Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 06.04.2015 року відповідач керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», АС 0031ВВ, не вибрав безпечної швидкості для руху, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на бетонну опору лінії контактної мережі Луцького підприємства електротранспорту, внаслідок чого завдав підприємству матеріальної шкоди в розмірі 12\~215,26 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130, 139 КУпАП. В добровільному порядку відповідачем шкода не відшкодована. А тому, просить суд стягнути з відповідача 12\~216,26 грн. завданої майнової шкоди та судовий збір. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяву про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.04.2015 року відповідач керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», АС 0031ВВ, не вибрав безпечної швидкості для руху, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на бетонну опору лінії контактної мережі Луцького підприємства електротранспорту. Згідно ч.\~ 2 ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130,139 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 500 грн. (а.с.4). Згідно калькуляції на заміну пошкодженої опори контактної мережі від 06.04.2015 року по вул. Гнідавська, встановлено, що розмір завданої шкоди становить 12\~216,26 грн. (а.с. 5) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 12\~216,26 грн. завданої матеріальної шкоди. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved