overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача у зв*язку з тим, що [INFO] померла його мачуха - [PERSON], яка за життя склала заповіт, який все своє майно заповіла йому (позивачу) та його рідному брату [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого в [ADDRESS]. Чоловік спадкодавці - [PERSON] помер [INFO], а брат [PERSON] - [INFO]. У встановлений строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору, оскільки в липні-червні 2004 року перебував у відрядженні, та і просто не знав, що це треба зробити протягом 6 місяців після смерті мачухи. Позивач вважає, що вказаний строк він пропустив з поважної причини (через відрядження та повну необізнаність у спадковому праві), тому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його мачухи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Зазначив, що він працював водієм, тому часто бував у відрядженнях. Так сталося і після смерті мачухи по закінченню 6-місячного терміну подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, взагалі не знав, що строк звернення за спадщиною обмежений якимось строком. Крім нього на даний час жодного спадкоємця не залишилось. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, написав лист, у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дата смерті - [INFO], свідоцтва про смерть [PERSON], ([INFO]), [PERSON] ( [INFO]), заповіт [PERSON] від 19.09.1997 року, посвідчений секретарем виконкому Залишанської сільської ради, яким вона все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON], постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України. Фактично строк прийняття спадщини закінчився 20.07.2004 року. Відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, а тому суд вважає, що строк подання заяви пропущений з поважної причини, а отже є підстави для його поновлення судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача у зв'язку з тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після якого відкрилась спадщина у виді нерухомого майна в с. Мусійки. Він є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, у нотаріальну контору у встановлений законом строк він не звернувся через хворобу (гострий бронхіт), а потім у зв'язку з тим, що був переконаний, що через пропуск строку прийняття вже не може прийняти спадщини. Спір з приводу спадкового майна між ним та іншими особами відсутній. У судове засідання позивач не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. У позові просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - Мусійківської сільської ради - у судове засідання не з*явився. Надіслали заяву, у якій просили справу розглядати без участі представника сільської ради, позов визнають. Суд, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дату смерті - [INFO] року, свідоцтво про народження позивача, де його батьком зазначений [PERSON], постанову нотаріуса № 587/02-31 від 16.06.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (заведенні спадкової справи) у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, витяг зі Спадкового реєстру, з якого також вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, довідку КНП Шевченківського району м. Києва «Консультативно-діагностичний центр» від 04.07.2017 року, яка підтверджує факт хвороби позивача з 25.11.2010 року по 05.01.2012 року, довідку сільської ради про належність нерухомого майна [PERSON], враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України. Фактично строк прийняття спадщини закінчився 27.12.2010 року, тобто позивач пропустив строк прийняття спадщини. Відповідачем позовні вимоги визнано, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], який претендує на спадкове майно, а тому суд вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини доцільно поновити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача у зв*язку з тим, що [INFO] року померла його матір - [PERSON], яка проживала в с. Коленці Іванківського району Київської області. За життя вона склала заповіт на користь позивача. Після її смерті стало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку, розташованого в [ADDRESS] 08.10.2014 року він звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі такого свідоцтва було відмовлено, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини (6 місяців з дня відкриття). Заяву не подав по причині повної некомпетентності у цивільному законодавстві України (думав, що якщо він є єдиним спадкоємцем, який претендує на спадщину, то звернутись до нотаріальної контори зможе в будь-який час). При зверненні до Блідчанської сільської ради йому не пояснили, що обов'язково потрібно подати заяву про прийняття спадщини до закінчення 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач вважає, що вказаний строк він пропустив з поважної причини, тому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері. У судове засідання позивач не з*явився, написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, написали лист, у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дата смерті - [INFO] року, заповіт від 06.05.1996 року, яким [PERSON] все своє майно заповіла позивачу, постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини від 08.10.2014 року, в цій же постанові зазначено, що за даними нотаріальної контори спадкова справи після [PERSON] не заводилась, довідку Блідчанської сільської ради про те, що будинок в [ADDRESS] згідно записів у по господарській книзі № 6, особовий рахунок № [NUMBER] рахується за [PERSON], враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України. Фактично строк прийняття спадщини закінчився [INFO] року, а позивач звернувся в нотаріальну контору на кілька тижнів пізніше. Відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, а тому суд вважає, що строк подання заяви пропущений з поважної причини, а отже є підстави для його поновлення судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що він є власником домоволодіння №809 по вул. Передовій в м. Дніпрі. У вказаному будинку крім нього на даний час зареєстровані та не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не проживають там з 2013 року, та є членом сімї колишнього власника домоволодіння. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їх особистих речей в будинку немає. У звязку з цим позивач просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, до судового засідання не зявився про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить домоволодіння №809 по вул. Передовій в м. Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 11.04.2017 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON]. У зазначеному домоволодінні зареєстровані, однак не проживають відповідачі по справі, які є членами сімї колишнього власника будинку, що підтверджується довідкою № 002170 від 10.05.2017 року та довідкою №111882 від 10.05.2017 року, виданою головою квартального комітету. Відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2013 року, що підтверджується актом складеним головою квартального комітету від 05.05.2017 року. