Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

позивач звернувся 14.05.2018р. в суд з позовом та просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], терміном в три місяці. В обґрунтування позову покликається на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] у віці 72 роки, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0539 га, що знаходиться в Садівничому товаристві «Сокільники-1», розташованому на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Як єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, він звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Просить визнати поважною причину пропуску строку, встановленого діючим законодавством, так як у вказаний період його дружила мала важку недугу та потребувала догляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та зазначив, що своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки був зайнятий лікуванням дружини, яка захворіла у 2014р. та перенесла операцію у 2015 році . Він працездатний, протягом 2015-2018 років працював постійно, до нотаріуса звернувся приблизно у лютому 2018року. До нотаріуса звернувся тільки у 2018р. тому, що виникла необхідність в переоформленні документів на згадану земельну ділянку, яку він обробляє постійно. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Представник 3-ї особи, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не явився, не подав відзив на позов, не повідомив причин неявки та від нього не поступила заява про розгляд справи за його відсутності. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представників відповідача та 3-ї особи, що не суперечить правовим приписам цивільно-процесуального закону, проти чого не заперечив і сам позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померлий [PERSON] являвся їй вітчимом, який з 1976 року перебував у шлюбі з її мамою, яка померла у 2014 році, а вітчим - у 2015 році. При житті [PERSON] заповіту не складав, вона нічого після його смерті не успадковувала. Їй відомо, що [PERSON] мав земельну ділянку, яку в даний час обробляє його син [PERSON], і вона з цього приводу не має будь-яких претензій до нього. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м.Львові, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.2015 року, актовий запис №722. Згідно свідоцтва про народження (повторне) та свідоцтва про переміну прізвища, позивач [PERSON] являється сином [PERSON]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] від 27.07.2005р., [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0539 га, розташованої с.т. «Сокільники-1» Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначеної для ведення садівництва. Згідно копії свідоцтва про одруження, позивач [PERSON] з 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка згідно Виписки з медичної карти, з 11 листопада по 19 грудня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Відповідно до листа П'ятої Львівської державної нотаріальної контори від 26.04.2018 року за вих. №1189/02-14 , [PERSON] було відмовлено у прийнятті спадщини у зв'язку пропуском строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За змістом ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як поважну причину пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає те, що не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки його дружини мала важку недугу, яку він не міг залишити без надання допомоги. Однак з наданої Виписки з медичної карти слідує, що дружина позивача знаходилась на стаціонарному лікуванні приблизно біля одного місяця ( листопад-грудень 2015р.), та позивач підтвердив, що з часу відкриття спадщини до часу звернення в суд ( три роки), він протягом цього періоду постійно проживав у м.Львові та працював. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Тому суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду жодних доказів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а його доводи про захворювання дружини та необхідності у зв'язку з цим надання їй допомоги такими, що не підтверджені достатніми доказами і не можуть слугувати підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім того, Верховним судом України також наголошено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed