Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання зобов`язань за договором споживчого кредитування № 200014210 від 12.05.2017 р. припиненими та відшкодування моральної шкоди в розмірі 120000 гривень. В подальшому, позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 160000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2017 р. між позивачем та ПАТ «Банк Форвард» укладено договір споживчого кредитування № 200014210, відповідно до якого відповідач надав, а позивач отримав кредит в розмірі 20227,28 гривень. Додатком до договору передбачено, що розмірі щомісячного платежу становив 1564 гривні, який позивач зобов`язаний сплачувати до 13 числа кожного місяця в період з 13.06.2017 р. по 13.11.2018 р. В зв`язку з тим, що з 13.12.2017 р. передбачалась щомісячна комісія за РКО в розмірі 606,82 гривні позивач вирішив повністю достроково повернути споживчий кредит шляхом збільшення суми періодичних платежів. Останній платіж, який внесений 08.11.2017 р., він погасив заборгованість по кредиту достроково. Сукупна сума внесених платежів становить 20231 гривня. Позивач зазначає про те, що внесена ним сума перевищує суму отриманого кредиту, а тому він виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, однак, відповідач вимагає від нього додаткової плати (штрафні санкції) за користування кредитом, внаслідок того, що позивачем не вносилась плата щомісячно, а збільшення суми періодичних платежів не передбачено кредитним договором. Оскільки право на дострокове погашення кредиту гарантоване Законом України «Про захист прав споживача» позивач просить визнати правовідносини припиненими. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 120000 гривень, що полягає у душевних стражданнях,які виникли внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у наданні неправдивої інформації про наслідки несплати споживчого кредиту та вимозі стягнення сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту.. Крім того, позивач зазначає про отримання ним телефонних дзвінків з погрозами від імені представників Банку, а також здійснення дзвінків за місцем його роботи та повідомлення інформації про наявність у нього заборгованість 05.02.2018 р. відкрито провадження у справі. 10.09.2018 р. справа прийнята в провадження судді Колдіної О.О. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої Банк просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що позивач не погасив заборгованість перед Банком, сума коштів, що внесена на рахунок є недостатньою для погашення заборгованості, а правомірність нарахування заборгованості підтверджується відповідним розрахунком. Крім того, відповідач у відзиві зазначає про правомірність направлення Банком інформації про наявну заборгованість, оскільки таке право передбачено умовами договору і позивач надав на це відповідну згоду. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди позивач вважає необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на наявність у позивача заборгованості, яка виникла в зв`язку з несвоєчасним внесенням платежів в рахунок виконання зобов`язань, в зв`язку з чим в подальшому при сплаті позивачем грошових коштів, в першу чергу вони йшли на погашення заборгованості. Представник відповідача зазначила на необґрунтованість вимог позивача і намір ухилитись від виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняєт ься виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Як встановлено судом умови укладеного між сторонами Кредитного договору не визнавались не дійсними у встановленому законом порядку, а тому даний договір повинен виконуватись відповідно до погоджених сторонами умов. Позивач з огляду на досліджені судом докази не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, а також випискою по особовому рахунку, а тому зобов`язання за укладеними між сторонами Кредитним договором, не можна вважати припиненими.

Outcome: dismissed