Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] у відшкодування понесених витрат суму 249 652,10 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.07.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту № 89/17-Тз/М. Відповідно до умов договору були застраховані майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] від ризиків викрадення, збитків внаслідок ДТП та інших подій. 21 жовтня 2017 року в м. Києві на вул. Лаврська - Старонаводницька сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а його власнику заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до звіту № 19182 від 21.11.2017 року наданого ТОВ «Юніверсал Асістанс» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] становить 360 784,83 грн., проте відповідно до рахунку-фактури № С-48 від 25.10.2017 року наданого ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] становить 342 652,10 грн. Позивач вказує, що відповідно до умов укладеного договору на підставі заяви про виплату страхового відшкодування на основі рахунку-фактури № С-48 від 25.10.2017 року було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 342 652,10 грн. 27 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало страхове відшкодування в сумі 342 652,10 грн. на рахунок ФОП [PERSON] - підприємства, яке здійснювало ремонт застрахованого транспортного засобу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу № АК / 6372814, яким передбачено ліміт відповідальності у розмірі 100 000 грн. з франшизою у розмірі 0,00 грн. Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 року, за страховою подією з ПрАТ «СК «Європейський страховий союз» стягнуто 100 000 грн. розміру ліміту страхової відповідальності за полісом № АК/6372814. Позивач зазначає, що розмір невідшкодованої шкоди з урахуванням стягнутої суми за страховим полісом становить 249 652,10 грн. Вказує, що 15 червня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу [PERSON] було надіслано претензію про відшкодування шкоди у розмірі 249 652,10 грн., проте відповідач на претензію відповів, що така претензія не підлягає задоволенню з огляду на те, що пред`явлена в завищеному розмірі, повідомив, що його не було викликано на огляд пошкодженого автомобіля та вказав на неврахування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування. 20 липня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу [PERSON] було надіслано заперечення на його твердження. Також позивач вказує, що відповідачу було запропоновано відшкодувати шкоду в добровільному порядку та запропоновано надати розстрочку платежу, або зменшення суми претензії у разі здійснення платежу на протязі одного місяця, проте відповідач надіслав заперечення в яких відмовився від запропонованих пропозицій, пославшись на те, що сума боргу не узгоджена, а представник який надіслала листа, не має права збільшувати чи зменшувати суму позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 67-68). 07 грудня 2018 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] до суду подано відзив на позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування ПАТ «СК «Арсенал страхування», проте у нього виникли сумніви щодо обґрунтованості розміру вартості матеріального збитку, оскільки огляд транспортного засобу проводився у відсутності відповідача та в порушення вимог законодавства позивачем не було проведено моторно товарознавчої експертизи. Оцінка автомобіля без участі відповідача позбавила його права оскаржити походження ушкоджень (т. 1 а.с. 90-94). 13 грудня 2018 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вказує, що викладені у відзиві на позов твердження представника відповідача суперечать один одному, не мають логічної істини та взагалі не стосуються спору. Відповідно до пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, виклик заінтересованих осіб при огляді пошкодженого транспортного засобу здійснюється у разі потреби, тому дана подія є правом, а не обов`язком експерта. Твердження відповідача про не проведення моторно-товарознавчої експертизи спростовуються наданою до позову копією звіту № 19182 від 21.11.2017 року, яким визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу та вартість його відновлювального ремонту. Разом з тим, відповідно умов договору добровільного страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється на основі рахунку авторизованого СТО. Відповідач не є стороною договору добровільного страхування, тому не має права його коментувати, до того ж договором визначено, що коефіцієнт пропорційності застосовується у випадку, якщо страхова сума менше дійсної вартості при настанні страхового випадку. Страхова сума становить 2 389 500,00 грн., дійсна вартість при настанні страхового випадку - 1 758 437,44 грн., тобто страхова сума більша дійсної вартості. Згідно матеріалів справи строк експлуатації транспортного засобу становить 1 рік 3 місяці, що виключає нарахування коефіцієнту фізичного зносу на деталі, відповідно пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (т. 1 а.с. 104-105). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2019 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про виклик свідків (т. 1 а.с. 139-140). 14 січня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 137-138). 22 січня 2019 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про проведення транспортно-трасологічної експертизи, у яких вказує, що експертиза про яку просить представник відповідача є недоцільною, так як матеріали справи підтверджують матеріальний збиток та його оцінку, а проведення експертизи є лише затримкою часу в розгляді справи (т. 1 а.с. 150-151). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року задоволено клопотання представника [PERSON] [PERSON] про призначення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (т. 1 а.с. 171-174). 25 вересня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 12164/19-52/12165/19-54 від 29.08.2019 року (т. 1 а.с. 177-178). Ухвалою суду від 01.10.2019 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 179). 29 жовтня 2019 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 204-205). Ухвалою суду від 29.10.2019 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про призначення транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи (т. 1 а.с. 206-210). 12 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання експерта про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи. 16 січня 2020 року на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 33332/19-52 від 28.12.2019 року (т. 1 а.с. 218-218 зв.). Ухвалою суду від 21.01.2020 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 219). 20 лютого 2020 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 231-232). Ухвалою суду від 19.03.2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т. 1 а.с. 241-242). В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подавалися клопотання про розгляд справи у відсутності представника ПрАТ «СК «Арсенал страхування». Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач пояснив, що під час дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «Мерседес» фари та передній лівий диск на колесі пошкоджені не були, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» у розмірі 100 000 грн. позивачу відшкодовано страховою виплатою за полісом, укладеним в забезпечення цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу «Рено Логан», яким він керував під час дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача пояснив, що позовні вимоги є недоведені та безпідставні. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.10.2017 року о 22 год. 20 хв. водій [PERSON] в м. Києві по вул. Лаврській на з`їзді на вул. Старонаводницьку (електроопора № 14), керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , який стояв на світлофорі, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року у справі № 757/64841/17-п та не заперечувалась [PERSON] у ході розгляду справи (т. 1 а.с. 14). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За нормою частини 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 26), був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 89/17-Тз/М від 04.04.2017 року (т. 1 а.с. 8-12). За повідомленням позивача, що також підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 910/2130/18, автомобіль «Рено Логан», д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений страховим полісом серії [NUMBER] виданим ПрАТ «Європейський страховий союз» з лімітом страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 100 000 грн. та франшизою у розмірі 0,00 грн. (т. 1 а.с. 22-23). 24 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (т. 1 а.с. 15-15 зв.). Згідно ремонтної калькуляції № ВЕ0003 від 25.10.2017 року складеної ФОП [PERSON] та рахунку № С-48 від 25.10.2017 року, вартість ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 342 652,10 грн. (т. 1 а.с. 17, 18-20). Відповідно до звіту № 19182 від 21.11.2017 року складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 360 784,83 грн. (т. 1 а.с. 27-32 зв.). 17 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою в якій просила здійснити страхову виплату на рахунок ФОП [PERSON] (т. 1 а.с. 49). Згідно розрахунку страхового відшкодування від 22.11.2017 року та страхового акту від 22.11.2017 р. складених ПрАТ «СК «Арсенал страхування», враховуючи рахунок-фактуру № С-48 від 25.10.2017 року складений ФОП [PERSON] , суму страхового відшкодування визначено у розмірі 342 652,10 грн. (т. 1 а.с. 21, 48). 27 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі страхового акту № 006.01154117-1 від 22.11.2017 року та рахунку № С-48 від 25.10.2017 року здійснило перерахування страхової виплати [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] у розмірі 342 652,10 грн. (т. 1 а.с. 50). 22 травня 2018 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/2130/18 за позовом ПрАТ «СК «Арсенал страхування» до ПрАТ «Європейський страховий союз» про стягнення грошових коштів ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» грошові кошти у розмірі 100 000 грн. в рахунок відшкодування страхової виплати за полісом серії АК № 006372814 яким було забезпечено цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , як учасника дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.10.2017 року за участю автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] (т. 1 а.с. 22-23 зв.). На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом України у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії [NUMBER] , що діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди та яким було забезпечено автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, страховий ліміт за завдану майнову шкоду становив 100 000, 00 грн. (розмір франшизи 0 грн), а відтак вказаний ліміт менший ніж розмір спричиненої шкоди, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром завданої шкоди та виплаченою страховою сумою, що становить 242 652,10 грн. (342 652,10 грн. - 100 000,00 грн), при цьому ціна позову заявлена на суму 249 652,10 грн. Пунктами 17, 27.11 договору добровільного страхування наземного транспорту визначено, що позивач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] на базі авторизованої СТО. При пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При розрахунку розміру страхового відшкодування на базі авторизованої СТО в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі авторизованої СТО, яка уповноважена здійснювати ремонт та обслуговування транспортного засобу певної марки згідно з вимогами заводу-виробника за цінами офіційного дилера на підставі відповідних документів (т. 1 а.