Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що він з 23.10.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі дітей не мають. Вказує, що причинами розірвання шлюбу є те, що після реєстрації шлюбу у них виявилися різні характери та погляди на сімейне життя, вони часто сварилися. Спільно вони прожили тільки 2 місяці, таким чином з грудня 2015 року вони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, зовсім не спілкуються. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примиреня між ними є неможливе, оскільки сімя розпалася остаточно і шлюб існує тільки формально. При попередній домовленості розірвати шлюб в добровільному порядку в віділі ДРАЦС відповідач не зявилася, тому при таких обставинах змушений був звернутися з даним позовом до суду. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак до суду подала письмову заяву, в якій позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомила, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони з 23.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 3). У шлюбі дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалося, у них постійно виникали безпричинні сварки, протягом останніх років разом не проживають, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявилася, відновити їй дошлюбне прізвище не просила, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишии шлюбне прізвище «Артим». На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved