Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони шлюбних стосунків не підтримують; у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]; примирення, подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позові вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відтак, виходячи з положень ст.158 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін. Перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 082280, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 15.11.2011 року, та повторного свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 148636, виданого Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 25.04.2017 року, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 15.11.2011 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 117. Цей шлюб сторін між ними зареєстровано вдруге, так як рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.08.2011 року у справі 2-1128/11, яке набрало законної сили 22.08.2011 року, шлюб між ними, зареєстрований 12.07.2003 року відділом актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 872, розірвано. В шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-ТП № 117060 та повторного свідоцтва про народження серії І-ТП № 278691. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони хоча і не проживають окремо, проте подружніх стосунків не підтримують, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, у провадженні суду перебуває спір про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також розяснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 320 грн.

Outcome: approved