Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначив, що між [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС- БАНК» 25.07.2007 року був укладений Кредитний договір № 4276- 024/07Р, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 38000,00 дол. США строком до 25.07.2032 року зі сплатою 11,99 % річних. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором № 4276-024/07Р, між Банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 4276-024/07Р від 25.07.2007 року. Крім того, в якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором № 4276-024/07Р, між Банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 4276-024/07Р-1 від 25.07.2007 року. За умовами вказаних Договорів поруки, Поручителі зобовязуються нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. Договору поруки). Позивач зазначає, що Банк належним чином виконав свої зобовязання та надав [PERSON] вказану вище суму грошових коштів, натомість [PERSON] умови договору не виконує, має заборгованість перед Банком у сумі 30\~607,17 дол США, та 21\~557,08 грн., що складається: - кредит 26\~566,28 дол. США; - проценти 4\~040,89 дол. США; сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом у розмірі 21\~557,08 грн., з яких: - пеня за несвоєчасну сплату кредиту 7\~572,44 грн; - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 13\~984,64 грн. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості у розмірі 30\~607,17 доларів США, також 21\~557,08 грн., та судовий збір 11\~890,70 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, про застосування строків спеціальної позовної давності в один рік відносно пені за несвоєчасну сплату кредиту, яка нарахована за період з 11.02.2015 року по 05.05.2016 рік, а також відносно пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, яка нарахована за період з 11.02.2015 року по 05.05.2016 рік. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, про застосування строків позовної давності до неї, як до поручителя, оскільки позивач у шестимісячний строк вимогу про погашення заборгованості на її адресу не направляв та до суду звернувся лише 23.02.2017 року тоді, як перебіг позовної давності почався з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а саме з 10.06.2015 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС- БАНК» 25.07.2007 року був укладений Кредитний договір № 4276- 024/07Р, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 38000,00 дол. США строком до 25.07.2032 року зі сплатою 11,99 % річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобовязувався надати Позичальнику кредити на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобовязувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця (п. 4.4. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобовязання та надав [PERSON] вказану вище суму грошових коштів, натомість [PERSON] умови договору не виконує, має заборгованість перед Банком у сумі 30\~607,17 дол США, та 21\~557,08 грн., що складається: - кредит 26\~566,28 дол. США; - проценти 4\~040,89 дол. США; сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом у розмірі 21\~557,08 грн., з яких: - пеня за несвоєчасну сплату кредиту 7\~572,44 грн; - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 13\~984,64 грн. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, шо залишилася, та сплати процентів. Згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (Стаття 610 Цивільного кодексу України). Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом, а також судовий збір. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Нарахована позивачем пеня становить: неустойка (пеня) за кредитом 300,55 дол. США та неустойка (пеня) за процентами 555,05 дол. США. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). З урахуванням вказаного вище, суд вважає, що сума пені за кредитом та за процентами має бути обрахована за один рік та складає: за кредитом - 190,23 дол. США та за процентами 333,93 дол. США. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором № 4276-024/07Р, між Банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 4276- 024/07Р-1 від 25.07.2007 року. За умовами вказаних Договорів поруки, Поручителі зобовязуються нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. Договору поруки). Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, що Поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою зобовязання Позичальника, що може виникнути у майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення Позичальником та Кредитором змін та доповнень до Кредитного договору, або у випадку внесення змін до Кредитного договору та/або цього Договору Кредитором в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За умовами Договору поруки, що визначені у п. 2.1., у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, Поручитель зобовязується виконати за нього зобовязання перед Банком на умовах, у порядку та у строки, встановлені Кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного Договору, із змінами та доповненнями до нього. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що слід солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача суму заборгованості у розмірі 30\~607,17 дол. США, що складається: кредит 26\~566,28 дол. США; проценти 4\~040,89 дол. США., а також суму заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом у розмірі 524,16 дол. США, що еквівалентно 13\~206,37 грн., з яких: пеня за несвоєчасну сплату кредиту 190,23 дол. США., що еквівалентно 4\~792,90 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 333,93 дол. США,що еквівалентно 8\~413,47 грн. Судом також встановлено, що в якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором № 4276-024/07Р, між Банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 4276-024/07Р від 25.07.2007 року. Відповідачем [PERSON] надано заяву, про застосування строків позовної давності до неї, як до поручителя. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У договорі поруки №4276-024/07Р від 25 липня 2007 року, укладеному між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк» визначено строк його дії до 25 липня 2035 року не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У зв'язку з порушенням боржником строків погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору, при цьому не надіславши офіційного листа поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів у порушення п.2.3 договору поруки. Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконанні основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню і цієї дати. Свої зобов'язання та кредитним договором основний боржник [PERSON] припинив виконувати 31 травня 2015 року (останній платіж згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем). Отже, заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника за період з 10 червня 2015 року (дата чергового платежу згідно п.4.1 кредитного договору) до 23.02.2017 року (часу звернення позивача до суду) у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Оскільки позивачем предявлено вимогу до поручителя [PERSON] більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог, щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, слід залишити без задоволення. На підставі ст.ст.526, 549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial