Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Банилівської сільської ради Вижницького району, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказує, що 20 червня 2011 року помер його батько [PERSON], який проживав [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами 1958-1960 років побудови, що розташовані за вище вказаною адресою. Після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на день його смерті був прописаний та проживав у спадковому будинку, де проживаю і в даний час, що підтверджується довідкою № 924 від. 3.10.2016 року виданої виконкомом Банилівської сільської ради, та постановою №708/02-31 виданою державним нотаріусом [PERSON]. Звернувшись до державного нотаріуса [PERSON] із заявою про оформлення спадщини та видачу його свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа № 322/2011 року, що знаходиться у провадженні державного нотаріуса [PERSON] однак, державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок . У нього не має підстав оскаржувати дану постанову оскільки дійсно батько [PERSON] за життя не зареєстрував в бюро технічної інвентаризації свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримував. Крім нього спадкоємцем за представленням відповідно до ст. 1266 ЦК України, є його племінниця [PERSON], але вони не заперечують щоб право власності на вказане спадкове майно було визнане за ним, що підтвердить в судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити в повному обсязі. Представник Банилівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2011 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-МИ №092197 виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Згідно витягів з погосподарської книги (2006-2011 року) [PERSON] проживав [INFO] . Згідно довідки Банилівської сільської ради від 03 жовтня 2016 року після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син [PERSON], який проживав в одному будинку з батьком , доглядав його до смерті, здійснив поховання, обробляє присадибну ділянку. Спадкоємцями першої черги є [PERSON], [PERSON],[INFO], який помер 12 березня 2008 року. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку після смерті спадкодавця не має. В матеріалах спадкової справи є заява [PERSON],[INFO] від 16.12.2011 року в якій вона вказує, що вона приймає спадщину після смерті діда [PERSON], який помер ,20.06.2011 року та проживав в [INFO] ,син якого її батько [PERSON], який помер 12.03.2008 року. Відповідно до ст. 1266 ч.1 ЦК України позивач, як внука померлої по лінії матері, являється спадкоємцем за правом представлення на майно бабки. то повинна спадкувати за правом представлення. На дотримання вказаних правових позицій наголошує і Вищий спеціалізований суд України у листі від 16 травня 2013 року № 24-753\\0\\4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказавши, що: «5.3. Спадкування за правом представлення мас місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК). Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормамист. 1266 ЦК, с вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, які в якості двоюрідних племінників, двоюрідних внуків мають право на спадкування як спадкоємці п'ятої черги спадкоємців за законом». Тобто [PERSON], є спадкоємцем за правом представлення після смерті батька [PERSON]. Постановою державного нотаріуса за № 708/02-31 від 29 серпня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності [PERSON] на вказаний будинок. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved