overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 грудня 1991 року виконавчим комітетом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 29, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом прожитих разом років стало зрозуміло, що у подружжя різні погляди на сумісне життя. Подружжя від шлюбу мають уже дорослого сина [PERSON], [INFO]. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Протягом прожитих разом років подружжя зрозуміло, що у них різні погляди на сумісне життя. Позивач зазначила, що збереження сім`ї і примирення з відповідачем неможливе. Крім того, відповідач до початку розгляду справи подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позов і примирення з позивачем є неможливе. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 квітня 2015 року виконавчим комітетом Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 1, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Подружжя дітей не має, між ними відсутні почуття взаємоповаги. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, шлюбні відносини з 20 січня 2016 року фактично припинились. Відповідач повернувся до місця свого попереднього проживання. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились, відповідач повернувся до місця свого попереднього проживання. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.07.2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції актовий запис №1653. Позов мотивує тим, що під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], однак спільне життя не склалося, оскільки сторони не зійшлися характерами. Шлюбні відносини фактично припинено з вересня 2013 року. Тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що наданий судом строк на примирення сторін результатів не дав, тому просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що не бачить підстав для розірвання шлюбу, однак проти задоволення позову не заперечила. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 15.07.2007 р. шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1653 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наданий судом строк на примирення сторін результатів не дав. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідає їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.05.1987 року відділом РАЦС Саксаганського РАК м. Кривого Рогу ( актовий запис № 510). В позові [PERSON] вказав, що неповнолітніх дітей від спільного проживання сторони не мають . В червні 2013 року між сторонами остаточно були розірвані сімейні відносини через різні огляди на життя, втрату любові і взаємоповаги. Позивач подав заяву про розглояд справи у його відсутності Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказала, що за наданий судом строк сторони не помирились., після ррозірвання шлюбу прізвище міняти не бажала. Дослідивши матеріали, суд вважає за можливе позов задовольнити , шлюб між сторонами розірвати по наступним підставах: сторони тривалий час не проживають спільно, не бажають зберігати сім»ю, подальше спільне проживання та ведення спільного господарства суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2004 року Виконкомом Винниківської міської ради м.Львова, актовий запис № 38. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2004 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстрований Виконкомом Винниківської міської ради м.Львова. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними не склалися, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини припинені. Протягом останніх восьми років вони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Подальше перебування їх з відповідачем у формальному шлюбі є недоцільним, просить такий розірвати. Позивач у підготовчому засіданні позов підтримав з підстав наведених вище, просить розірвати шлюб. Відповідач у підготовчому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Справа поступила до суду 30 вересня 2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про одруження (а.с.3), сторони уклали шлюб 16 жовтня 2004 року, який зареєстрований Виконкомом Винниківської міської ради м.Львова, актовий запис № 38. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.4), у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 23. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи наведене, оскільки відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу у зв`язку з чим позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 178. Від сумісного подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб просить розірвати з тих підстав, що з відповідачем спільне життя не склалось. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду його представник подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності сторони позивача, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення(а.с.37). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку (а.с.36), відзиву не подала, а тому у відповідності до\~ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду сторони позивача, суд знаходить можливим прийняти заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 26, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Між подружжям відсутні почуття взаєморозуміння, розходяться погляди на сімейні відносини та обов`язки, виховання дітей. Відповідач зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого не займається вихованням дітей. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. У подружжя різняться погляди на сімейні відносини та обов`язки, виховання дітей. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе, судом було надано строк на примирення, однак сторони не примирилися. Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 39, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають двох дітей доньку Сніжану [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. З вини дружини виникають постійні сварки та конфлікти, відсутні почуття взаємоповаги та любові, дружина не бажає вирішувати спільно важливі питання сімейного життя, шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, призначення будь-яких строків на примирення є недоцільним. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище «Перій» Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач подала до суду заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.11.1997 Рівненським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №30. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Однак протягом останніх років між сторонами постійно виникають сварки у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Подружні відносини на даний час фактично припинені, сторони спільного господарства не ведуть, більше року проживають окремо, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що сторони більше року разом не проживають, примирення між ними неможливе, тому просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 20.11.1997 шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №022116, виданим Рівненським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №30 (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.09.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1811. Позов мотивує тим, що 27.01.2007р. у шлюбі народився син. Протягом останніх семи років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З осені 2010 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що примирення результатів не дасть, тому просив шлюб розірвати. Відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила, пояснила, що примирення між сторонами не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 21.09.1996 р. шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1811 (а.с.19). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.02.2003 Гусаківською сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис №1. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], однак спільне життя сторін не склалося. Через різні характери та погляди на життя виникали постійні непорозуміння, які часто переходили у сварки. З кінця 2013 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечила. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 22.02.2003 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №137623, виданим Гусаківською сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved