Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із наведеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що є опікуном та дідусем дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2008 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його дітей [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~\~ [PERSON] , [PERSON] та призначено\~ аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини суми доходу відповідача щомісячно починаючи з 31.03.2008 року до досягнення ними повноліття. Відповідач рішення суду не виконував, згідно довідки державного виконавця заборгованість [PERSON] за виконавчим листом становить 166 337,16 грн. У зв`язку з несплатою аліментів позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 166 337,16 грн. та пеню за прострочення несплачених аліментах\~\~ в розмірі 18 151 грн. 00 коп. 03.03.2021 представником позивача подано через канцелярію суду клопотання про\~ уточнення позовних вимог ( а.с. 80),\~ а також уточнення та доповнення до позовної заяви (а.с. 81-83), просить стягнути з [PERSON] (1973 року народження, РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ,\~ РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ), пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 274 448,74 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім) гривень, 74 коп. та покласти на відповідача\~ судові витрати. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, однак представником позивача\~ через канцелярію суду\~ подано заяву відповідно до змісту якої позовні вимоги зазначені в уточненій позовній заяві підтримав та просив задоволити, а справу розглянути у\~ відсутності позивача його\~ представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Представником відповідача подано заяву про відкладення розгляду справи . Враховуючи те, що справа перебуває на розгляді тривалий час, неодноразово відкладалася з різних на те причин, а тому суд вважає за доцільне розглянути справу у відсутності сторін .\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є дідусем та опікуном дітей: [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2008 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно\~ його неповнолітніх дітей [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~\~ [PERSON] \~ та [PERSON] та призначено стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини суми доходу відповідача щомісячно починаючи з 31.03.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів вирішено розпочати з 31 березня 2008 року до\~ досягнення дітьми повноліття (а.с.6). В провадженні Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області перебуває виконавче провадження 46583793 від 18.02.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №2-950 виданого Коломийським міськрайонним судом, про що свідчить інформаційна довідка видана державним виконавцем Левицьким І.М. (а.с. 8). Згідно з розрахунком державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції станом на 01 лютого 2021 року за період з 31 березня 2008 року по 31 жовтня 2019 року заборгованість по аліментах складає 274 448,74 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім) гривень, 74 коп. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. За змістом\~ п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Із наведеного слідує, що досягнення дитиною повноліття не може бути підставою для\~ закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів на її утримання, і припинення стягнення раніше нарахованої заборгованості. Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені обраховується шляхом додавання сум пені, обрахованих за кожним місячним (періодичним) платежем, що узгоджено з позиціє викладеною\~ у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18). Враховуючи наведене, перерахунок пені, з врахуванням кожної суми\~ щомісячного платежу за період з 31 березня 2008 року по 31 жовтня 20191 року становить 4 060 162,38 (чотири мільйони шістдесят тисяч сто\~ шістдесят дві) гривні, 38 коп. Згідно з положенням\~\~ ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки розмір пені не має бути більшим ніж 100% від суми боргу за певний місяць, а тому загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 31 березня 2008 року по 31 жовтня 2019 року становить 274 448,74 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає\~ обґрунтованими вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів\~ у розмірі 274 448 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім) гривень, 74 коп. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вирішуючи питання розподілу витрат по оплаті судового збору суд враховує, що позивач звільнена від їх сплати, а тому з відповідача слід стягнути 840 грн. 80 судового збору в дохід держави, що пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі ст. 180, 181,184, 187,194, 196 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved