Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 05 січня 2002 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №234745, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а зокрема на земельну ділянку площею 3,85га., що розташована на території Ванівської сільської ради та належала їй на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №00018. Вказує, що заповітом посвідченого секретарем сільської ради від 10.12.2002 року [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповіла мамі позивачки [PERSON], однак вона не бажає приймати спадщину та відмовляється від неї у користь позивача. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини їй було надано відповідь у якій розяснено, що згідно відповіді Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею площею 3,85га., без конкретного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства) згідно Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №00018 від 11.04.1997р. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву, у якій зазначає, що позов визнає, розгляд справи просить проводити без її участі. Представник третьої особи Ванівської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що не заперечує щодо заявлених позовних вимог, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народженя серії 1-УР №356458, встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ №147096 вбачається, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з «Бордун» на чоловікове «Мармаш». Із свідоцтва про смерть І-СГ №234745, актовий запис №1, встановлено що 05.01.2002р. померла [PERSON]. У відповідності до заповіту посвідченого секретарем сільської ради 10.12.2002 року [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповіла мамі позивачки [PERSON] Згідно відповіді наданої Сокальською державною нотаріальною конторою від 02.06.206 року вбачається, що у згідно листа Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Оскільки сертифікат на середню земельну частку виданий Ванівською сільською радою, Сокальського району, Львівської області, згідно зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01 лютого 1993 року, а не Сокальською районою державною адміністрацією, згідно зразка затвердженого Постановою Кабінету Міністра України від 12 жовтня 1995 року №801, він вважається недійсним. Дослідженною відповіддю Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16 вбачається що у такій зазначено, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №00018 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 3,85га., що розташована на території Ванівської сільської ради. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved