Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 25.03.2011 року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № BLaЖГА00022145, відповідно до умов якого, банком було надано відповідачці кредит в сумі 23 500,00 грн. строком користування по 25.03.2014 року, а відповідачка отримала даний кредит та зобов'язалася повернути його зі сплатою процентної ставки за кредитним договором в розмірі 15% річних та щомісячну плату у вигляді комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,75% від суми кредиту. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а відповідачка від виконання своїх зобов'язань щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, ухиляється, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10.08.2015 року становить 15 870,36 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача за дорученням Луценко Ю.В. про розгляд справи без представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» , позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження, заявлені позивачем позовні вимоги визнає частково. Згідна сплатити борг в сумі 2 208,24 грн. тіла кредиту та відсотки за користування кредитом в сумі 208,39 грн. Розмір нарахованої пені просить зменшити, так як нею сплачена майже вся сума кредиту. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає позов задовольнити частково по таких підставах. Так, судом достовірно встановлено, що 25.03.2011 року ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № BLaЖГА00022145, відповідно до умов якого, банком було надано відповідачці кредит в сумі 23 500,00 грн. строком користування по 25.03.2014 року, а відповідач отримав даний кредит та зобов'язався повернути його зі сплатою процентної ставки за кредитним договором в розмірі 15% річних та щомісячну плату у вигляді комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а відповідачка від виконання своїх зобов'язань щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом ухиляється, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10.08.2015 року становить 15 870,36 грн., та складається з: 2 208,24 грн. - загальної заборгованості за кредитом; 208,39 грн. - відсотки за користування кредитом; 13 454,10 грн. - плати за пропуск платежів. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки основної суми кредитної заборгованості в сумі 2 208,24 грн. та відсотків за користування кредитом сумі 208,39 грн. суд вважає за необхідне задовольнити. Проте, вимоги в частині стягнення 13 454,10 грн., як плати за пропуск платежів, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем обґрунтовано не наведено, в розрізі визначеному кредитним договором, конкретного розрахунку за який період нарахована дана сума, з якої суми заборгованості вона нарахована, за яким методом і які відсотки штрафних санкцій взято для такого нарахування. З розрахунку, який доданий до позовної заяви, також не можливо встановити як і яким чином нарахована дана плата. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до часткового задоволення. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і поданих доказів, визначених ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial