Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно виконавчого листа № 132/2622/15-ц, виданого Калинівським районним судом Вінницької області від 03.11.2015 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2015 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно судового наказу № 132/2466/19, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 29.07.2019 року, стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 09 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з позивача утримуються аліменти в розмірі 50 % від доходу. Так як позивач офіційно не працює, відділ ДВС нараховує аліменти від середньої заробітної плати по Калинівському району, що становить 7380 грн. Позивач не має постійного місця роботи, заробляє тимчасовими заробітками, вказану середню зарплату по району не отримує. На даний час, згідно довідки Калинівського ВДВС має заборгованість по сплаті аліментів, тому звернувся до суду із заявою про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Відповідачка [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд по справі проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 132/2622/15-ц, виданого Калинівським районним судом Вінницької області від 03.11.2015 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2015 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно судового наказу № 132/2466/19, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 29.07.2019 року, стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 09 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з позивача утримуються аліменти в розмірі 50 % від доходу. Так як позивач офіційно не працює, відділ ДВС нараховує аліменти від середньої заробітної плати по Калинівському району, що становить 7380 грн. Позивач не має постійного місця роботи, заробляє тимчасовими заробітками, вказану середню зарплату по району не отримує. На даний час, згідно довідки Калинівського ВДВС має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшеним або збільшеним за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому суд, враховуючи те, що позивачем в ході розгляду справи підтверджено зміну його матеріального становища, вважає за доцільне за згодою сторін зменшити розмір стягуваних аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, зокрема матеріальне положення платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини тощо. Враховуючи, що відповідачі позов визнають, не заперечують проти зменшення розміру стягуваних аліментів, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного,

Outcome: approved