Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 11 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем- [PERSON] укладено кредитний договір № 20-213/07-А, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 82 840,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,5 % річних на строк до 10 січня 2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 січня 2007 року між позивачем та відповідачем- [PERSON] було укладено договір поруки № 20-213/07-А-П, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року. 15 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору у зв`язку з чим станом на 22 жовтня 2019 року становить у розмірі 2 863 250,39 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 647 173,98 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 63 952,31 грн., заборгованості по відсотках з дати відступлення права вимоги у розмірі 63 952,31 грн., заборгованості по комісії у розмірі 17 727,76 грн., заборгованості по пені у розмірі 2 708 555,64 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідачів три проценти річних у розмірі 5 781,00 грн., пені за подвійною обліковою ставкою Національного банку України у розмірі 22 603,31 грн., інфляційні втрати у розмірів 22 677,64 грн., заборгованість по відсоткам на дату відступлення прав вимоги у розмірі 63 952,31 грн, та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 11 січня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем- [PERSON] укладено кредитний договір № 20-213/07-А, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 82 840,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,5 % річних на строк до 10 січня 2014 року (а.с. 8-14, 15-16). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 січня 2007 року між позивачем та відповідачем- [PERSON] було укладено договір поруки № 20-213/07-А-П, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року (а.с. 17-19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 22 жовтня 2019 року становить у розмірі 2 863 250,39 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 647 173,98 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 63 952,31 грн., заборгованості по відсотках з дати відступлення права вимоги у розмірі 63 952,31 грн., заборгованості по комісії у розмірі 17 727,76 грн., заборгованості по пені у розмірі 2 708 555,64 грн. (а.с. 20). Позивач просить стягнути з відповідачів три проценти річних у розмірі 5 781,00 грн., пені за подвійною обліковою ставкою Національного банку України у розмірі 22 603,31 грн., інфляційні втрати у розмірів 22 677,64 грн., заборгованість по відсоткам на дату відступлення прав вимоги у розмірі 63 952,31 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 15 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року (а.с. 28-30, 31). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору для надання кредитних ресурсів та обліку залишку заборгованості за наданими кредитними ресурсами банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 кредитного договору видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням з банком. Згідно витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 15 листопада 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № № 20-213/07-А від 11 січня 2007 року складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 64 173,98 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 63 952,31 грн., заборгованості по комісіям у розмірі 17 727,76 грн., ппені та штрафу у розмірі 2 708 555,64 грн. (а.с. 31). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Частиною другою статті 640 ЦК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Згідно п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 меморальний ордер - розрахункових документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку. Пунктом 1.18 розділу 4 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 337 від 14 серпня 2003 року передбачено оформленням Банком за підсумками касових операцій, виконаних із застосуванням платіжних пристроїв, на загальну їх суму за видами платежу прибутково-видаткового касового ордеру для відображення в бухгалтерському обліку. Однак позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували факт надання кредитних коштів або сплату відповідачем заборгованості за договором, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, суд приходить висновку про недоведеність позивачем позовних вимог. З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed