Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач [PERSON] уклала з Житомирським державним університетом імені Івана Франка договір, за умовами якого Університет взяв на себе зобов`язання надати відповідачу, а саме її дитині [PERSON] , освітню послугу на рівні державних стандартів. В свою чергу відповідач зобов`язалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу. Наказом № 26-К (ос) від 22.01.2018 року за невиконання навчального плану та порушення умов договору студент [PERSON] була відрахована з навчального закладу. За час фактичного навчання протягом з 01.09.2017 року по 22.01.2018 року за надану освітню послугу відповідачу нараховано 6256,05 грн., з яких сплачено 1338,00 грн. Позивач вказує на продовження існування заборгованості в сумі 4918,05 грн., та, посилаючись на положення ст.ст. 526, 530 ЦК України, які визначають необхідність належного виконання зобов`язання, просить стягнути з відповідача розмір заборгованості, а також 807,05 грн. інфляційних збитків, 427,28 грн. як 3 % річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання, 4021,39 грн. пені, передбаченої положеннями договору, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 26.02.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 31.08.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою. За умовами договору виконавець - Житомирський державний університет імені Івана Франка, бере на себе зобов`язання надати освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти для [PERSON] . Пунктом 5.2 договору сторони погодили умови оплати послуг. Відповідно до пункту 5.3. договору замовник вносить плату щомісячно безготівково не пізніше до 1 числа включно місяця, за який здійснюється оплата. Щомісячна оплата визначається як 1/10 плати за рік. У випадку піврічного навчання щомісячний платіж становить 1/5 суми. Пунктом 6.2 договору сторони визначали, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено, що 22.01.2018 року [PERSON] відраховано з навчального закладу на підставі наказу № № 26-К (ос). За час фактичного отримання освітніх послуг відповідачем не виконано обов`язок з їх оплати, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4918,05 грн. У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору про надання освітніх послуг, в свою чергу відповідач ухилився від взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вказаних послуг, у зв`язку з чим права виконавця послуг (позивача) є порушеними. Підлягають до стягнення з відповідача 4918,05 грн. як сума основного боргу за договором про навчання. За положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з правильністю математичного обрахунку інфляційних втрат, а також 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 23.01.2018 року по 15.12.2020 року та вважає необхідним стягнути на користь позивача 807,05 грн. інфляційних збитків та 427,28 грн. як 3 % річних. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені, є значним, суд,

Outcome: partial