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів[PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що він є власником домоволодіння розташованого за адресою м. Дніпро вул. Резервна,15. Однак, крім нього та членів його сімї, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], у вказаному домоволодінні також зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], член сімї попереднього власника будинку. Однак, останні у домоволодінні не проживають вже більше півроку, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їх особистих речей в домоволодінні немає. У звязку з цим позивач просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням, усунути йому перешкоди в користуванні домоволодінням шляхом зняття останніх з реєстрації. У судове засідання позивач не зявилася, його представник надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 28.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального [PERSON] є власником домоволодіння розташованого за адресою м. Дніпро вул. Резервна,15. У даному домоволодінні зареєстровані також відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у домоволодінні не проживають з липня 2004 року, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, оскільки були зареєстровані у вказаному домоволодінні колишньою власницею, як члени сімї . Дані обставини підтверджуються домовою книгою. Згідно ст. 156 ЖК України члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. При переході права власності на житло до інших осіб, члени сімї власника втрачають права користування житловим приміщенням. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття їх з реєстрації, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 183,73 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що він є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований він, [PERSON] та [PERSON], який з вересня 2012 року в ній не проживає. Оскільки останнім часом він з [PERSON] не пов'язані спільним побутом між собою, відносини погіршились, маючи на меті створення в подальшому власної сім'ї, позивач вважає, що [PERSON] буде заважати проживати на одній житловій площі. У зв'язку з чим просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначила, що вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки має з позивачем, що є її сином, спільний побут та є членом його сімї. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 07.02.2013 року на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані позивач та відповідачі по справі. Як було встановлено в ході розгляду справи, та підтверджено поясненнями свідків відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з вересня 2012 року,місце його проживання невідоме. Згідно ст. 71,72 ЖК України особу може бути судом визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона понад шість місяців не проживає у спірному будинку без поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджені будь-які правові підстави для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа Глухівського міськрайонного суду Сумської області, виданого 06.05.2008 року по справі №2-354/2008 та виконавчого листа Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, виданого 20.01.2014 року по справі №739/2319/13-ц, на користь відповідачів він сплачує аліменти, розмір яких становить 1/2 його заробітку (доходу), що ставить його у скрутне матеріальне становище. Тому, позивач заявляє позовні вимоги про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, в користь кожного стягувача (відповідачів по справі). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та поросив їх задовольнити, оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні висловилась про безпідставність заявлених позовних вимог, вказуючи на недостатній розмір сплачуваних позивачем аліментів навіть без їх зменшення. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, але звернулась до суду з письмовою завою про розгляд справи без її участі, вказавши на визнання позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного: згідно припису ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; по справі судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа Глухівського міськрайонного суду Сумської області, виданого 06.05.2008 року по справі №2-354/2008, з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та виконавчого листа Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, виданого 20.01.2014 року по справі №739/2319/13-ц, стягуються позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Загальна сума аліментів складає 1/2 частину заробітку(доходу) позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем у судовому засіданні доведено передбачені ст.192 ч.1 СК України обставини, які є підставою для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані відповідачі. Згідно з п.п. 10,33,35,40 «Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою КМУ №1497 від 30.12.1997 року, плата за послуги теплопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на тепло, і повинна вноситись споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У зв'язку з чим, був відкритий особовий рахунок [NUMBER] та відповідачу [PERSON] була видана розрахункова книжка. Однак оплату за вказані послуги відповідачі належним чином не здійснюють, в результаті чого у період часу з 01.01.2003 року по 01.07.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 15 935 грн. 15 коп., яку позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також 229,40 гривень витрат по справі. Представник позивача Іванова Т.В. у судовому засіданні надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, просив винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства з урахуванням строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» постачає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані відповідачі. Згідно з п.п. 10,33,35,40 «Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення», затверджених Постановою КМУ №1497 від 30.12.1997 року, плата за послуги теплопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на тепло, і повинна вноситись споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У зв'язку з чим, був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Однак оплату за вказані послуги відповідачі належним чином не здійснюють, в результаті чого у період часу з 01.01.2003 року по 01.07.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 15 935 грн. 15 коп. У зв'язку з тим, що відповідачі до теперішнього часу заборгованість у повному обсязі не погасили, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням строку позовної давності в сумі 8484 грн. 21 коп., а також понесені витрати по справі - 229 гривні 40 копійок по сплаті судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу з наступних підстав 22.01.2013 року сторони уклали шлюб у відділі ДРАЦС Сокальського районного управління юстиції Львівської області актовий запис № 5. Від шлюбу у сторін є неповнолітній дочка. Впродовж останніх місяців стосунки між сторонами погіршилися , що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин В судове засідання сторони не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 22.01.2013р. Сторони не ведуть спільного гос подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved