Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, стягуваних наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 02.01.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (цивільна справа № 553/2861/19), з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 15.06.2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Проте згідно з рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 29.11.2011 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Підставою звернення до суду із даним позовом стало наявність підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження в справі та призначене підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Встановлено, що 15.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 566, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 05.07.2015 року (а. с. 7). 02.01.2020 року Ленінський районний суд м. Полтави видав судовий наказ у справі № 553/2861/19, яким наказано стягнути з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання заяви до суду 04.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8) Статтею 192\~СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. ст. 181,192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього на момент видання судового наказу від 02.01.2020 року про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Зінківського районного суду Полтавської області, яким стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Крім того, позивач у 2015 році отримав травму в ході проведення антитерористичної операції на території Донецької області, унаслідок якої позивач потребує постійного лікування, що підтверджується виписками із медичної картки (а.с.12-14). Позивач має батька, який є інвалідок другої групи інвалідності та позивач надає йому матеріальну допомогу. Отже, суд вбачає, що у позивача, який є платником аліментів, зміну матеріального стану в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.\~191\~СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2\~ст.\~182 СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене позовна вимога підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved