Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про анулювання реєстрації фізичної особи та втрату права користування жилим приміщенням, в якому просить суд: -Анулювати реєстрацію [PERSON] [INFO] в квартирі [ADDRESS], і вважати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.08.2006 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS], де вона фактично проживає та зареєстрована. В даній квартирі також зареєстрований її син [PERSON], який з травня 2015 року не проживає в [ADDRESS] На даний час [PERSON] фактично проживає та працює в Німеччині, однак не має можливості приїхати до м. Харкова, щоб знятись з реєстрації. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Крім того, [PERSON] має генеральну довіреність від [PERSON], відповідно до якої [PERSON] є його генеральним представником та має право представляти його інтереси, в особливості з питань повязаних з зняттям з реєстраційного обліку [PERSON] з останнього місця постійного проживання на території України за [ADDRESS] На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з відсутністю учасників справи. У відповідності до ст. ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності. (а.с.16-17) Відповідно до Довідки виданої ОСББ «Новгородська 6-А», [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS], до складу сім'ї входить син - [PERSON], [INFO] (а.с. 15) Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Суд враховує той факт, що відповідач фактично надав позивачу згоду на зняття з реєстрації, що підтверджується генеральною довіреністю виданою на ім'я [PERSON], а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved