Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач в позові вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.11.2013 року має заборгованість в сумі 18578,53 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк» Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої представник банку, що діє за дорученням позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась без поважних причин і не повідомила про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про день розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до укладеного договору № б/н від 08.08.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.11.2013 року має заборгованість в сумі 18578,53 грн., яка складається з 5278,92 грн. заборгованість за кредитом; 9175,10 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3001,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно умов кредитного договору; 250 грн. штраф (фіксована частина), 872,79 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Статею 610 ЦК України під порушенням зобовязання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуєтсья надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та сплати процентів, якщо інше не передбачено договором, або законом. Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 18578,53 грн., яка і підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір, а саме суму в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved