Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

позивач за первісним позовом Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (надалі ГРА ЛМР) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з участю третьої особи: Львівського комунального підприємства «Княже місто» (надалі ЛКП «Княже місто») про приведення віконних заповнень та дверей балкону до автентичного вигляду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи: Львівського комунального підприємства «Княже місто» про визнання за мешканцями квартири [ADDRESS] права на експлуатацію самовільно замінених вікон та дверних заповнень з влаштуванням консольного балкону. В обґрунтування первісного позову ГРА ЛМР покликається на те, що будинок [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Княже місто». Відповідно до довідки Ф-2 №472 від 16.03.2010 року виданої ЛКП «Княже місто» власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] На основі протоколу №77 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП від 27.01.2009 р., складеного ЛКП «Княже місто», адміністративною комісією ГРА ЛМР від 12.02.2009 р. винесено постанову №33, згідно з якою до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 29.01.2010 року ЛКП «Княже місто» з виходом на місце складено акт-попередження, у якому зазначено, що відповідачем - [PERSON] обшито пластиком балкон і замінено вікна на металопластикові у квартирі [ADDRESS]. 24.02.2010 року ЛКП «Княже місто» надіслано попередження [PERSON], згідно якого останню зобов'язано представити дозвільні документи на обладнання дворового балкону на торцевій стіні будинку [ADDRESS]. Однак, цього [PERSON] не було зроблено, тому 16.03.2010 року комісією ЛКП «Княже місто» складено акт, проте, що власницею квартири [ADDRESS] самовільно обладнано балкон на торцевій стіні дворового фасаду, а також пробито віконний проріз та встановлено металопластикове вікно, всі інші вікна цієї квартири поміняно на металопластикові. Враховуючи те, що [PERSON] не дотримано вимог рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31.08.2007 р. №643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м.Львова», тому просить первісний позов задоволити. В подальшому позивачем за первісним позовом було збільшено позовні вимоги, згідно яких ГРА ЛМР просить зобов'язати [PERSON], за власні кошти привести самовільно обладнаний балкон та самовільно встановлені металопластикові віконні заповнення у квартирі [ADDRESS] до автентичного вигляду. Стягнути з [PERSON] на користь ГРА ЛМР 50000,00 грн. матеріальної шкоди за пошкодження та зміну вигляду об'єкта історико-архітектурної (культурної) спадщини м. Львова головного фасаду будинку [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37,00 грн. Просить задоволити збільшенні позовні вимоги за первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] покликається на те, що будинок на [ADDRESS] входить в історичний ареал, але не є пам'яткою архітектури ні державного, ні місцевого значення. Відтак, якоїсь спеціальної цінності собою не являє. У цьому будинку, який перебуває у власності територіальної громади міста і входить у житловий фонд міста, капітальний ремонт не проводився вже багато років, тому вікна прогнили, не тримали тепла і потребували зміни. Крім цього, [PERSON] у своєму зустрічному позові покликається на те, що відповідач за зустрічним позовом ГРА ЛМР посилається на рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31.08.2007 р. №643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м.Львова». Проте, дане рішення було прийняте після проведеної заміни вікон та дверей. [PERSON] зазначає, що всі виготовлені вікна є точною копією замінених і не тільки не псують фасаду, а й навпаки освіжили його. Відрізняються вони від попередніх тільки матеріалом: вони не дерев'яні, а пластикові. Враховуючи те, що дерев'яні вікна були покриті емальною фарбою і дерево не проглядалось, то різниці між ними зовнішньої немає. Крім цього, [PERSON] не погоджується із збільшеними позовними вимогами позивача за первісним позовом ГРА ЛМР, оскільки [PERSON] не завдано жодної шкоди головному фасаду будинку [ADDRESS] Після звернення [PERSON] чоловіка [PERSON] до ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд» з проханням надати висновки про відповідність будівельним нормам та історичному середовищу самовільно замінених вікон та дверей з влаштуванням балкону, то 21.07.2011 р. ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд» було надано замовнику проект на відповідність будівельним нормам самовільно замінених віконних та дверних заповнень з влаштуванням консольного балкону в квартирі [ADDRESS] Висновок фахівців у цьому проекті такий: заміна віконних та дверних заповнень з влаштуванням консольного балкону відповідає санітарним, протипожежним та державним будівельним нормам, а відтак просить зустрічну позовні заяву задоволити. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013 р. у задоволенні первісного позову Галицької районної ради Львівської міської ради - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовлено за безпідставність позовних вимог. /а.с.111-113/. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 24.09.2013 р., рішення Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013 р. - залишено без змін. /а.с.152-155/. Ухвалою Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 р., рішення Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013 р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24.09.2013 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд. /а.с.184-187/. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Пітецька Н.