Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO] року, - за набувальною давністю. В обґрунтування вимог зазначено, що у вакзаному будинку позивач зареєстрований та проживає із 16 січня 1979 року. [PERSON], який помер [INFO] року та якому належав вказаний будинок, залишив заповіт, згідно якого заповів позивачу 1/2 частину вказаного будинку. Право власності на таку частину зазначеного будинку позивач переоформив на своє ім'я в порядку спадкування. Вказано також, що після смерті [PERSON] позивач зі своєю сім'єю займає та користується цілим будинком та надвірними будівлями за вказаною адресою. Крім того, 05 грудня 2000 року позивач отримав на своє ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,21 га за вказаною адресою по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, пред'явлені вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подано до суду заяву про розгляд справи у вівдсутності представника Березнівської міської ради. Заперечень проти позову не надійшло. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва на право особитої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Березнівської селищної ради народних депутатів від 10 травня 1993 року, зареєстрованого Рівненському обласному БТІ (реєстров книга № 8-118 реєстр. № 1412 від 10 травня 1993 року) [PERSON] належав житловий будинок (ціла частка) по [ADDRESS] Рівненської області. Згідно заповіту, посвідченого 05 лютого 1992 року державним нотаріусом Березнівської районної державної нотаріальної контори, реєстр. № 34, [PERSON] заповів [PERSON] частину вказаного будинку. [INFO] року [PERSON] помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 листопада 1993 року державним нотаріусом Березнівської районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], за останнім 26 лютого 1998 року зареєстровано у Рівненському обласному БТІ (реєстр. книга 8-118-1424, реєстр. № 2369) право власності на 1/2 частину згаданого житлового будинку з надвірними будівлями за вказаною адресою по [ADDRESS]. Згідно Державного акту серії РВ № 01941 від 5 грудня 2000 року, виданого Березнівською РДА, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,21 га за вказаною адресою по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. Наведені обставини, а також й те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно і протягом більше десяти років володіє цілим будинком по [ADDRESS] сторонами не оспорюються, під сумнів неставлять, та обєктивно підтверджуються зазначеними документами. Відповідно до ст. 344 ЦК України , особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи наведене у сукупності, суд вважає обгрунтованим пред'явлені вимоги та наявними достатні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved