Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідачки про стягнення боргу за договором позики в сумі 200000.00 грн. Вимоги мотивуються тим, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, настоює на позовних вимогах про стягнення з відповідачки боргу за договором позики в сумі 200000.00 грн. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в сумі 200000.00 грн. визнає частково, так як за договором позики від [PERSON] отримала 40000.00 грн. У письмовій розписці від 15 жовтня 2013 року про отримання за договором позики від [PERSON] грошової суми 200000.00 грн. підпис належить їй. Вважає, що за обоюдною згодою з [PERSON] буде вирішено питання про погашення нею грошового зобов'язання. Заслухавши відповідачку [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки [PERSON] від 15 жовтня 2013 року, за договором позики [PERSON] передав їй у власність 200000.00 грн. [PERSON] зобов'язалася повернути позику за вимогою позикодавця [PERSON] Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладено у письмовій формі, на ній є підпис та дата, тобто, письмовий документ сторонами складено відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Поштовим повідомленням від 21 вересня 2015 року, [PERSON] письмово повідомив [PERSON] про вимогу виконати грошове зобов'язання за договором позики в сумі 200000.00 грн. на протязі десяти днів, з дня отримання цього листа (рекомендоване поштове повідомлення вручено [PERSON] вересня 2015 року). Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачкою письмову вимогу позивача про виконання грошового зобов'язання шляхом повернення 200000.00 грн. не виконано, що підтверджується письмовим документом [PERSON] до [PERSON] від 21 вересня 2015 року. Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При встановлених обставинах, позовні вимоги про стягнення з відповідачки боргу за письмовим договором позики в сумі 200000.00 грн. підлягають задоволенню згідно положень ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України, так як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved