Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, розірвання договору, витребування транспортного засобу. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» заборгованість за Договором фінансового лізингу №К500А!0000540120 від 01.12.2013р. у розмірі 95053,69 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] на користь ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» заборгованість за Договором фінансового лізингу №К500А!0000540120 від 01.12.2013р., за Договором поруки №К500А!0000540120 від 01.12.2013р. суму боргу у розмірі 1\~000 грн.; розірвати Договір фінансового лізингу №К500А!0000540120 укладений 01.12.2013р. між [PERSON] та ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС»; витребувати у [PERSON] транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI, модель: SANTA FE, рік випуску: 2008 та передати транспортний засіб представникам ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС»; судові витрати покласти на Відповідачів. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 01.12.2013 р. заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №К500А!0000540120 від 01.12.2013р. [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до умов Договору фінансового лізингу № К500А!0000540120 від 01.12.2013р. [PERSON] отримав від ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» у платне користування автомобіль марки HYUNDAI, модель: SANTA FE, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: Y6LSH81DP8L002174, KMHSH81DP8U309908, реєстраційний номер: AA9452OE та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС». Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань за вказаним договором не виконав, у звязку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості, станом на 09.03.2017р. заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 120375,67 грн., яка складається з: - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 95053,69 грн.; - заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу: 14169,58 грн.; - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу: 2562,77 грн.; - заборгованості за пенею: 8589,63 грн. Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви Позивач просить стягнути лише заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 95053,69 грн. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України\~визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Згідно ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг». У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 3, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. [PERSON] порушив наведені норми матеріального права, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, щодо стягнення з останнього заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 95053,69 грн. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за Договором № К500А!0000540120 від 01.12.2013р.,\~ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» 01.12.2013 р. уклало з [PERSON] договір поруки № К500А!0000540120, відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язалася перед ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що випливають з Договору фінансового лізингу № К500А!0000540120 від 01.12.2013р. Згідно з п.2 договору поруки, [PERSON] відповідає перед ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» за виконання обовязків [PERSON] за договором фінансового лізингу № К500А!0000540120 від 01.12.2013р. у розмірі 1000грн. Відповідно до ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до\~ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, [PERSON] не виконав свої обовязки за договором, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, щодо стягнення солідарно з [PERSON], як поручителя за договором фінансового лізингу № К500А!0000540120 від 01.12.2013 р. заборгованості у розмірі 1000 грн. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України\~визначається, що зобовязання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» належним чином виконав свої зобовязання передбачені договором про фінансовий лізинг №К500А!0000540120 від 01.12.2013р., зокрема передало у платне користування автомобіль марки HYUNDAI, модель: SANTA FE, рік випуску: 2008. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції чинній на момент розгляду справи) лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно ч.1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», п. 6.3, п. 8 Публічного Договору про надання фінансового лізингу, лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання, щодо сплати щомісячних платежів у строк та у розмірі, встановлених договором про фінансовий лізинг №К500А!0000540120 від 01.12.2013р., що є істотним порушенням умов вказаного договору, бо Позивач значною мірою, позбавляється того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме на отримання грошових коштів за користування предметом лізингу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість і задоволення позовних вимог, щодо розірвання договору фінансового лізингу №К500А!0000540120 від 01.12.2013р. та витребування від [PERSON] предмету лізингу - автомобіль марки HYUNDAI, модель: SANTA FE, рік випуску: 2008. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого права зокрема може бути визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.1,2 ст. 16 ЦК України). На підставі ст.. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., тобто по 800,00 грн. з кожного. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved