Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості у розмірі 70146,63 доларів США, що за курсом 23,59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.11.2015 року складає 1654758,97 грн. за кредитним договором №03/08/55МК01 від 25.03.2008 року та судових витрат. Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач зазначає, що в разі неявки в судове засідання відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Ухвалою суду від 12.01.2016 року відкрито провадження у справі (а.с.29). Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03/08/55МК01, згідно якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 22000,00 доларів США в термін до 21.03.2013 року, а відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути кредит у встановлений термін та сплатити відсотки за користування таким. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], і [PERSON] було укладено договір поруки. Вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за згаданим договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 22000,00 доларів США, а остання, порушивши умов кредитного договору, не здійснювала погашення кредиту у встановленому таким порядку та строки. Наголошує, що відповідно до умов кредитного договору [PERSON] погодилася у випадку порушення зобов'язань за таким сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі. У зв'язку із цим у [PERSON] виникла заборгованість, яка складається з: 16321,93 доларів США - заборгованості за кредитом; 22477,29 доларів США - заборгованості за процентами за користування кредитом; 27997,00 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 10,60 доларів США - фіксована частина та 3339,81 доларів США - процентна складова. Крім того, у зв'язку із наявною заборгованістю, відповідно в тому числі до п.5 договору поруки зазначає, що ними було направлено на адресу відповідачів письмові вимоги із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №03/08/55МК01. Незважаючи на такі, відповідачами заборгованість за вказаним кредитним договором погашена не була. На підставі вказаного, просить стягнути із [PERSON] та [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 70146,63 доларів США, що з врахуванням курсу валют станом на 27.11.2015 року в еквіваленті становить 1654758,97 грн.. Під час попереднього судового розгляду представником відповідачів подано заперечення проти позову, в якому він вказує, що позовні вимоги відповідачами не визнаються і вони вважають такі незаконними та необґрунтованими. Таке заперечення обґрунтовує тим, що, на його думку, порука [PERSON] є припиненою, оскільки банком надіслано повідомлення про виконання зобов'язань поручителю після спливу 6-ти місячного строку з моменту завершення терміну дії кредитного договору. Заперечуючи проти стягнення пені та штрафу вказує, що такі вимоги позивача є недотриманням вимог ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те ж порушення. При стягненні заборгованості по кредиту вказує на пропуск строку позовної давності щодо вимог, які виходять за межі встановленого договором строку позовної давності в 5 років. Вважає, що пеня повинна бути стягнена в межах встановленого строку позовної давності - станом на 21.12.2010 року в розмірі 172,93 доларів США. Також, просить суд врахувати позицію п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» та зменшити розмір пені на 99% на підставі ч.3 ст.551 ЦК України з врахуванням того, що позивачем не надано доказів того, що він зазнав збитків у зв'язку із неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором; прострочення виконання зобов'язання виникло у зв'язку із різкою зміною валютного курсу; належне виконання зобов'язань [PERSON] до зміни валютного курсу; продаж за заниженою ціною, без відома відповідачів транспортного засобу, на який було звернено стягнення. На підставі вказаного, просить суд: в задоволенні позову до поручителя [PERSON] - відмовити в повному обсязі; в задоволенні позовної вимоги до [PERSON] про стягнення штрафів в сумі 3350,41 доларів США - відмовити; застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відмовити у зв'язку з цим у стягненні 6987,07 доларів США, відмовити в задоволенні 6355,14 доларів США щодо стягнення заборгованості за процентами та в стягненні 172,93 доларів США щодо стягнення пені за спливом строку позовної давності; зменшити на 99% розмір пені та у зв'язку з цим відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення такої в частині суми в розмірі 27545,83 доларів США. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Водночас суд враховує заяву позивача, зазначену в прохальній частині позовної заяви про слухання справи за його відсутності та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи (а.с.2). Відповідачі та їх представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча про місце, дату та час розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с.110-111). При цьому, слід вказати, що представником відповідачів неодноразово подавалось заяви про відкладення розгляду справи з тих чи інших причин (а.с.63, 67, 97, 107). У зв'язку із повторною неявкою без поважних причин відповідачів та їх представника, які були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання, зважаючи на те, що про поважність причин неявки відповідачі та їх представник суд не повідомили, зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нової редакції Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд цієї справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03/08/55МК01, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 22000,00 доларів США (а.с.11-14). Як вбачається із копії заяви на видачу готівки від 26.09.2008 року такий кредит [PERSON] був виданий (а.с.16). Графік погашення заборгованості за кредитом встановлений сторонами у додатку №1 від 26.03.2008 року до кредитного договору №03/08/55МК01 від 25.03.2008 року. Кінцевим терміном повернення кредиту сторони узгодили 21.03.2013 року (п.1.3. кредитного договору, а.с.11). Відповідно до п.4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 16% річних. При порушенні позивальником зобов'язань по кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.4.3.). Пунктом 6.1. кредитного договору, укладеного між сторонами, закріплено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Крім того, згідно п.6.2. цього ж договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.п.2.2.7., 2.2.8., 2.2.11 договору позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони 25.03.2008 року було укладено договір поруки №03/08/55МК01. Відповідно до п.2 цього договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з п.4 договору поруки у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відтак, відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості (а.с.3-6), станом на 27.11.2015 року становить 70146,63 доларів США та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 16321,93 доларів США; заборгованості за процентами - 22477,29 доларів США; пені - 27997,00 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 10,60 доларів США; штрафу (відсоток від суми заборгованості) - 3339,81 доларів США. Доводи представника відповідачів, викладені у поданому запереченні, суд відхиляє, як такі, що не підтверджені жодними доказами, оскільки як вбачається із самого заперечення до такого не долучені, всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України, жодні докази на підтвердження обставин, викладених у такому запереченні, а самим представником у судових засіданнях не доведено обґрунтованості таких заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому суд враховує, що відповідачі та їхній представник не подали доказів на підтвердження викладених в поданому запереченні обставин. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача в рівних частинах слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати в розмірі 24821,38 грн. судового збору.

Outcome: approved