Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2009 він перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням суду та від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з позивача рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2001 стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.10.2011 та до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначив, що має же повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги. Окрім того, [INFO] в позивача народилася третя дитина- [PERSON] , який також потребує матеріальної допомоги. Також позивач зазначив, що на теперішній час він працює водієм в КП «Тролейбусне депо № 3» та його заробітна плата з усіма відрахуваннями складає в середньому за місяць 6000,00грн. у зв*язку з чим, він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі та просить суд зменшити даний розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання сторони надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. З 14 лютого 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2012 шлюб між сторонами розірвано. 27 грудня 2011 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-7666/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2011 року, та до її повноліття, але мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] у відповідача народився син [PERSON] . 25.04.2014 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 05. Відповідно до копій чеків на розписок відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , який навчається в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна на юридичному факультеті заочної форми навчання за контрактом, вартість навчання складає 39 600,00грн. на рік. Згідно довідки про доходи Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» № 140 від 26.03.2020 - [PERSON] працює на посаді водія тролейбусу та його заробітна плата за період з березня 2019 року по лютий 2020 року без врахування виплати аліментів складає 209 564,81грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що в нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від шлюбу Позивача та [PERSON] - [PERSON] , а також те, що в нього на утриманні є повнолітній син, який навчається та потребує матеріальної допомоги. У ст.192 СК передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами для зміни розміру аліментів є зміна як матеріального, так і сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасного настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Одначе зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦПК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що визначений у рішенні суду мінімальний розмір аліментів (30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) має бути відкоригований у відповідності до вимог закону, чинного на даний час, згідно якого аліменти на одну дитину не можуть бути меншими від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 41 СК України), виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, відсутність заперечень з боку відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, спільний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вбачає підстави для задоволення даного позову та вважає, що зміна розміру стягнення аліментів з ј частини на 1/6 частку від заробітку (доходу) позивача, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини на час ухвалення судового рішення.

Outcome: approved