О. первісні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладені у позові, просила первісну позовну заяву задоволити, а в зустрічному позові відмовити, у зв'язку із безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні первісну позовну заяву заперечив, просив таку залишити без задоволення. Просив задоволити зустрічну позовну заяву, оскільки така є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Представник третьої особи Довгань А.О. у судовому засіданні позовні вимоги ГРА ЛМР підтримав, провив такі задоволити, та просив залишити без задоволення зустрічну позовні заяву [PERSON] Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрації виданої ЛКП «Княже місто» №472 від 16.03.2010 р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.6/. Як вбачається з рішення Львівської міської ради №643 від 31.08.2007 р. «Про впорядкування та встановлення віконних і дверних фасадів на території історичного ареалу м.Львова» заміну віконних та дверних заповнень фасадів у житлових будинках - пам'ятках архітектури, які належать до територіальної громади міста, проводиться комплексно за кошти міського бюджету, для чого передбачено видатки у бюджеті, починаючи з 2008 р. /а.с.14/. П.3.1 вищевказаного рішення ЛМР передбачено, що у випадку бажання власників користувачів квартир чи нежитлових приміщень позапланово самостійно виконати заміну віконних та дверних заповнень фасаду, вони зобов'язані виготовити і погодити проектну документацію у встановленому порядку та виконати роботи за власні кошти. У випадку пошкодження декору фасаду власник, користувач квартири, нежитлового приміщення повинен відновити втрачені елементи фасаду за власні кошти. З матеріалів справи вбачається, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення №77, ГРА ЛМР винесено постанову №33 від 12.02.2009 року, згідно якої на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. /а.с.8/. Як вбачається з акту - попередження від 29.01.2010 р. [PERSON] було зобов'язано надати дозвільні документи на обладнання балкону і віконного прорізу./а.с.9/. Однак, таких документів не було надано. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1311 від 09.12.2005 р. будинок по [ADDRESS] відноситься до історичного ареалу м.Львова. Ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено термін історичного ареалу населеного місця - це частина населеного місця, що зберегла об'єкти культурної спадщини і пов'язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку. Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», використання пам'ятки повинно здійснюватися у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Окрім того, ч.1 ст.22 вищевказаного Закону передбачає, що пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Відповідно до ст.26 зазначеного Закону, ремонт та реставрація пам'яток національного значення здійснюється лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Отже, враховуючи те, що будинок [ADDRESS] знаходиться у межах історичного ареалу м.Львова, а відтак, для виконання будівельних робіт із обладнання балкону та встановлення металопластикових віконних заповнень, що належить відповідачу за первісним позовом слід було виробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію, що нею зроблено не було, а тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача за первісним позовом в тій частині підлягає до задоволення. Однак, позивачем за первісним позовом ГРА ЛМР не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем за первісним позовом [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду головному фасаду будинку [ADDRESS] а саме відсутній висновок експерта з даного приводу, оскільки позивачем за первісним позовом не оплачено вартість експертизи, а тому суд приходить до висновку, що в тій частині первісних позовних вимог, слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Кім цього, суд не приймає до уваги подану заяву представником позивача за зустрічним позовом [PERSON], з приводу застосування до первісного позову строку давності, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а саме: з протоколу №77 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП від 27.01.2009 р., складеного ЛКП «Княже місто», на підставі чого адміністративною комісією Галицької районної адміністрації від 12.02.2009 р. винесено постанову №33, згідно з якою до відповідача за первісним позовом [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На підставі виявлених правопорушень [PERSON], Галицька районна адміністрація Львівської міської ради у 2011 р. подала до суду позовну заяву. З оглядду на вищенаведене, вбачається, що позивачем за первісним позовом Галицькою районною адміністрацією не пропущено строк на звернення до суду, а відтак суд не вбачає підстав для застосування до первісної позовної заяви строку позовної давності. З'ясувавши дійсні обставини справи, щодо зустрічного позову, то суд приходить до висновку, що такий не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалі справи, 18.06.2011 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулась до ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд», та 21.07.2011 року отримано проект на відповідність будівельним нормам самовільно замінених віконних та дверних заповнень (вікон та дверей) з влаштуванням консольного балкону. Дані зміни відповідають санітарних, протипожежним та державним будівельним нормам, тому вважає, що при таких обставинах має право на їх експлуатацію. Однак, це не є підставою для визнання право на експлуатацію самовільно замінених віконних та дверних заповнень (вікон та дверей) з влаштування консольного балкону. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved