Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 16.07.2007 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-13987-160707. Згідно даного договору банк надав відповідачеві кредит на загальну суму 12 140,38 грн., на придбання певного майна/послуг,зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 12 % в рік, а також за ведення кредитної справи, виходячи зі ставки 2,45 % в місяць. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, станом на 28.02.2014 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі - 3 923,93 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення із наступних підстав. З кредитного договору № 002-13987-160707 від 16.07.2007 року вбачається, що такий був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] на загальну суму 14 325,65 грн., що включає себе 12 140,38 грн. на придбання позичальником майна та 2 185,27 грн. на оплату Позичальником страхового платежу ЗАТ «СК Брама життя». Відповідно до п.1.2 кредит надається на строк 24 місяців, з кінцевим терміном повернення сплати не пізніше ніж 15 липня 2009 року. Водночас п.п.2.3, 2.5 зазначеного Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти , виходячи зі ставки 12 % в рік, а також за ведення кредитної справи сплачує плату в розмірі 2,45 % в місяць. Судом встановлено, що відповідач порушуючи умови договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 28.02.2014 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі - 3 923,93 грн., яка складається з суми кредиту - 1 785,28 грн., заборгованості за відсотками - 32,77 грн.; заборгованість за комісіями - 2 105,88 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем було не дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved