Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачем, [PERSON] подана до суду позовна заява до відповідачів, [PERSON], Семенівської міської ради Чернігівської області, у якій позивач просить: «визнати за [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS], загальною площею 0,0168 га від точки Г до точки В на кадастровому плані земельної ділянки без погодження меж ділянки з суміжним землевласником [PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] у позові зазначила про те, що 12 серпня 1989 року вона придбала 1/2 частину житлового будинку [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] на підставі укладеного між позивачем та громадянином [PERSON] договору дарування, який посвідчений державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під № 925. У відповідності до п. 1 вказаного вище договору дарування, в користування позивача перейшла частина будинку, яка складається з приміщень, позначених літерами «А-1», а також надвірні будівлі, такі як сарай, льох, вбиральня та 1/2 частина огорожі. Власником іншої 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (надалі - Відповідач 1). Тобто, зазначений вище житловий будинок належить позивачеві та відповідачеві 1 на праві спільної часткової власності із встановленим порядком його користування. Внаслідок цього фактично утворилось дві квартири під різними номерами, одна з яких під номером 1, якою користується позивач, а інша під номером 2, якою користується відповідач 1. 05 листопада 2014 року позивач звернулася до Семенівської міської ради (надалі - відповідач 2) із заявою, в якій просила передати у власність безоплатно земельну ділянку площею 0, 10 га в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування будинку та ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. ст. 12, 118, 120, 124 Земельного кодексу України, Постанови КМ України № 677 від 26.05.2004 р., ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням Семенівської міської ради Чернігівської області від 06.11.2014 року позивачу було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства на території міської ради із земель комунальної власності в м. Семенівка: орієнтовною площею 0, 10 га по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в спільне часткове користування на 1/2 житлового будинку та орієнтовною площею 0, 05 га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому з метою встановлення меж та виготовлення державного акту на земельну ділянку позивач замовила вироблення технічної документації із землеустрою у виконавця цих робіт інженера-землевпорядника [PERSON], яким виготовлено акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0168 га. Даний акт був підписаний всіма суміжними землекористувачами за виключенням відповідача 1. Питання щодо погодження меж земельної ділянки, яку позивач використовує для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,0168 га по [ADDRESS] розглядалось 15 квітня 2015 року на засіданні постійної комісії міської ради з земельних ресурсів, агропромислового розвитку та екології. Комісія дійшла висновку, що межі земельних ділянок, позначені в акті встановлення та погодження меж її земельної ділянки літерами від Г до В знаходяться в землекористуванні її сусідки (відповідача 1), що підтверджується проектом забудови земельної ділянки від 15.03.1989 року. Також комісія в своєму листі - відповіді пояснила, що межі погоджуються землекористувачем, землі якого межують з її земельною ділянкою, якщо відповідач не погоджує межі вона має право звернутися до суду за вирішенням цього питання. На прохання позивача підписати акт погодження меж на підставі додержання правил добросусідства відповідач [PERSON], їй категорично відмовила, не пояснюючи причин відмови. Оскільки відповідач 1 не бажає добровільно погодити межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0168 га, позивач вважає, що на сьогоднішній день вона позбавлена можливості отримати державний акт на землю та реалізувати своє законне право на приватизацію земельної ділянки. Передбачена у чинному законодавстві як обов'язкова процедура узгодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, має на меті забезпечити усунення будь-яких претензій між суміжними землекористувачами, перш ніж особа набуде право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що відповідно до вимог ЗК України та Конституції України вона має право на приватизацію земельної ділянки, але відповідач 1, яка є суміжним землекористувачем безпідставно відмовляється від підписання акту встановлення і погодження меж земельної ділянки і своєю відмовою в погодженні меж земельної ділянки перешкоджає їй скористатися своїм законним правом на приватизацію, а тому вона на даний час змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач стверджує, що будь-який спір стосовно вище вказаної земельної ділянки, яку вона хоче приватизувати між нею та суміжними землекористувачами, в тому числі й з відповідачем 1 відсутній. Також позивач стверджує, що земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Семенівський район, м. Семенівка, вул. Вишнева, загальною площею 0,0168 га, і яку вона хоче приватизувати, їй було надано в порядку, передбаченому чинним земельним законодавством на підставі рішення Семенівської міської ради від 06.11.2014 року, а також був наданий дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, так як вона користується цією ділянкою з 1989 року до даного часу безперервно, ні від кого це не приховуючи. Дана обставина відома і відповідачеві 1. Саме відповідач 1 згідно проекту забудови земельної ділянки по [ADDRESS] по межі, зазначеній у вказаному проекті, самостійно поставила шиферний паркан, яким розділила земельну ділянку, якою користується позивач, від своєї, тобто фактично самостійно провела межу між їхніми ділянками, якими вона вони з відповідачем 1 добросовісно користуються ще з 1989 року. Межа між земельними ділянками чітко визначена і в збірному кадастровому плані земельних ділянок, де чітко вказані їхні розміри, а також проведена межа. Межа між земельними ділянками згідно акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, встановлена ще проектом забудови від 15.03.2015 року. По цій межі з 1989 року відповідачем 1 поставлений паркан, який ні на сантиметр не переносився, а сама межа не зміщувалася на чиюсь користь. