Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи Ватутінська міська рада, [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовну вимогу підтримав, мотивуючи її тим, що [PERSON] є власником ? частини даної квартири з 2015 року. На підставі свідоцтва про право власності від 14.12.2011 року його дружина [PERSON] також являється власницею ? частини квартири. З 2006 року та по даний час у вказаній квартирі зареєстрована попередня власниця квартири [PERSON] та її мати [PERSON], які не проживають у даній квартирі з 2014 року, квартирою не користуються, комунальні послуги не сплачують, речей, які б належали відповідачам в квартирі не має, оскільки у зазначених вище відповідачів є інше місце постійного проживання. У звязку з реєстрацією відповідачів у його квартирі, які фактично там не проживають вже більше 1 року, не може оформити субсидію, у звязку з чим несе додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, що порушує його право на отримання субсидії. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути за його відсутності. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, про що були повідомлені телефонограмами, згідно яких просять справу за позовом [PERSON] до них про усунення порушень прав власника розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи Ватутінської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.08.2017 року №\~1420/02-21, в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та необхідність задоволення позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу ? частки в праві власності на квартиру від 08.05.2015 року, серія НАМ 096337, приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] посвідчено факт придбання позивачем [PERSON] у відповідача [PERSON] ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності позивача на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2015 року, серія ЕЕО 769181, номер 37316698. Відповідно до будинкової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За змістом акту депутата Ватутінської міської ради VII скликання, датованого 16.11.2016 року, [PERSON] та [PERSON]А прописані за адресою: [ADDRESS], але за місцем прописки не проживають з 2014 року. Відповідно до довідки № 120, виданої 17.07.2017 року Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, за адресою: [ADDRESS], зареєстровано власника [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO], донька, [PERSON], [INFO], донька, [PERSON], [INFO], баба дружини, [PERSON], [INFO], тітка дружини. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини від 02.12.2010\~року у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Таким чином, збереження або втрата права користування житлом за відсутності мешканця, у будь-якому випадку прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у приміщенні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що відповідачі понад 1 рік не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], ? частина якої на праві приватної власності належить позивачу, оскільки була продана йому одним із відповідачів. На сьогоднішній день у відповідачів за вказаним позовом є інше місце постійного проживання, свої речі у квартирі позивача вони не зберігають і не користуються нею, витрати, повязані з оплатою комунальних послуг та утриманням квартири не несуть. Водночас у відповідачів відсутня домовленість з позивачем стосовно збереження за ними права користування житловим приміщенням. Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Верховним Судом України у постанові від 16.01.2012 року у справі №\~6-57цс11 вказано, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України). Згідно з ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на вказане, при задоволенні даного позову суд, відповідно до ч. 1 ст. 88, ч. 1 ст. 216 ЦПК України, присуджує до стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved