Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок по по [ADDRESS] , на який при житті батьком невиготовлено правовстановлюючих документів, що перешкоджає отриманню свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса. Будучи спадкоємцем першої черги він прийняв спадщину у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до нотаріуса, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Сестра позивача [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилися, подавши відповідну заяву у нотаріуса. В зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок, які підтверджували б право власності спадкодавця [PERSON] на дане нерухоме майно, позивач [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у нотаріуса, а тому він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Голова Поворської сільської ради Ковельського району, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій прохає розглядати справу за відсутності представників сільської ради, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішення виконкому Поворської сільської Ради депутатів трудящих від 08 квітня 1968 року №7 та постановою правління колгоспу «Комуніст» від 17 червня 1968 року [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 1000 кв.м. розташовану по [ADDRESS] . Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки від 25 липня 1968 року та актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку затвердженого архітектором 19.07.1968 року стверджується факт побудови житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] року виданим Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки №403 від 27.02.2019 року вбачається , що згідно з записом в погосподарській книзі Поворської сільської ради №154 за 2004 рік рахувалось господарство [PERSON] , яка постійно проживала і була зареєстрована з 1968 року по [ADDRESS] і була виписана у зв`язку із смертю 09.10.2004 року. Крім неї в цьому господарстві з 1985 року і на день смерті проживав без реєстрації її син [PERSON] . Заповіт не посвідчувався. Земельна ділянка не приватизована. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні дочка померлого [PERSON] , [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини. Згідно листа приватного нотаріуса Лехкобит Л.В. №65/01-16 від 27.05.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в позасудовому порядку. Як вбачається з спадкової справи №12/2018 після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцем за законом є його син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.1, 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відтак позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно. За заявою позивача ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України. З огляду на викладене, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлому батькові [PERSON] , в тому числі на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а тому [PERSON] належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1233, 1235, 1236, 1258, 1269, 1270 ЦК України, суд,

Outcome: approved