Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.03.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10-817/08-А. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 34 400 доларів США, строком до 13.03.2015 року, з оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1. Кредитного договору. Також, умовами вказаного Договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з «1» по «10» число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, відповідно до п 3.1. Договору на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням із Банком, здійснив видачу Кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 34 400 доларів США. В свою чергу, відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконує. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 121 805, 36 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1 208, 05 грн. 04.03.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій посилаючись на часткове погашення відповідачем заборгованості, просив стягнути з відповідача суму заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії в розмірі 52 004, 51 грн. Сторони в судове засідання не з» явилися. Представник позивача направив до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заяв про зміну адреси листування до суду не надходило. Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10-817/08-А. Відповідно до п.2.1 вищевказаного Договору, Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні кошти в сумі 34 400 доларів США з оплатою за процентними ставками, встановленими п.4.1 цього Договору. Відповідно до п.4.1. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, за такими наведеними нижче ставками: 4.1.1. протягом першого Фактичного року кредитування (з першого по дванадцятий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з дати укладення цього Договору та закінчуючи 13 березня 2009 року) за процентною ставкою 12,8 процентів річних; 4.1.2. протягом другого Фактичного року кредитування (з тринадцятого місяця по двадцять четвертий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2009 року та закінчуючи 13 березня 2009 року) за процентною ставкою 12,4 процентів річних; 4.1.3. протягом третього Фактичного року кредитування (з двадцять п»ятого місяця по тридцять шостий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2010 року та закінчуючи 13 березня 2011 року) за процентною ставкою 12,3 процентів річних; 4.1.4. протягом четвертого Фактичного року кредитування (з тридцять сьомого місяця по сорок восьмий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2011 року та закінчуючи 13 березня 2012 року) за процентною ставкою 12,1 процентів річних; 4.1.5. протягом п»ятого Фактичного року кредитування (з сорок дев»ятого місяця по шістдесятий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2012 року та закінчуючи 13 березня 2013 року) за процентною ставкою 11,8 процентів річних; 4.1.6. протягом шостого Фактичного року кредитування (з шістдесят першого місяця по сімдесят другий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2013 року та закінчуючи 13 березня 2014 року) за процентною ставкою 10,9 процентів річних; 4.1.7. протягом сьомого Фактичного року кредитування (з сімдесят третього місяця по вісімдесят четвертий місяць включно користування кредитними ресурсами, починаючи з 14 березня 2014 року та закінчуючи кінцевою датою повернення Кредитних ресурсів) за процентною ставкою 6 процентів річних. Згідно з п.3.3 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з «1» по «10» число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами та нарахованими процентами, відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, відповідно до п 3.1. Договору на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням із Банком, здійснив видачу Кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 34 400 доларів США. В свою чергу, відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання та Кредитним договором належним чином не виконує. За весь період Кредитного договору відповідач сплатив: 28 902 долари США 45 центів - заборгованість за основним боргом; 18 671 долар США 58 центи - заборгованість по нарахованих відсотках. Крім того, як вказує представник позивача в своїй заяві від 04.03.2015 року відповідач частково погасила заборгованість за кредитним договором. Таким чином, на час розгляду справи сума заборгованості складає 52 004, 51 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу). Пунктом 6.1. Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% (один процент) від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність у відповідача простроченої заборгованості перед позивачем за кредитним договором підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, наданими позивачем. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 04.03.2015 року розмір її заборгованості становить: 52 004, 51 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати між сторонами розподіляються у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved