Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач \~за первісним позовом звернувся \~до \~суду \~із \~позовом \~до \~відповідача \~про стягнення заборгованості, \~посилаючись \~на \~те, \~що \~відповідно до укладеного договору № BL ЖГ00097698 від 02.03.2012 року відповідач- Рибак [PERSON] 02.03.2012 року отримав кредит в розмірі 7000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на момент подачі позову до суду має заборгованість 55294,89 грн., яка складається з наступного: - 6089,46 грн. - заборгованість за кредитом; -\~3589,61 грн. - заборгованість за відсотками; - 4725,00 грн. комісія РО; -\~\~\~40890,82 грн. плата за пропуск платежів. Позивач за зустрічним позовом звернувся до \~суду \~із \~позовом \~до \~відповідача про визнання частково недійсним кредитного договору № BL_ЖГ00097698 від 02.03.2012 року, посилаючись на те, що 02.03.2012 року міжним-Рибак І.В. та ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» укладено договір № BL ЖГ00097698. Виходячи з умов договору, [PERSON] надає Позичальнику кредит в сумі 7000 грн. строком на 3 роки, а Позичальник зобовязується повернути його та сплатити: 20 % за користування кредитними коштами, а також 2,25% від суми кредиту комісії за управління кредитом щомісячно. Вважає, що умова кредитного договору № BL_ЖГ00097698 від 02.03.2012 року (п. 4 спеціальної частини Договору), за якою позивач за зустрічним позовом повинен сплатити Відповідачу крім відсотків ще й комісію в розмірі 2,25 % від суми кредиту щомісячно, несправедливою, та такою, що не відповідає нормам цивільного законодавства, у звязку з чим така умова є недійсною. Вказав, що, так зване управління кредитом, зводиться до прийняття коштів від споживача та подальшого руху коштів на відповідні рахунки Банку. Мається на увазі, що такі дії є обовязком банку, який в свою чергу, здійснює їх на власну користь. Більше того, ніякого матеріального чи не матеріального блага споживач від обслуговування не отримує. Водночас, при укладенні договору« Відповідач не зазначив, що саме входить до управління кредитом та які послуги надаються за вказану комісію. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», забороняється надання фінансових послуг, не включених до переліку ч. 1 ст. 4 цього Закону. Відповідно до абз. З ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього закону, є нікчемною. Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Згідно з ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача) або, що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). В судове засідання представник позивача не зявився надавши суду клопотання з проханням розглянути справу у відсутності представника, прохав первісний позов задовольнити, в зустрічному відмовити за пезпідставністю. Представник відповідача в судовому засіданні , первісний позов визнав частково в частині необхідності сплати тіла кредиту та відсотків в іншій частині прохав в задоволенні позову відмовити. Та прохав задовольнити зустрічний позов [PERSON] з підстав зазначених у позові а також надав до суду письмові пояснення. Суд з»ясувавши думку учасників, дослідивши матеріали справи вважає первісний позов таким що підлягає до часткового задоволення та зустрічний позов таким , що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № BL ЖГ00097698 від 02.03.2012 року [PERSON] 02.03.2012 року отримав кредит в розмірі 7000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором на думку позивача за первісним позовом [PERSON] станом на момент подачі позову до суду 01.09.2015 року має заборгованість 55294,89 грн., яка складається з наступного: - 6089,46 грн. - заборгованість за кредитом; -\~3589,61 грн. - заборгованість за відсотками; - 4725,00 грн. комісія РО; -\~\~\~40890,82 грн. плата за пропуск платежів. Однак суд приймає до уваги те, що при укладенні договору позивач за первісним позовом не зазначив, що саме входить до управління кредитом та які послуги надаються за вказану комісію. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», забороняється надання фінансових послуг, не включених до переліку ч. 1 ст. 4 цього Закону. Відповідно до абз. З ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього закону, є нікчемною. Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Згідно з ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача) або, що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення в частині стягнення тіла кредиту та відсотків. Зустрічний позов щодо визнання частково недійсним кредитного договору підлягає до задоволення з підстав викладених вище. Судові витрати по справі понесені позивачем за первісним позовом підлягають до часткового задоволення пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ст.88 ЦПК України. Приймаючи до уваги ухвалу вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.06.2015 року,

Outcome: partial