Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.01.2018 року він уклав з відповідачем договір позики на суму 1200 доларів США, про що відповідач надала відповідну розписку та підписала договір позики у присутності свідків. Станом на 08.06.2018 року сума у розмірі 1200 доларів США у перерахунку на гривні по курсу НБУ, станом на 08.06.2018 року, становить 31404 грн. Згідно даних зобов'язань у встановлений строк до 26.03.2018 року відповідач кошти не повернула. Також він, згідно законодавства, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та відсотків на рівні облікової ставки НБУ, що в загальному, станом на 08.06.2016 року, становить 34907 грн. На прохання про добровільне повернення коштів [PERSON] відмовилася, тому він змушений звернутися до суду із позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її та позивача участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, судом встановлено, що 26.01.2018 року позивач уклав з відповідачем договір позики грошей, відповідно до якого позивач передав останній гроші в сумі 1200 доларів США відповідно, про що відповідач надала відповідну розписку та підписала договір позики у присутності свідків (а.с.31). Станом на 08.06.2018 року сума у розмірі 1200 доларів США у перерахунку на гривні по курсу НБУ, станом на 08.06.2018 року, становить 31404 грн. (а.с.12). Згідно даних зобов'язань у встановлений строк до 26.03.2018 року відповідач кошти не повернула. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 625 ч.2 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку станом на 08.06.2018 року, загальна сума заборгованості за договором позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та відсотків на рівні облікової ставки НБУ, становить 34907 грн. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 625, 1046 - 1050 ЦК України та

Outcome: approved