Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.02.2012 року у розмірі 47237,84 грн. та судові витрати за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 17.02.2012 року договору відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 31.12.2016 року у розмірі 47237,84 грн., яка складається з 3660,00 грн. заборгованість за кредитом, 37369,00 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2411,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2225,61 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою від 10.03.2017 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Пам'яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість банку змінювати тарифи, в тому числі кредитний ліміт за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користуванням кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню кредиту ( в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплатити винагороди банку. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Розмір пені передбачений у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість станом на 24.10.2017 року у розмірі 47237,84 грн., яка складається з 3660,00 грн. заборгованість за кредитом, 37369,00 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2411,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2225,61 грн. штраф (процентна складова). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved