Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить: розірвати договір укладений 20 червня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON]; розірвати договір споживчого кредитування № 401625671 від 20 червня 2014 року укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] В обґрунтування позову покликається на те, що 20.06.2014 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно з умов якого останній зобов'язувався організувати роботу по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій. Надалі з метою розрахунку за виконання робіт по вказаному договору між позивачем та відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту у розмірі вартості робіт шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] Таким чином, обов'язок по оплаті ціни договору позивачем був виконаний в повному обсязі. Попри те, виконавець ФОП [PERSON] у встановленні договором строки зобов'язання не виконав та кошти не повернув, у зв'язку із чим позивач зверталась до нього, однак такі звернення виявились безрезультатними, через що було подано заяву до правоохоронних органів та порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України. Попри те, через усі ці обставини, що склались, позивач звернулась до банку про розірвання договору, однак останній відхилив звернення позивача, адже належним чином виконав свої зобов'язання та надав кредит у рамках спірного кредитного договору; договір чинний та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, зокрема щодо повернення позивачем кредиту. Враховуючи наведене, просить у відповідності до норм ст.ст.10, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.ст.526, 530, 651 ЦК України задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити у повному обсязі. Дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та письмових пояснень від 27.05.2015, наявних у матеріалах справи. У судове засідання відповідачі не з'явились хоча належним чином викликались у судові засідання; про причини неявки суд не повідомили, не подали заяв про слухання справи у їх відсутності. Від відповідача ПАТ «Альфа-Банк» 15.05.2015 надійшли письмові заперечення на позов щодо визнання недійсним договору споживчого кредитування, оскільки між сторонами склались договірні відносини, умови договору сторонам були відомі, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позивачу кредит шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок, а тому позивач повинен повернути кредитодавцю кредитні кошти, а відтак, оскільки цього ще не зроблено, тому немає підстав для розірвання договору. Просить у позові відмовити за безпідставністю. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності осіб, що не з'явились. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного, з огляду на таке. Судом встановлено, що 20 червня 2014 року між [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) укладено договір (індивідуальний номер замовлення ВМ-634L), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій. Пунктом 3.1 договору передбачено, що позивач зобов'язується сплатити вартість виробу, яка складає 4707,00 грн., а виконавець взяв на себе обов'язок після виконання п.3.1 договору, передати у власність замовника вироби на протязі 31 робочого дня з моменту укладення договору, а у випадку, якщо виріб має нестандартну комплектацію, то строк збільшується до 20 робочих днів. З метою виконання п.3.1 договору, позивач 20 червня 2014 року уклала із Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» кредитний договір №401625671, згідно з яким банк надав позивачу споживчий кредит, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок ФОП [PERSON] за вищевказані конструкції з ПВХ. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.9 ст.11 цього Закону у разі реалізації споживачем своїх прав, передбачених ст.ст.8 і 10 цього Закону, ці права діють і стосовно кредитодавця, що надав йому споживчий кредит для придбання продукції. Кредитодавець у такому випадку зобов'язаний повернути споживачеві суму вже здійснених ним виплат при розірвання договору купівлі-продажу (виконання роботи, надання послуги) або здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача. Судом встановлено, що відповідач ФОП [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором від 20.06.2014 (індивідуальний номер замовлення ВМ-634L) не виконав, у зв'язку із чим позивач звернувся до правоохоронних органів, яким внесено до ЄРДР повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР № 12014140060000581. Разом із тим, позивач зверталась до банку 23.08.2014 та 08.09.2014 про розірвання чи скасування кредиту, який отримувався для виконання замовлення ВМ-634L, Листами відповідача ПАТ «Альфа-Банк» від 04.09.2014 №78901/23.1-б/б та від 17.09.2014 №82958-23.1-б/б позивача повідомлено, що банком належним чином виконані умови кредитного договору, а тому позивач також зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; просить належним чином виконати умови договору. Враховуючи наведене вище суд приходить переконання, що оскільки не було передачі товару (конструкцій з ПВХ) позивачу, що підтверджується матеріалами справи, то враховуючи вищенаведені положення закону не було і перерахунку коштів за спірним кредитним договором, а тому суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а відтак необхідно розірвати оспорюванні договори, а позов задовольнити повністю. Суд критично оцінює доводи відповідача ПАТ «Альфа-банк» викладені у письмових запереченням, адже такі у відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України не доведені належними та допустимими доказами. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що банком на виконання умов кредитного договору були перераховані кошти за конструкції з ПВХ на поточний рахунок фізичної особи-підприємець [PERSON] за договором від 20.06.2014 (індивідуальний номер замовлення ВМ-634L), а у випадку перерахування таких коштів, останні можуть бути повернуті у відповідності до ст.1212 ЦК України. Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, на відповідачів слід покласти судові витрати, а саме по 243,60 грн. судового збору з кожного на користь держави. Відповідно до ст.ст.10, 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.651 ЦК України та

Outcome: approved