Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом та просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок на [ADDRESS], на власній земельній ділянці згідно Державного акту на право власності на землю від 17.06.2003 року, що примикає до вул. Повстанців, та на частині земельної ділянки Угорницької сільської ради, що примикає до вул. Прикарпатської. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради у судовому засіданні позов визнала. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, однак 06 січня 2015 року до суду надійшли письмові пояснення в яких вказується, що відповідач не заперечує щоб визнати за позивачем право власності на самочинно збудований житловий будинок на [ADDRESS], на власній земельній ділянці згідно Державного акту на право власності на землю від 17.06.2003 року, що примикає до вул. Повстанців, та на частині земельної ділянки Угорницької сільської ради, що примикає до вул. Прикарпатської. Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснив, що у випадку наявності висновку про те, що будівництво відповідає нормам, то третя особа не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визнання права власності на самочинне будівництво. Відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: - про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; - про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво. Позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок на його власній земельній ділянці та на частині земельної ділянки, яка не була йому відведена. Як вбачається із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ викладених в п. 4 Постанови Пленуму від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1282 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.06.2003 року серії ІФ № 012261, кадастровий номер земельної ділянки 2610196601130050002 (а.с.6). Рішенням сесії Угорницької сільської Ради від 26.07.2002 року позивачу було надано з резервного фонду 0,01 га земельної ділянки, дозволено будівництво кладовищ і майстерні на власній присадибні та виділеній земельній ділянці (а.с.9). 12 квітня 2011 року було розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на будівництво житлових приміщень з господарськими спорудами гаража, кладовищ, майстерні з наданням для цього додаткової площі земельної ділянки. Четверта сесія Угорницької сільської Ради відмовила позивачу в наданні додаткової земельної ділянки під будівництво житлових приміщень і господарських споруд із земель запасу та зобов'язано розібрати частину зведеної на той час споруди, яка вийшла за межі його власної земельної ділянки, виготовити правовстановлюючі документи на будівництво та проводити його в межах відповідно до Державного акту (а.с.10). Земельна комісія протокольним рішенням від 25.12.2013 року рекомендувала сесії сільської Ради розглянути можливість узаконення самовільно зайнятої земельної ділянки після позитивного вирішення спору в суді, і сесія Угорницької сільської Ради прийняла рішення від 25.12.2013 року про можливість узаконення нею самовільно зайнятої позивачем земельної ділянки після позитивного вирішення цього питання в суді (а.с.11-12). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, частини першої статті З ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, право на будівництво нерухомого майна ( забудову) мають власники земельних ділянок ( ст.90 ЗК), землекористувачі ( ст..95 ЗК), особи, які набули право користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором з власником земельної ділянки (ст. 102 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. На підставі частини третьої статті 376 ЦК України, суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано в користування під уже збудоване нерухоме майно та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил та проектною документацією. Для з'ясування вищенаведених питань, що потребують спеціальних знань позивачем замовлено експертне дослідження та надано обгрунтований висновок експерта [PERSON] ( кваліфікація судового експерта, свідоцтво [NUMBER] від 27.05.2004 року) на предмет відповідності самочинного будівництва на [ADDRESS] державним будівельним нормам, за змістом і згідно якого вбачається, що : - самочинне будівництво житлового будинку частково збудовано на території власної земельної ділянки [PERSON] ( згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 012261 від 17.06.2003 p.p. площею 0,1282 га), а частина житлового будинку виходить за її межі і збудована на землях Угорницької сільської Ради. За межами власної земельної ділянки площа забудови житлового будинку становить 140,5 кв.м.; - при проведенні обстеження експертом встановлено, що всі приміщення житлового будинку збудовані згідно проектних пропозицій; - проведене будівництво житлового будинку відповідає Державним будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та екологічним нормам і правилам. Місце розташування будинку на земельній ділянці відповідає вимогам ДБН щодо відстаней та меж з сусідніми земельними ділянками та протипожежних відстаней з сусідніми будівлями. За своїм функціональним призначенням будинок не завдає екологічної шкоди навколишньому середовищу. Згідно даних містобудівного кадастру відповідно до схеми генерального плану міста навколишня до присадибної ділянки позивача територія є перспективна садибна житлова забудова. З огляду на викладене та як вбачається із доказів, які додано до справи, позивачем збудовано жилий будинок на території власної земельної ділянки з виходом за межі на незначну площу земель запасу Угорницької сільської Ради, що не тягне наслідків порушення прав інших осіб чи суспільних інтересів, будівництво не містить відхилень від проектних рішень та не суперечить санітарно-технічним вимогам, пожежним та екологічним нормам, тому невизначене Угорницькою сільською Радою право позивача на забудову підлягає захисту, в порядку передбаченому ст.376 ЦК України. На підставі наведеного, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», ст. ст. 16, 376 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved