Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, який в подальшому уточнив, та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 164850,00 гривень та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1858,60 гривень, посилаючись на те, що 20.07.2012 року між ним та ПП «Агрофірма «Слобожанка Інвест» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 20000,00 доларів США в національній валюті в еквіваленті по комерційному курсу на день надання строком до 20.07.2013 року. На виконання умов договору позивачем було внесено до каси відповідача: 24.07.2012 року грошові кошти у розмірі 40600,00 гривень, 26.07.2012 року - у розмірі 40600,00 гривень та 26.07.2012 року на рахунок відповідача перераховано еквівалент 5000,00 доларів США, що в еквіваленті на день надання становило 40375,00 гривень. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує у зв'язку з чим, станом на 01.04.2014 року за ним виникла заборгованість, яка складається з суми боргу у розмірі 164850,00 гривень, та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1858,60 гривень. На досудові попередження відповідач не реагував, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору у розмірі 1234,34 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що підтверджується повідомленням у пресі (газета «Слобідський край» № 45 від 15.04.2014р. а.с.49,50). Заяв від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, 20.07.2012 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.5), згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу фінансову допомогу у розмірі 20000,00 доларів США в національній валюті в еквіваленті по комерційному курсу на день надання строком на дванадцять місяців з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок відповідача. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами п. 4.1 договору про надання поворотної фінансової допомоги від 20.07.2012 року за порушення умов даного договору чи вимог чинного законодавства, сторони несуть відповідальність, що передбачена чинним законодавством. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Взяті на себе зобов'язання по зазначеному договору позивач виконав своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 17 від 24.07.2012 року (а.с.6), прибутковим касовим ордером № 19 від 26.07.2012 року (а.с7) та квитанцією № 10 від 26.07.2012 року (а.с.8). Відповідач своїх зобов'язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги не виконує, тому станом на 01.04.2014 року за ним виникла заборгованість, яка складається з: - суми основного боргу у розмірі 15000,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 01.04.2014 року дорівнює 164850,00 гривень; - суми 3 % річних від простроченої поверненням суми заборгованості у розмірі 1858,60 гривень. Позивач звертався до відповідача в досудовому порядку з вимогою про повернення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20.07.2012 року, про що свідчить вимога про повернення грошових коштів від 20.01.2014 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи що відповідач свої зобов'язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги у встановлений строк не виконав, суд вважає, що сума боргу підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, а позов задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved