Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. 21.05.2021 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 12.05.2018 о 14 год. 20 хв., трапилась ДТП, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ROVER» д.н.з. [NUMBER] у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «HONDA» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.07.2018, у справі № 756/7040/18 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На час даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність власника транспортного засобу «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за договором-полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1897998 від 07.02.2018. Згідно зі звітом № 1350 від 04.06.2018, про розмір матеріального збитку складеного ФОП [PERSON] , оцінювачем [PERSON] , вартість завданого матеріального збитку власнику автомобіля марки «Honda Civic», державний номерний знак [NUMBER] складає 41199,05 гривень. Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час скоєння ДТП. 07.09.2018 МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 41199,05 грн. та сплатило за послуги з визначення матеріального збитку ФОП [PERSON] в сумі 820,00 грн. Враховуючи, що з моменту виплати страхового відшкодування, позивач отримав право вимоги до відповідача, яким було завдано збитки, МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] витрати в порядку регресу в загальному розмірі 42019,05 грн. За адресою місця проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які згідно з трекінгом відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» вручені останньому 25.06.2021. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2018 близько 14 год. 20 хв. [PERSON] , рухаючись заднім ходом по вул. М. Малиновського, 5 в м. Києві, керуючи автомобілем «Rover 75», д.н.з. [NUMBER] , не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.9 Правил Дорожнього руху України.. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.07.2018, у справі № 756/7040/18 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На час даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність власника транспортного засобу «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за договором-полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1897998 від 07.02.2018. Відповідач на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно до п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі звітом № 1350 від 04.06.2018, про розмір матеріального збитку, складеного ФОП [PERSON] , оцінювачем [PERSON] , вартість завданого матеріального збитку власнику автомобіля марки «Honda Civic», державний номерний знак [NUMBER] складає 41199,05 гривень. 07.09.2018 МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 41199,05 грн. До того ж, позивачем було сплачено за послуги з визначення матеріального збитку ФОП [PERSON] в сумі 820,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 15.08.2018 № 992437. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України. Відповідно до п.п. 38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Враховуючи, що позивачем надано докази понесених витрат зі сплати страхового відшкодування у сумі 41199,05 грн та оплату послуг аварійного комісара в сумі 820,00 грн., що разом складає 42019,05 грн, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved