Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся вз зазначеним позовом, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву від 20.06.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 18.07.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14587,66 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. На підставі ухвали суду від 07.09.2019 року позовну заяву було залишено без руху для усунення її недоліків (а.с.37). Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.64). 18.03.2019 року судом винесено ухвалу про виправлення описки в назві банку позивача (а.с.91), а також ухвалу про залишення позову без руху, в якій вказано на розбіжність в розрахунку позивача (складових заборгованості і загальної суми боргу) та сумі заборгованості за позовом, яку позивач просить стягнути з [PERSON] (а.с.92). Представник позивача в судове засідання не з`явився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. 20 червня 2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач), згідно якої дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають Договір про надання банківських послуг (а.с.10-26, 40-56). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (а.с.50). За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до тарифів «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (10,11,12-33). 27.06.2015 року відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 2000 грн. (а.с.39а). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18.07.2018 року становить 14587,66 грн., з яких: тіло кредиту 6137,60 грн., нараховані відсотки 2912,82 грн; пеня 4366,40 грн; штрафи 1170,84 грн. (а.с.101-103). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.70). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13416,82 грн., з яких: тіло кредиту 6137,60 грн., нараховані відсотки 2912,82 грн; нарахована пеня 4366,40 грн. У стягненні штрафів в загальному розмірі 1170,84 грн - необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial