Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та визначення місця проживання дитини. Мотивував свої вимоги тим, що 17 вересня 2013 року відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що 17 числа вересня місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 858 (а.с. 5). Сімейні стосунки у шлюбу не склались. Починаючи з травня 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. [INFO] від шлюбу народився син - [PERSON], батьком якого є [PERSON] (а.с. 6). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дитини, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що згоди з відповідачем про місце проживання дитини не досягнуто, а тому вона з посиланням на ст. 163 Сімейного кодексу України, просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з нею. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зокрема зазначив, що проти задоволення вимог про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини не заперечує. Щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача вважав, що ? частики є великим розміром і таку необхідно зменшити. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків починаючи з січня 2011 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, мають окремий бюджет. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї, що не заперечується відповідачем. Виходячи з того, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе у цій частині позовні вимоги задовольнити. Відповідна до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд задовольняє вимогу про визначення місця проживання дитини з матір'ю, при цьому враховує вік дитини та відсутність заперечнь, щодо такого від батька - [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі на даний час працює, однак не в повному обсязі надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В конкретному випадку суд не знаходить обставин, які були б підставою для задоволення позову у розмірі, який просить позивач і вважає, що розмір аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на утримання малолітнього [PERSON] повинен становити 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням конкретних обставин справи та відсутності інших обставин, що мають істотне значення, які б надавали суду підстави задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial