Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з первісним позовом 26.01.2011 року до відповідача [PERSON]. Заочним рішенням суду від 21.09.2011 року позовні вимоги позивача були задоволені 27.10.2014 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з тим, що вона не може бути відповідачем по справі так як вона не є власником квартири. 28.10.2014 року заява про перегляд рішення задоволена, заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду. 27.11.2014 року ухвалою суду замінений неналежний відповідач [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Позивач 21.11.2014 року надав суду уточнену позовну заяву до відповідача [PERSON] в якій зазначив , що [PERSON] за якою зареєстроване право власності на помешкання, що знаходиться за адресою [ADDRESS], користувалась електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. 15.05.2010 року контролерами рейдової бригади північної групи по обслуговуванню побутових споживачів проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою [ADDRESS], де мешкає відповідач та користується електроенергією. Перевіркою встановлено: Здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю побутового споживача поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії - підключення електропроводки ( п.42, п.48 ПКЕЕН) . По даному факту порушення Правил користування електричною енергією для населення, відповідно до п. 53 ПКЕЕн, було складено акт № 00110529 від 15.05.2010 року. Згідно з методикою визначення обсягу та вартості енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.06 визначено обсяг та вартість спожитої не облікованої електроенергії у сумі 957 грн.59 коп. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ВАТ « Запоріжжяобленерго» в особі ПГ по ОПС: вартість не облікованої електроенергії у сумі 957 грн.59 коп., витрати на ІТЗ та судовий збір . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечує, суду надав заперечення. а також заяву про застосування строків позивної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позовні не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [PERSON] за якою зареєстроване право власності на помешкання, що знаходиться за адресою [ADDRESS], користувалась електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. 15.05.2010 року контролерами рейдової бригади Північної групи по обслуговуванню побутових споживачів проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою [ADDRESS], де мешкає відповідач та користується електроенергією. Перевіркою встановлено: Здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю побутового споживача поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії - підключення електропроводки По даному факту порушення Правил користування електричною енергією для населення, відповідно до п. 53 ПКЕЕн, було складено акт № 00110529 від 15.05.2010 року. Однак акт складено відносно не відповідача а другої особи., яка станом на 15.05.2010 року не була власником квартири . Суд вважає, що в акті навіть не зазначено до якого саме власника відповідач здійснив підключення , а сам акт підписаний лише представниками позивача. Крім того доступ до електроприладу, який обліковує електричну енергію у квартирі [ADDRESS] є вільним, оскільки він знаходиться не в квартирі, а у коридорі під'їзду . Акт складений відносно іншої особи, а це спростовує інформацію, викладену в акті перевірки від 15.05.2010 року № 00110529 , відповідно до якої [PERSON] відмовилась від підпису у вказаному акті, у зв'язку з чим наявні підписи трьох представників позивача. Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Позивач не надав суду доказів , що він надсилав або передавав акт споживачеві. З урахуванням викладеного суд вважає, що акт перевірки від 15.05.2010 року № 00110529 не може бути безперечним доказом порушення відповідачем ПКЕЕН , крім того акт складений відносно іншої особи, в рапорті по акту від 15.05.2010 також не вказано , що при складанні акту була присутня господиня квартири, а інших доказів в справі не має. Крім того суд вважає, що на теперішній час сплив строк позовної давності для звернення позивача з вимогами до суду на підставі вищевказаного акту. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому відповідно до ст.. 262 ЦК України заміна сторони у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Перебіг строку давності переривався у 2011 році при розгляді вказаної справи та з жовтня 2014 року, однак строк позовної давності на теперішній час сплив. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено , що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд вважає, що позов не підлягає задоволенню

Outcome: dismissed