Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив припинити право власності відповідача на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на цю частку квартири. Позов обґрунтовано тим, що 06.12.2018 року між ним та [PERSON] , [INFO] , було укладено договір довічного утримання. Відповідно до вказаного договору він отримав у власність 2/3 частини квартири під номером [ADDRESS] , взамін чого зобов`язався забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на у мовах, встановлених договором. Квартира, частка якої відчужується, за договором належить відчужувачу на праві приватної власності, з якої: 1/2 (одна друга) частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 15.04.1993 року за № 2213, дублікат якого виданий Міською радою міста Кропивницького 12.11.2018 року за № 1315, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.12.2018 року, номер запису про права власності 29296155, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 397608935101, а 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Хомутенко О.В. приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 02.07.2014 року за реєстрованим № 632, дублікат якого виданий Хомутенко О.В. - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 04.12.2018 року за реєстрованим № 1218, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2014 року, номер запису про право власності 6196238 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 397608935101. [PERSON] померла [INFO] , про що 29.03.2019 року складено відповідний актовий запис № 946 та видано свідоцтво про смерть Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області серія [NUMBER] . Ним було здійснено поховання [PERSON] , як передбачено п. 12 договору. Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Биковим С. Є., накладено заборону на відчуження 2/3 частки квартири під номером [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Оскільки, ним виконано повністю умови договору про довічне утримання укладеного із [PERSON] , він набув право власності 2/3 частки квартири під номером [ADDRESS] . Крім цього, відповідно до виконавчого листа № 404/1513/18, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 12.09.2019 року, стягнуто з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 78 860,42 грн. [PERSON] є співвласника даної квартири, але дане рішення не виконано, виконавчий лист повернувся без виконання. Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову від 13.11.2020 року про примусове виконання виконавчого листа № 404/1513/18 від 12.09.2019 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення [PERSON] на його користь грошових коштів в сумі 78 860,42 грн., копію постанови направлено сторонам для відома. Співвласник [PERSON] належним чином не ніс тягар утримання майна, та не сплачував вартість комунальних послуг, як до так і після смерті колишньої співвласниці. Враховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов, припинивши право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та визнавши право власності на вказану частку за ним. Ухвалою суду від 14.05.2021 року позов прийнято до розгляду,відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В підготовче засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримав позовні вимоги, зазначив, що між ним та відповідачем досягнута згода, проведено розрахунки в повному обсязі, відповідач позов визнав, зазначив також щодо проведення розрахунків, йому відшкодована вартість належної йому частки, він не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.12.2018 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , було укладено договір довічного утримання. Відповідно до вказаного договору позивач отримав у власність 2/3 частини квартири під номером [ADDRESS] , взамін чого зобов`язався забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на у мовах, встановлених договором. Квартира, частка якої відчужується, за договором належала [PERSON] на праві приватної власності, з якої: 1/2 (одна друга) частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 15.04.1993 року за № 2213, дублікат якого виданий Міською радою міста Кропивницького 12.11.2018 року за № 1315, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.12.2018 року, номер запису про права власності 29296155, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 397608935101, а 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Хомутенко О.В. приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 02.07.2014 року за реєстрованим № 632, дублікат якого виданий Хомутенко О.В. - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 04.12.2018 року за реєстрованим № 1218, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.07.2014 року, номер запису про право власності 6196238 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 397608935101. Співвласником іншої 1/3 частки вищезазначеної квартири є відповідач по справі [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що 29.03.2019 року складено відповідний актовий запис № 946 та видано свідоцтво про смерть Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області серія [NUMBER] . Позивачем було здійснено поховання [PERSON] , як передбачено п. 12 договору довічного утримання. Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Биковим С. Є., накладено заборону на відчуження 2/3 частки квартири під номером [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Оскільки, позивачем виконано повністю умови договору про довічне утримання укладеного із [PERSON] , [PERSON] набув право власності 2/3 частки квартири під номером [ADDRESS] . Як зазначено сторонами, ними досягнута згода щодо компенсації вартості 1/3 частки вищезазначеної квартири і позивач повністю розрахувався з відповідачем. Згідно ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення п. 4 ч.1 статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї, виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що сторони досягли згоди щодо спірних правовідносин і відповідач не заперечує право позивача на Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 15 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, згідно з п.1 ч.2 якої у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір щодо двох позовних вимог у сумі 1 816,00 грн.

Outcome: approved