с. 8, 10). Згідно положень частини 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заперечуючи проти позову відповідач пояснив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» суттєво завищена, також під час дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «Мерседес» не були пошкоджені передні фари та передній лівий диск на колесі. За клопотанням представника відповідача судом були допитані свідки зі сторони відповідача. При цьому свідок [PERSON] засвідчив, що він є другом відповідача, в момент аварії 21.10.2017 р. він знаходився в автомобілі «Рено Логан» з [PERSON]. Під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач ударив «Мерседес» «в лоб» з боку водія, при цьому розбив передній бампер з правої сторони, інших пошкоджень на транспортному засобі «Мерседес» не було, фари були цілі. На той час було темно, мрячив дощ. Свідок [PERSON] засвідчив, що він батько відповідача, коли сталась дорожньо-транспортна пригода за дзвінком сина він приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди. Тоді були пошкоджені обидва автомобілі. Автомобіль «Мерседес» стояв в середній смузі руху, на ньому був пошкоджений лише передній лівий бампер. Водій «Мерседеса» йому сказав, що бортовий комп`ютер показав пошкодження бамперу та бачка омивача скла. Після складання інспектором протоколу, вони викликали евакуатор, а «Мерседес» поїхав своїм ходом самостійно, всі фари на ньому були цілі, світло на фарах горіло. До колеса «Мерседеса» під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Рено» дотягнутись не міг. Свідок [PERSON] засвідчив, що осінню 2017 р., їдучи з роботи по вул. Лаврській, побачив поліцію та дорожньо-транспортну пригоду. Тоді він зупинився в заторі, запропонував свої послуги, допомагав своїм автомобілем «Хундай» відтягнути з проїжджої частини дороги пошкоджений автомобіль «Дачу Логан». На автомобілі «Мерседес» з однієї сторони був пошкоджений бампер, інших особливих пошкоджень не було, автомобіль працював. Більше потерпів автомобіль «Логан». На «Мерседесі» фари горіли, колеса та фари були цілі, з місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес» поїхав сам. Удар «Мерседаса» був прямий «в лоб» під фару, бокового удару не було. Свідок [PERSON] засвідчив, що відповідач його сусід, в жовтні 2017 року він був в авто «Рено Логан», їхали втрьох, [PERSON] був за кермом. Він пам`ятає два удари. Перший удар від бардюра, після чого авто повело вліво, тоді стався другий удар в автомобіль «Мерседес», а саме в передню його частину ближче до лівого боку. На «Мерседесі» був ушкоджений бампер. В колесо «Мерседеса» удару не було. У їх присутності автомобіль «Мерседес» поїхав своїм ходом. Вирішуючи наявний між сторонами спір з приводу відшкодування завданої відповідачем шкоди та її розміру, суд приймає до уваги наступне. Відповідачем не визнається можливість пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди передніх фар та переднього лівого диска колеса автомобіля «Мерседес». Суд приймає до уваги заперечення відповідача з приводу неможливості пошкодження переднього лівого диска колеса транспортного засобу «Мерседес», оскільки вказане підтверджується показами свідків та наявними у матеріалах справи схемою дорожньо-транспортної пригоди, описом пошкоджень за матеріалами адміністративної справи та фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди. Так, із наявних у матеріалах справи фотографій та схеми дорожньо-транспортної пригоди убачається, що удар в автомобіль «Мерседес» прийшовся на передню ліву частину бампера автомобіля «Мерседес», що виключає можливість пошкодження переднього лівого колісного диску, оскільки характер пошкоджень на диску, які убачаються із фотознімків долучених до звіту № 19182 про оцінку колісного транспортного засобу, вочевидь не відповідає місцю удару транспортних засобів, загальному характеру пошкоджень отриманих передньою частиною автомобіля «Мерседес» у дорожньо-транспортній пригоді та характером пошкоджень переднього лівого колісного диску. Таким чином, суд не вбачає підстав для включення до суми завданої шкоди за кошторисом робіт вартості переднього лівого колісного диску у розмірі 34 529,27 грн. та вартості робіт по заміні такого диску у сумі 45,00 грн. (т. 1 а.с. 18 зв., 19). Разом з тим, до показів свідків стосовно не пошкодження передніх фар в автомобілі «Мерседес» суд відноситься критично, оскільки зіткнення відбулося в передню частину автомобіля «Мерседес», дорожньо-транспортна пригода сталася в темну пору доби, що перешкоджало належному огляду автомобіля, наявність світла при включених фарах не підтверджує їх цілісність, також пошкодження фар зафіксоване у протоколі огляду колісного транспортного засобу від 25.10.2017 р., у якому зазначено, що в передній правій фарі наявне відхилення елементу пластини (розсіюється), в передній лівій фарі розламаний корпус (т. 1 а.с. 36 зв.). Серед іншого, суд також вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Позивачем до ціни позову включено витрати на транспортування транспортного засобу у розмірі 7 000,00 грн., що зазначено у страховому акті № 006.01154117-1 від 22.11.2017 року. Натомість, зі змісту позову та даних до нього документів убачається, що позивачем факт здійснення витрат на транспортування транспортного засобу «Мерседес» у розмірі 7 000,00 грн. жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині доведених позивачем позовних вимог у розмірі 208 077 грн. 83 коп., що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» у розмірі 342 652,10 грн. та вартістю виплаченого страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн., вартістю дика колеса у розмірі 34 529,27 грн., вартістю робіт по його заміні 45 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 121 грн. 17 коп. (1,5 % від 208 077,83 грн.).

Outcome: partial