Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу. В позові вказував, що 25 серпня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено договір найму (оренди) житлового приміщення із правом викупу. Житловий будинок розташований по [ADDRESS]. Також ними було укладено договір про завдаток від 25 серпня 2015 року згідно якого він зобов'язувався у майбутньому купити житловий будинок розташований по [ADDRESS] та на виконання майбутнього договору купівлі-продажу сплатив відповідачу 3200 доларів . Однак, ще раніше, 16 квітня 2015 року , разом із сім'єю - дружиною та трьома малолітніми дітьми почав постійно проживати у вказаному будинку. Приблизно в червні місяці 2016 року вони виявили незадовільний стан житлового будинку, а саме грибок на стінах та підлозі. На момент заселення, укладення договору оренди та сплати авансу візуально не було видно, що стіни та підлога будинку в такому незадовільному стані, так як це було ретельно приховано: під паркетом, елементами дверей тощо. В будинку присутній неприємний запах, там проживати неможливо і побоюючись за своє здоров'я та здоров'я дітей змушені були 06.07.2016 року покинути будинок та відмовитися від укладення договору-купівлі продажу. Відразу він звернувся до відповідача з вимогою повернути йому сплачену суму авансу згідно договору про завдаток, однак вона відмовляється це зробити, а тому змушений з даним позовом звернутися до суду. Згідно довідки Вашковецької міської ради від 22.09.2016 р. житловий будинок по [ADDRESS] здано в оренду іншій особі - [PERSON] Вважав, що сплачені ним грошові кошти в сумі 3200 доларів США згідно договору про завдаток від 25.08.2015 р. є авансом. Просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь сплачений аванс 3200 доларів США, що еквівалентно 82 912 грн. та судові витрати по справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали , просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав , вважав його безпідставним, про що подав письмові заперечення, просив в його задоволенні відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні покази, а саме, що складала, як адвокат договір завдатку від 25.08.2015 року між сторонами . Сторони були присутні при укладанні договору та погодилися з його умовами. Зазначала, що з вини позивача не було укладено договір купівлі -продажу житлового будинку . Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказував на те, що орендує житловий будинок, який хотів купити позивач. Будинок придатний для проживання .Зазначав, що ним проведено косметичний ремонт. На даний час він проживає з сім'єю в даному будинку. Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Сторонами 25 серпня 2015 року укладено договір найму (оренди) житлового приміщення із правом викупу. Житловий будинок розташований по [ADDRESS]. 25 серпня 2015 року було укладено договір про завдаток згідно умов якого позивач [PERSON] зобов'язувався у майбутньому купити житловий будинок розташований по [ADDRESS] та на виконання майбутнього договору купівлі-продажу сплатив відповідачу 3200 доларів . Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] в установленому законом порядку між сторонами не укладено, а отже передана відповідачу сума у розмірі 3200 доларів є авансом. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Отже, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Крім того, судом встановлено, що згідно відповіді Вашківецької міської ради на запит адвоката Маковійчук Л.В. від 21.09.2016 року встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Станом на 22.09.2016 року житловий будинок орендує [PERSON]. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передані [PERSON]., [PERSON] грошові кошти не є завдатком в розумінні ст. 570 ЦК України, а є авансом. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України враховується іншими судами при застосуванні таких норм права. Представником відповідача не доведено , що саме з вини позивача не було укладено договір купівлі - продажу. Згідно ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно курсу валют НБУ станом на 30.09.2016 року курс долара становить 25,9 гривень. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки суми авансу в розмірі 3200 доларів США , що еквівалентно 82 912 (вісімдесят дві тисячі дев»ятсот дванадцять гривень), суд вважає законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 829,12 грн., понесені ним при поданні позову.

Outcome: approved