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, доручила представляти свої інтереси адвокату [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позов позивача та пояснив, що позов, на його думку, підлягає задоволенню за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просить суд повністю відмовити у його задоволенні та дала пояснення, яке вказує на те, що позов , на її думку, задоволенню не підлягає. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просить суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що позов , на його думку, задоволенню не підлягає. Представники відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні зайняли нейтральну позицію щодо позовних вимог, просять винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області на протязі всіх судових засідань. Рішення просить прийняти на розсуд суду. Допитаний свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що земельною ділянкою, яка розташована біля перехрестя поруч з господарством, де проживають позивач та відповідач, на протязі 7-8 останніх років користується позивач [PERSON], до того вказаною земельною ділянкою користувалась відповідач [PERSON] На даний час ділянка огороджена парканом. Допитана свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що спірною земельною ділянкою, розташованою поруч з частиною господарства [ADDRESS], раніше користувалась її мати, [PERSON] Цією земельною ділянкою вона користувалась з дозволу проживаючої по сусідству на вулиці Жовтневій сім'ї [PERSON]. На спірній земельній ділянці знаходиться частина огорожі господарства [PERSON] та каналізаційна яма, якою користується сім'я відповідача. На протязі останніх 6-7 років вказаною земельною ділянкою самовільно користується позивач [PERSON] На даний час спірна земельна ділянка позивачем огороджена парканом. Допитаний свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що спірна земельна ділянка, розташована поруч з частиною господарства [ADDRESS], у якій живе відповідач [PERSON], оброблялась відповідачем з 1994 року. Раніше ця ділянка відносилась до розташованого поруч господарства громадянки [PERSON], яка вже померла. Внаслідок захоплення земельної ділянки позивачем виникли складнощі в обслуговуванні господарства відповідача. Допитаний свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що на протязі останніх 6-7 років земельною ділянкою користується позивач [PERSON] У 2014 році позивачем на цій земельній ділянці побудований паркан, який заважає дорожньому руху, так як, будучи побудованим впритул до проїзної частини обмежує видимість на перехресті вулиці Вишневої та провулку між вулицями Вишнева та Жовтнева у місті Семенівка Чернігівської області. Допитана свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що їй відомо, про те, що позивач [PERSON] користується вказаною земельною ділянкою вже з 2002 року, обробляє її на вирощує на ній різні сільськогосподарські культури. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] як власник 1/2 реальної частки житлового будинку [ADDRESS] намагається приватизувати земельну ділянку загальною площею 0,0168 га, прилеглу до території, на якій розташована інша, а не позивача, 1/2 частка цього житлового будинку, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. В ході дослідження у судовому засіданні наданих сторонами доказів встановлено, що позивач хоче приватизувати земельну ділянку загальною площею 0,0168 га, яка розташована біля господарства будинку [ADDRESS] проте до вказаної поштової адреси не відноситься. Земельна ділянка розташована між зазначеним господарством та проїжджою частиною провулку між вулицями Вишневою та Жовтневою у місті Семенівка Чернігівської області та межує із земельною ділянкою відповідача. Із земельною ділянкою позивача, на якій розташована її частина будинку ця земельна ділянка не межує. Позивачкою не було надано до суду жодних доказів про будь-яке її право на спірну земельну ділянку, яку вона позивачка бажає приватизувати без погодження меж з відповідачем. Жодним з наданих позивачкою до суду доказів не підтверджується факт надання їй у передбаченому законом порядку вказаної земельної ділянки. Рішенням 36 сесії Семенівської міської ради 6-го скликання від 06 листопада 2014 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, щодо становлення (відновлення) меж земельної (їх) ділянки (ок) в натурі (на місцевості)» надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, щодо становлення (відновлення) меж земельної (їх) ділянки (ок) в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства на території міської ради із земель комунальної власності в м. Семенівка орієнтовною площею 0, 10 га по [ADDRESS] [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в спільне часткове користування (на 1/2 житлового будинку) та орієнтовною площею 0, 05 га для ведення особистого селянського господарства (а. с. 9). Зі змісту рішення вбачається, що воно взагалі не стосується земельної ділянки загальною площею 0,0168 га, розташованої за межами господарства будинку [ADDRESS] а стосується земельної ділянки, на якій розташована частина будинку з прибудинковою територією, належна позивачу. Між позивачем та відповідачем існує спір щодо земельної ділянки загальною площею 0,0168 га, розташованої за межами господарства будинку [ADDRESS] Таким чином позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, спираючись на норми ст. ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за потрібне стягнути з позивача на користь відповідача сплачену відповідачем суму витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. У відповідності до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідачем [PERSON] у справі отримано правову допомогу адвоката [PERSON], що підтверджується квитанціями б/н від 06 жовтня 2015 року (а. с. 159) та від 21 жовтня 2015 року (а. с. 160), а також актом виконаних робіт від 09 листопада 2015 року (а. с. 161). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При обчисленні розміру витраченого часу адвокатом [PERSON] суд бере до уваги відомості акту виконаних робіт, згідно з яким сумарна кількість годин правової допомоги адвоката відповідачеві склала 12 годин. Виходячи з цього вартість однієї години надання правової допомоги становить 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок (3000 гривень : 12 годин = 250 гривень), що не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, тобто 551 гривню 20 копійок (40 % х 1378 гривень 00 копійок (мінімальна заробітна плата у місячному розмірі) = 551 гривня 20 копійок).

Outcome: approved