Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 22.01.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0062016622ГМ/2014-01. Згідно з п. 2.4 зазначеного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 4 000,00 грн., а позичальник зобов»язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надавався для оплати будь-яких проведених держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок операцій за картковим рахунком, ініційованих довіреною особою, вважається, що кредит надано безпосередньо клієнту (п. 2.5 договору). Відповідно до умов договору дія кредитної лінії припиняється 30.12.2016 року, за користування кредитом позичальник зобов»язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 36% річних. Крім того, умовами договору передбачені права банку та зобов»язання позичальника, який неодноразово порушував строки повернення кредиту та сплати процентів. З цих підстав 28.09.2015 року відповідачу направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитною лінією та пропонувалось в строк до 15.12.2015 року здійснити погашення простроченої заборгованості, але вимоги повідомлення відповідачем не виконані. Станом на 20.05.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 6 151,35 грн., з яких: прострочена заборгованість в сумі 3 992,22 грн.; прострочена заборгованість по процентам в сумі 1 005,74 грн.; нарахованої пені за кредитом в сумі 976,10 грн.; нарахованої пені по процентам в сумі 177,29 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить задовольнити позов, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.01.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0062016622ГМ/2014-01. Згідно з п. 2.4 зазначеного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки, з лімітом не більше 4 000,00 грн., а позичальник зобов»язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.6 договору дія кредитної лінії припиняється 30.12.2016 року, за користування кредитом позичальник зобов»язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 36% річних (пункт 2.7 договору). Кредит надавався для оплати будь-яких проведених держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок операцій за картковим рахунком, ініційованих довіреною особою, вважається, що кредит надано безпосередньо клієнту (п. 2.5 договору). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору або у разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок (п. 4.3.3 кредитного договору). Позичальник зобов»язаний сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв»язку з використанням основної картки та додаткових карток, на умовах цього договору (п. 4.2.13 кредитного договору). Сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані (п. 4.2.14 кредитного договору). У разі виникнення заборгованості за овердрафтом щоразу повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування овердрафтом шляхом поповнення карткового рахунку до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за овердрафтом (п. 4.2.15 кредитного договору). У разі надіслання банком вимоги до клієнта про дострокове повернення кредиту та/або овердрафту погасити банку не пізніше терміну, зазначеного в такій вимозі банку. Всю існуючу на день такого погашення заборгованість за овердрафтом та за процентами за користування кредитом та овердрафтом (п. 4.2.17 кредитного договору). У разі звільнення клієнта з роботи в організації, протягом 3-х робочих банківських днів від дня звільнення погасити банку усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та овердрафтом та за процентами за користування кредитом та овердрафтом (п. 4.2.18 кредитного договору). За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. З підстав порушення зобов»язань щодо сплати процентів та кредиту 28.09.2015 року відповідачу направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитною лінією та пропонувалось в строк до 15.12.2015 року здійснити погашення простроченої заборгованості, але вимоги повідомлення відповідачем не виконані. Станом на 20.05.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 6 151,35 грн., з яких: прострочена заборгованість в сумі 3 992,22 грн.; прострочена заборгованість по процентам в сумі 1 005,74 грн.; нарахованої пені за кредитом в сумі 976,10 грн.; нарахованої пені по процентам в сумі 177,29 грн. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 624 ЦК України визначено, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Вказане кореспондується і п. 8.1.1 кредитного договору, яким передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати. Пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 8.1.2 кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасної оплати клієнтом наданих йому банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховуватиметься пеня. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд стягує судові витрати. понесені позивачем та підтверджені квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн. з відповідача. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 550, 552, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved