Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .. Між позивачем та відповідачами відбулись цивільно-правові відносини щодо надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Так, Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачам своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, який затверджений Постановами НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року та №2500 від 30 вересня 2015 року. Стверджує, що не зважаючи на постачання природного газу в період з 01 березня 2015 року по 16 березня 2020 року, відповідачі не здійснюють її оплату, в результаті чого виникла у відповідачів заборгованість. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів 16556,63 грн заборгованості за постачання природного газу; 521,55 грн заборгованості за наданні послуги розподілу природного газу; 6327,68 грн індексу інфляції; 1891,41 грн трьох процентів річних та судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явились, Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, направленням судових повісток. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .(а.с.14,15). Особовий рахунок № [NUMBER] уПублічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», що надає послуги з постачання природного газу, відкритий на ім`я [PERSON] (а.с.3-8). У відповідності до розрахунку заборгованості за постачання природного газу за період з 10 березня 2015 року по 16 березня 2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість за постачання природного газув розмірі 16556,63 грн.; заборгованість за наданні послуги розподілу природного газу в розмірі 521,55 грн; індексу інфляції в розмірі 6327,68 грн. та трьох процентів річних в розмірі 1891,41 грн.(а.с. 3-8). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання. Однак, виходячи з досліджених доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов`язань у повному обсязі, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (особовим рахунком), який суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, з підстав зазначених вище. При цьому, відповідачами не надано відповідних доказів, якими спростовувався б наданий позивачем розрахунок, або з якого вбачалось би, що розмір заборгованості за надані їм послуги з постачання природного газу є меншим, ніж зазначено позивачем. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З огляду на викладене, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції, надані послуги розподілу природного газу та трьох процентів річних за період з 01 березня 2015 року по 16 березня 2020 року. Сума заборгованості за цей період складає 16556,63 грн заборгованості за постачання природного газу; 521,55 грн заборгованості за наданні послуги розподілу природного газу; 6327,68 грн індексу інфляції; 1891,41 грн трьох процентів річних. Вказане відображено у представленому представником позивача розрахунку заборгованості, який міститься у позовній заяві. Оцінюючи докази у їх сукупності, надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved