Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд 24.03.2014 року з позовом про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначив, що з 11.10.1976 року по 23.02.2008 рік працював на підприємствах вугільної промисловості, а саме, на шахтах « 13-біс», Кирова, Димитрова, Совєтське ШБУ, ТОВ «Ремшахтобуд». За час виконання професійних обов'язків він працював на різних посадах, пов'язаних з виконанням робіт у шкідливих умовах праці. 24.04.2003 року при виконанні трудових обов'язків на шахті « 13-біс» його було травмовано, в результаті чого роботодавцем було складено акт за формою Н-1 №14 від 26.04.2003 року про нещасний випадок на виробництві. У зв'язку з даною травмою 08.07.2003 року вперше був обстежений МСЕК, де йому встановлено стійку втрату професійної працездатності 10% безстроково. За наслідками виробничої травми йому Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань було призначено страхові виплати. Вважає, що у зв'язку з травмою йому спричинена моральна шкода. Стан здоров'я його погіршився, отримана травма постійно нагадує фізичними болями про своє існування, повсякдення праця по дому стала для нього непосильною, він швидко відчуває втомленість та слабкість, тому тривалий час не може стояти, йому потрібний регулярний відпочинок. Також він не може виконувати тяжку роботу по господарству, що призводить до того, що він звертається за допомогою до сторонніх осіб. Просить стягнути з відповідача 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, зазначивши, що після отриманої травми він не може займатись спортом, йому протипоказано фізичне навантаження, отримана травма кінцівки в наступний час постійно реагує на зміни погоди. В результаті отриманої травми він був вимушений звільниться з роботи, в наступний час отримує лише пенсію, тому грошова компенсація отриманої моральної шкоди в результаті трудового каліцтва йому не завадить, оскільки гроші потрібні для придбання ліків. Просить задовольнити його позов в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала і суду пояснила, що вимоги безпідставні, оскільки Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 20.03.2007 року були внесені зміни та доповнення, якими норми статей, про відшкодування моральної шкоди потерпілим за наслідками трудового каліцтва та професійного захворювання, виключені. Тому моральна шкода повинна відшкодовуватися відповідно до інших нормативно-правових актів. Крім того, не підтверджений факт спричинення моральної шкоди висновком медико-соціальної експертної комісії, про що судові надано письмові заперечення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Позивач з 11.10.1976 року працював на підприємствах вугільної промисловості. З 08.02.1996 року позивач став працювати на Шахті «№13-біс», призначений на посаду начальника дільниці, на займаній посаді працював до 07.11.2005 року, з 23.02.2008 року звільнений з роботи, про що свідчить трудова книжка /а.с.8-11/. Факт отримання позивачем виробничої травми 24.04.2003 року підтверджений актом про нещасний випадок за формою № 1 /а.с.6-7/. За висновками МСЕК № 033432 від 08.07.2003 року позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності за травмою, отриманою 24.04.2003 року, в розмірі - 10% безстроково /а.с.12/. Відповідно до ст.ст. 21, 28 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка діяла на час встановлення позивачу стійкої втрати професійної працездатності, а також відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року по справі № 1-9/2004, при настанні страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у встановленому порядку виплатити грошову суму за моральний збиток при наявності факту заподіяння такої шкоди. Факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений висновком МСЕК, медичними документами, поясненнями самого позивача. Внаслідок отриманої травми - забій першого пальця правої стопи, - позивач визнає як фізичні, так і моральні страждання. Він змушений був лікуватися, стан здоров'я його погіршується, отримана травма постійно нагадує фізичними болями про своє існування при зміні погодних умов, повсякдення праця по дому стала для нього непосильною, він швидко відчуває втомленість та слабкість, що викликає у нього значні переживання. Доводи відповідача в частині зміни в ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності», про відшкодування моральної шкоди, є безпідставними, тому що на момент виникнення такого права у позивача на 2003 рік зміни до ст. 34 вказаного Закону України, не вносились. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 2 ЦПК України - закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної сили. Позивач отримав травму під час роботи в 2003 році, що покладає на відповідача - Відділення ФСС обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до п.3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві, професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», моральна шкода заподіяна умовами виробництва, що заподіяла потерпілому втрату професійної працездатності відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і сума страхової виплати за моральну шкоду визначається судом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року № 5, встановлено, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин, зокрема враховується стан здоров'я потерпілого. Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, ступінь втрати ним професійної працездатності, неможливість відновлення стану здоров'я, а також вимоги розумності та справедливості суд оцінює моральні страждання позивача у розмірі 3000 гривень. З урахуванням вимог ст. 5 п. 18 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Outcome: partial