Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 29 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем укладений кредитний договір № Ск-1408-026246/8-2008 , відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 636 грн 30 коп на строк до 29 серпня 2010 року зі сплатою процентів обумовлених договором. Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язання, утворилась заборгованість по кредитному договору, також нарахована пеня та 3 % річних, а всього просили стягнути заборгованість по кредиту у розмірі 275 247 грн 64 коп. Позивачем надана уточнена позовна заява, згідно якої зменшені позовні вимоги, а саме : заборгованість за кредитом 6 994 грн 34 коп., заборгованість за процентами 13 грн 31 коп., заборгованість плати за кредитом 4 742 грн 14 коп., нарахована пеня 163 845 грн 09 коп., яка складається з 97 928 грн 13 коп. пеня за тілом кредиту, 184 грн 72 коп. пеня за непогашені проценти, 65 732 грн 25 коп. пеня за несплату обслуговування кредиту та 3 % річних: 1,52 грн від суми тіла кредиту, 539,87 грн. від непогашених процентів, 1 345 грн від несплаченого обслуговування кредиту. Загальна сума заборгованості 176 940 грн 59 коп. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 травня 2019 року скасоване заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2013 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 06 червня 2019 року витребувано у позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 01 липня 2019 року по справі залучено як третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт». Ухвалою суду до участі у справі залучено правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт». У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачем незаконно нарахована заборгованість за плату за кредитом (комісією), що є подвійною відповідальністю. Позивачем не зазначено за які саме послуги нараховується зазначений платіж, дана умова договору не відповідає вимогам розумності та справедливості, суперечить ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку з цим нарахування пені та 3 % річних також не відповідають вимогам закону. Від відповідача надійшло клопотання про застосування строків позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог. Також надано заяву про зменшення розміру пені. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № Ск-1408-026246/8-2008, відповідно до п.1.1.5 якого остання отримала кредит у розмірі 7 636 грн 30 коп. зі сплатою 0,1 % річних, строком дії до 29 серпня 2010 року. Відповідач не заперечує отримання кредитних коштів. Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України, частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, що є підставою виникнення зобов`язання, є договори та інші правочини. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такі ж положення містяться у статті 629 ЦК України, якими встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 6 994 грн 34 коп., заборгованість за процентами 13 грн 31 коп., заборгованості плати за кредитом 4 742 грн 14 коп., нарахована пеня 163 845 грн 09 коп., яка складається з 97 928 грн 13 коп. пеня за тілом кредиту, 184 грн 72 коп. пеня за непогашені проценти, 65 732 грн 25 коп. пеня за несплату обслуговування кредиту та 3 % річних: 1,52 грн від суми тіла кредиту, 539,87 грн. від непогашених процентів, 1 345 грн від несплаченого обслуговування кредиту, а всього 176 940 грн 59 коп. Відповідачем заперечується щодо нарахування плати за обслуговування кредиту, як такої , що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 відомо, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. В розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» (пункт 17 і 23 статті 1) ( в редакції на час укладення кредитного договору) послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. У кредитному договорі встановлена плата за обслуговування кредиту , що не є додатковою послугою банку, а є дією банку, яка випливає з умов кредитного договору та здійснюється банком на власну користь, за що законодавством не передбачено встановлення додаткового платежу з боржника, що виключає можливість стягнення нарахованої банком заборгованості в сумі 4 742 грн 14 коп., та як наслідок нарахованої пені 65 732 грн 25 коп., та 3 % річних - 1 345 грн 70 коп. За таких обставин, підстави для задоволення в цій частині позовних вимог - відсутні. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору від 29 серпня 2008 року , строк надання кредиту встановлено до 29 серпня 2010 року (а. с. 6), тому саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Як вбачається з поштового штемпеля, 28 серпня 2013 року позивач поштою на адресу суду направив позовну заяву щодо стягнення з відповідача заборгованість по кредиту. Тому, позивачем не пропущений строк позовної давності. Позивачем також , в ході судового розгляду, надано заяву про зменшення розміру пені. За статтею 549 ЦК України визначено , що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивачем нарахована пеня за тілом кредиту 97 928 грн 13 коп. та пеня за непогашені проценти 184 грн 72 коп. Приймаючи до увагу заяву відповідача, норми ч.3 ст. 551 ЦК України, суд приходить до висновку щодо можливості зменшення розміру пені за тілом кредиту до 2 400 грн. та пені за непогашені проценти 100 грн. Згідно ст. 625 ЦК України , позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 1 грн 52 коп від суми тіла кредиту та 539 грн 87 коп. від непогашених процентів. Розрахунок суми заборгованості також містить 3 % річних від суми простроченого кредиту у розмірі 804 грн 31 коп., проте такі позовні вимоги позивачем не заявлені, а тому вони не є предметом судового розгляду. Відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання та може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (аналогічна позиція виражена в Постановах ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Враховуючи вищевикладене , із відповідача на користь позивача підлягає стягненню : 6 994 грн 34 коп. заборгованість за кредитом, 13 грн 31 коп заборгованість за процентам, 2 500 грн. пеня за тілом та процентами по кредиту, нараховані 3 % річних у розмірі 1 грн 52 коп. від суми тіла кредиту та 539 грн 87 коп. від непогашених процентів, а всього 10 049 грн 04 коп. Згідно довідки Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 01 жовтня 2019 року № 53018 , за період перебування виконавчого провадження № 51483888 на виконанні із заробітної плати [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» утримано кошти на суму 3 185 грн 55 коп. Таким чином зазначена сума підлягає відрахуванню із суми заборгованості, тому остаточна сума заборгованості , що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 6 863 грн 43 коп. ( 10 049,04 грн - 3 185,55 грн). 13 лютого 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» укладено договір № 6 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги , відповідно до якого банк передав шляхом продажу прав вимог новому кредитору( відступлення права вимоги) , зазначених у Додатку № 1 до цього договору. За цим договором до ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» перейшли всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (п.п.2.1 ) (а.с. 180-184). Відповідно до Додатку №1 до договору, а саме реєстру договорів,права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами , під № 2580 містяться відомості щодо кредитного договору № Ск-1408-026246/8-2008. ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» внесено до Державного реєстру фінансових установ та має свідоцтво № 485 від 05 серпня 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 3,88 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 106 грн 80 коп.

Outcome: partial