Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на автомобіль, вказавши в заяві, що він 23.06.2008 року придбав у [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO, модель T 13110, випуску 2006 р., реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний правочин був оформлений шляхом видачі [PERSON], діючим від імені [PERSON], на його ім'я генеральної довіреності з правом керувати та розпоряджатися, зокрема, продати за ціну та на умовах на розсуд позивача транспортний засіб та отримати гроші. Вони з відповідачем [PERSON] домовилися, що в подальшому переоформлять автомобіль на нього в органах ДАІ, оскільки на той момент не було коштів для сплати витрат по переоформленню автомобіля. У звязку із закінченням строку дії зазначеної генеральної довіреності, 22.01.2014 року [PERSON], на яку був зареєстрований зазначений автомобіль, оформила генеральну довіреність на його імя. Жодних претензій протягом тривалого часу, відповідачі не предявляли, позовів щодо витребування автомобіля чи захисту права власності на автомобіль до суду чи правоохоронних органів з боку відповідачів не предявлялися, а тому він вважає що між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля та він набув право власності на автомобіль марки ЗАЗ - DAEWOO, модель T 13110, випуску 2006р., реєстраційний номер [NUMBER], правомірно. Позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки: ЗАЗ - DAEWOO, модель T 13110, випуску 2006р., реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що оглянувши зазначений автомобіль на стоянці, [PERSON] вирішив його придбати у [PERSON], який мав генеральну довіреність з правом її продажу, Він вирішив отримати від нього генеральну довіреність, без переоформлення автомобіля в ДАІ, т.я. на це не було грошей. Гроші за автомобіль він віддавав [PERSON] В 2012р. він дізнався про те, що на зазначений автомобіль накладено арешт, однак без його вилучення. Він продовжував користуватися зазначеним автомобілем. 22.01.2014р. [PERSON], на яку був оформлений зазначений автомобіль, надала йому генеральну довіреність на нього. В липні 2015 р. зазначений автомобіль був у нього вилучений як майно [PERSON], за борги. Вважає себе належним покупцем та просить визнати за ним право власності на зазначений автомобіль. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики до суду не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, своїх пояснень чи заперечень суду не надала. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що раніше він мав генеральну довіреність від [PERSON] В 2008р. до нього звернувся позивач, який зазначив, що буде брати цей автомобіль, який був після ДТП та стояв на стоянці. Від імені власника [PERSON] йому подзвонили та сказали видати йому довіреність на автомобіль. Він дав позивачу таку ж як у нього генеральну довіреність на автомобіль, ключі та технічний паспорт і ніяких грошових коштів від нього не отримував. Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ суду пояснив, що зазначений автомобіль було оголошено в розшук як майно , належне боржнику [PERSON], оскільки на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит». В подальшому на зазначений автомобіль було накладено арешт на підставі акту державного виконавця та автомобіль вилучено в 2015р. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, ще не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами, між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу , інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 210 ЦК України Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Судом встановлено, що 23.06.2008р. [PERSON], діючий від імені [PERSON], власника автомобіля, на підставі генеральної довіреності передав позивачу [PERSON] також по генеральній довіреності . автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO, модель T 13110, випуску 2006 р., реєстраційний номер [NUMBER]. Тобто, письмовий договір між сторонами не укладався. У зв`язку з закінченням зазначеної довіреності, 22.01.2014р. власник автомобіля [PERSON] знов оформила на позивача генеральну довіреність з правом керування та розпорядження зазначеним автомобілем, однак автомобіль з обліку не знімала та позивач тимчасово ставив його на облік , що спростовує доводи позивача про укладання договору купівлі-продажу автомобіля. Згідно п.3, 7 Постанови КМ України № 1399 від 07.09.1998р. « Про затвердження Порядку державної реєстрації /перереєстрації/, зняття з обліку автомобілів …» передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАЇ з метою контролю та забезпечення їх обліку. І попередження протиправних дій. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах забов`язані зареєструвати /переєструвати/ транспортні засоби протягом 10 діб після придбання /одержання/. Відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Зазначений транспортний засіб перед відчуженням не знімався з реєстрації в органах ДАІ та на сьогоднішній день він зареєстрований за відповідачкою [PERSON], що підтверджено довідкою сервісного центру від 5.12.2015р. і на нього накладено арешт. Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації / перереєстрації / транспортних засобів провадиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, правомірність придбання, отримання транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Є засвідчені підписом відповідальної посадової особи, що скріплений печаткою : довідка - рахунок, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів, договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Пунктом 16 зазначеного порядку встановлено, на зареєстровані у підрозділі ДАЇ транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки. Таким чином, укладений договір купівлі-продажу автомобіля підлягає реєстрації в органах ДАІ. Зазначене викладено і в Узагальнені судової практики під час розгляду цивільних справ про захист права власності Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 24-150-2-4 від 28.01.13р. Таким чином, позивачем не доведено укладання договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля відповідно до вимог закону, а тому суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволені позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed