Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння та земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, [PERSON] є онуком покійної [PERSON] котра померла [INFO] року. Із довідки Старолисецької сільської ради від 16.02.2017 року №196 вбачається, згідно з записами в погосподарській книзі будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON], а позивач на момент смерті проживав із нею та фактично прийняв спадщину. Крім того із копій державних актів на земельні ділянки вбачається, що спадкодавцю належали земельні ділянки площею 0,26 га в урочищі «Мазурське» в с. Старий Лисець кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,22 га в урочищі «За фермою» в с. Старий Лисець кадастровий номер [NUMBER]. Хоча за період свого життя покійна [PERSON] набула права власності на будинковолодіння по [ADDRESS], проте юридично свого права не закріпила, тобто не отримала правовстановлюючого документу на дане будинковолодіння, а оригінали державних актів на земельні ділянки нею були втрачені і збереглися тільки копії. Тому нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від cільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнають, проти його задоволення не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є онуком покійної [PERSON] котра померла [INFO] року. Із довідки Старолисецької сільської ради від 16.02.2017 року №196 вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON]. Крім того із копій державних актів на земельні ділянки вбачається, що спадкодавцю належали земельні ділянки площею 0,26 га в урочищі «Мазурське» в с. Старий Лисець кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,22 га в урочищі «За фермою» в с. Старий Лисець кадастровий номер [NUMBER]. Правовстановлюючі документи на власність [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, позивач, [PERSON], є спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON]. Від спадщини не відмовлявся. Спадщину прийняв у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування будинковолодіння та земельних ділянок. За таких обставин, позивачу, [PERSON], в цілому належить право власності на будинковолодіння та спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно, оформити свої спадкові права позивач не може. Тому за ним слід визнати право власності на будинковолодіння та земельні ділянки у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 1217, 1222, 1261, 1266, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

Outcome: approved