Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що в 1993 році він приїхав в с.Новоставці, оскільки його призначили настоятелем Свято-Михайловського храму с.Новоставці. Так як він із сімєю не мав де жити, його поселили в будинок, який складався з двох частин: одна ізольована частина була відведена під ФАП, а інша ізольована частина була призначена для проживання молодих спеціалістів. У відведеному йому будинку він проживає з 1993 року постійно, зробив там ремонт та благоустроїв, повністю оплачує комунальні послуги спочатку він сплачував комунальні платежі в сільську раду, а пізніше, коли не стало центрального опалення, почав платити в газконтору та РЕС. Він хотів приватизувати будинок, однак в сільській раді йому відмовили, так як площа, яку він займає, не належить до житлової, тому він просить суд визнати за ним право власності на будинок за набувальною давністю. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що в 1983 році в с.Новоставці був побудований будинок ФАПу, який складається з двох ізольованих частин одна частина відведена під ФАП, а інша частина побудована як житло для молодих спеціалістів, працівників ФАПу. Оскільки лікарі, які працювали в с.Новоставці, мали своє житло, то приміщення постувало, спочатку в ньому було зареєстроване подружжя Кедрунів, однак вони там фактично не проживали, а в 1995 році виїхали. В 1993 році в с.Новоставці приїхав священик і йому виділили для проживання це приміщення. Він там зробив ремонт, привів його у придатний для проживання стан і з того часу проживає там із своєю сімєю. В 2011 році ФАП передано на баланс Теофіпольської Центральної районної лікарні, а житло лікарня відмовилася приймати, це сталося з усіма приміщеннями ФАП у районі. Позивач неодноразово звертався до Новоставецької сільської ради із заявами про приватизацію житла, однак у звязку з тим, що приміщення, яке виділене йому під житло, не відноситься до житлових, сільська рада не могла надати дозвіл на приватизацію. Оскільки позивач користується наданим йому житлом правомірно, то просить позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно ст 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки виконкому Новоставецької сільської ради від 11.02.2015 року, до 02.12.2010 року приміщення ФАПу загальною площею 156 кв.м. перебувало у власності територіальної громади Новоставецької сільської ради. Згідно рішення сесії №12 від 02.12.2010 року з 01.01.2011 року частина приміщення площею 90 м.кв. передана у спільну власність територіальних громад сіл Теофіпольського району Хмельницької області, а інша частина приміщення залишилася на балансі Новоставецької сільської ради. З 17.08.1993 року частина приміщення ФАПу площею 66 м.кв дана в користування [PERSON] у звязку з тим, що він служить священиком в Свято-Михайлівській церкві с.Новоставці Факт проживання позивача у зазначеному будинку з 1993 року підтверджується також випискою з погосподарських книг, квитанціями про сплату комунальних послуг, довідкою про склад сімї. Відповідно до висновку експерта 266/015 від 18 травня 2015 року, фактична загальна площа приміщення, що розташоване за адресою с.Новоставці Теофіпольського району вул Леніна 5а та зображене в технічному паспорті як 1-1 площею 4,9 м кв, 1-2 (16,1 м.кв), 1-3 (26,2 м кв), 1-4 (11,7 м.кв), 1-5 (3,3 м.кв), 1-6 (5,4 м.кв), 1-7 (4,7 м кв) відповідає технічному паспорту та складає 72,3 м.кв, відповідає вимогам ДБН щодо житлових приміщень. Зазначеній частині нежитлових приміщень можливо змінити функціональне призначення на житлове приміщення без проведення додаткових будівельних робіт. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно з 1993 року володіє та користується приміщенням за адресою с.Новоставці Теофіпольського району вул Леніна 5а загальною площею 72,3 м.кв, зазначене приміщення відповідає всім вимогам ДБН щодо житлових приміщень. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, позивач має право набути право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved