. В минулому позивач неодноразово виганяв з будинку всіх членів своєї сім'ї. Твердження позивача про вчинення відносно нього відповідачем неправомірних дій в травні 2014 р. відповідач заперечив. Відповідно до правил ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Правилами ч.1 ст.116 ЖК україни передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця провадиться без надання іншого жилого приміщення. Досліджені докази дають підстави зробити висновок, що позивач не довів передбачених названою нормою підстав виселення відповідача. Позивач не довів, що відповідач систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивача проживання з ним в одному будинку. Тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.116, 157 ЖК України та

Outcome: dismissed