Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області суду з позовом до Вінницької міської ради третьої особи Третя Вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] з вимогами визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті троюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги аргументовані тим, що після смерті троюрідного брата [PERSON] , яка сталася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22.03.2017 року відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем, будь-яких родичів у [PERSON] не було. Понад п`ять останніх років, до дня смерті [PERSON] , проживав з ним однією сім`єю, а тому згідно ч.1 ст. 1264 ЦК України входить у четверту чергу спадкоємців за законом. Позивач зазначає, що ним була подана заява про прийняття спадщини до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, проте, 30.09.2017 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від державного нотаріуса Ковальської Л.B. та рекомендовано звернутися до суду оскільки необхідно надати рішення про встановлення факту проживання із спадкодавцем не менш як п`ять років. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в заяві від 05.12.2018р. змінив предмет позову. Заяву мотивував тим, що після смерті троюрідного брата [PERSON] позивач, будучи спадкоємцем 4-ї черги прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем, і попередніх черг немає. Пізніше коли, звернувся за консультацією до нотаріуса отримав роз`яснення, що необхідне рішення суду, як підставу спадкувати майно, відповідно до норм чинного законодавства. Позивач вказує, що протягом останніх років 5-7 років [PERSON] важко хворів, лише позивач піклувався про родину [PERSON] , а саме [PERSON] ( мати спадкодавця) та [PERSON] . Через хвороби, які спричинили неможливість вище зазначених осіб забезпечити себе, вони потребували сторонньої допомоги, а родичів та котрі могли б піклуватися про них не було. Позивач зазначає, що він забезпечував [PERSON] ( мати спадкодавця) та [PERSON] усім необхідним, продуктами, речами, надавав фінансову підтримку, купував ліки та останні 2-3р. здійснював оплату комунальних послуг за квартиру в якій проживали родичі. Позивач вказує, що проживав з [PERSON] ( мати спадкодавця) та [PERSON] однією сім`єю вів спільний побут, спільне городництво, яке вирощували для спільних потреб, став найближчою людиною для родини [PERSON] , які мали намір оформити заповіт на користь позивача. Таким чином, встановлення факту проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] впливає на спадкові права, успадкування [PERSON] спадкового майна. У заяві про зміну предмету позову позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] понад 5 років з початку проживання до часу відкриття спадщини - [INFO] за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку 4-ї черги спадкування за законом. У позові третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] на квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру під номером [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] складено не було, відтак [PERSON] , є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення відповідно до ЦК України, після смерті [INFO] матері [PERSON] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії від 28.09.1967 року народження, відповідно до якого батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.12.1961 року вбачається, що батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Всі викладені вище факти підтверджуються також рішенням Вінницького міського Вінницької обл. від 29.03.2018 р. по справі № 127/3492/18, яке додано до даної заяви. При зверненні до Третьої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальської Л.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В заяві від 28.02.2019р. третя особа [PERSON] подала до суду заяву про зміну підстав позову, яка мотивована наступним. Спірне спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] належала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради [NUMBER] від 11.10.2007 року, та зареєстровано право власності КП «ВООБТІ» 18.01.2008 року, записано в реєстрову книгу № 756 за номером 1051/74895. [INFO] померла [PERSON] , власниця 1/2 частки спірної квартири, а [INFO] помер її син та співвласник іншої 1/2 частки спірної квартири [PERSON] , який прийняв спадщину, проживаючи постійно із спадкодавицею [PERSON] , але не звернувся до нотаріуса і не отримав свідоцтва про спадщину. Заповітів [PERSON] та [PERSON] складено не було. Позивач за зустрічним позовом вказує, що спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. спадкування за правом спадкової трансмісії застосовується при спадкуванні як за законом, так і за заповітом. [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] за правом представлення відповідно до ст.ст. 1262, 1266 ЦК України, після смерті [INFO] її матері - [PERSON] , яка була сестрою спадкодавця [PERSON] , так як спільний батько в них був - [PERSON] . Враховуючи вказане, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору просить суд визнати за [PERSON] право власності за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на квартиру номер 30 розташовану за адресою: [ADDRESS] . у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору 28.02.2019р. подала до суду відзив на позов, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Твердження позивача про те, що він є єдиним спадкоємцем спростовується наданими третьою особою документами, які підтверджують що вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] за правом представлення відповідно до ст.ст. 1262, 1266 ЦК України, після смерті її матері [PERSON] [INFO] саме: свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 12.02.1991р., батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Мати третьої особи [PERSON] була сестрою спадкодавця [PERSON] , так як батько в них був один - [PERSON] . Натомість, твердження позивача, що він є троюрідним братом спадкодавця не підтверджені жодним доказом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не зареєстрував своє місце проживання в спірній квартирі, як це вимагалось чинним законодавством, відповідно до відмітки в паспорті позивача, він з 10.01.2007 року по день звернення до і зареєстрований в [ADDRESS] . Цей факт також підтверджується листуванням з державним нотаріусом. В підтвердження позовних вимог [PERSON] надав свідоцтво про поховання [PERSON] від 21.03.2017 р. та квитанції про сплату комунальних послуг, де платником є [PERSON] . Вважає, що саме по собі понесення витрат на поховання не може бути підтвердженням факту спільного проживання. Будь-яких інших доказів на підтвердження проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менше п`яти років, що є визначальним у вирішенні питання про спадкування позивач не надав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] надала заяву про відкладення розгляду справи, з підстав неналежного повідомлення про призначене судове засідання на 19.02.2020, проте, в судовому засіданні 03.02.2020 позивач [PERSON] , повідомив суду, що його інтереси представлятиме інший представник [PERSON] , оскільки з попереднім представником [PERSON] , не знайшов спільної думки, разом з тим, представник позивача [PERSON] , надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому засіданні, дата судового засідання була узгоджена з предстаником позивача, причини неявки до суду самого позивача [PERSON] , невідомі, враховуючи строки розгляду цивільної справи передбачені ЦПК України, та те що 19.02.2020 призначено судове засідання на стадії судових дебатів, положення ст. 223 ЦПК України, відтак суд дійшов висновку, про розгляд справи на стадії судових дебатів за відсутності позивача та його представника. Щодо заявленого клопотання представника [PERSON] про визнання явки представника відповідача ВМР обов`язковою, суд враховує, що представник відповідача ВМР надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, таким чином скористався своїм правом передбаченим ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON]., проти задоволення первісного позову заперечувала в повному обсязі, позов третьої особи [PERSON] , підтримала в повному обсязі. Що стосується заявленого клопотання представника [PERSON] про визнання явки [PERSON] в судове засідання обов`язковою, враховуючи відсутність питань, на які суд не зміг отримати відповіді від її представника, а також відсутність виключних випадків, коли особа не може брати участь у справі через свого представника, суд не вважає це доцільним та необхідним. Представник третьої Вінницької державної нотаріальної контори надав до суду заяву про розгляд справи без його участі покладається на розсуд суду. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22.03.2017 року. ( а.с. 6, т.1) Судом встановлено, що позивач являється троюрідним братом померлого [PERSON] , що підтверджується наступним: як вбачається із свідоцтва про народження батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , до одруження [PERSON] мала прізвище [PERSON] , де в свою чергу її батьками були [PERSON] та [PERSON] - до одруження прізвище [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, та відповідно бабусею спадкодавця та позивача. [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братом та сестрою, яка є матір`ю спадкодавці батьком позивача. Отже, [PERSON] та [PERSON] - спадкодавець є троюрідними братами. ( а.с. 23-25, т.1) Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи досліджувались матеріали спадкової справи після померлого [PERSON] . Судом встановлено, що після смерті померлого відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] , якій постановою Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 07.02.2018р. №264/01-30 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, ( а.с. 99-123, т.1), що в свою чергу спростовує доводи позивача за первісним позовом, про те, що він є єдиним спадкоємцем. Суд звертає увагу, що в матеріалах спадкової справи міститься ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 01.02.2018р. про залишення заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи- державного нотаріуса третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальської Л.В., ВМР, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини без розгляду та копія заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] ( а.с. 108-110, т.1) Листом від 30.09.2017 року №1582/02-14 позивачу роз`яснено, що згідно п.п.4.14 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Зокрема факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (п.п. 4.4 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Отже, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , необхідно надити рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років. (а.с. 7, т.1) Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] по Ѕ частки належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради [NUMBER] від 11.10.2007 року, та зареєстровано власності КП «ВООБТІ» 18.01.2008 року, записано в реєстрову книгу № 756 за номером 1051/74895 ( а.с. 27, т.1) Ухвалою суду від 25.03.2019р. витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції інформацію про усиновлення [PERSON] [PERSON] . ( а.с. 30 ,т.2) Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи досліджувались матеріали цивільної справи №127/3492/18 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Третя вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Рішенням суду першої інстанції від 29.03.2019р. позов було задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті [PERSON] тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Дане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку постановою апеляційногосуду Вінницької області від 01.08.2018р. рішення суду першої інстанції по даній справі скасовано, в задоволенні позову [PERSON] до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Третя вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини відмовлено. 03.02.2020 позивачем [PERSON] головуючому судді заявлено відвід. Ухвалою судді Бойко В.М. від 03.02.2020 заяву [PERSON] про відвід судді по цивільній справі за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради, третьої особи Третя Вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно зустрічного позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно передано до канцелярії суду для передачі судді в порядку встановленому ч. 1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді. Ухвалою судді Сичука М.М. від 05.02.2020 в задовленні заяви [PERSON] про відвід судді відмовлено. Стосовно вимог первісного позову суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач просить суд встановити факт проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] з початку проживання до часу відкриття спадщини [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняті спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. 3 ст. 125 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав на спадщину. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що він вів спільне господарство, піклувався про родину [PERSON] , забезпечував [PERSON] та [PERSON] усім необхідним, продуктами, речами, надавав фінансову підтримку, купував ліки та останні 2-3р. здійснював оплату комунальних послуг за квартиру в якій проживали родичі, на підтвердження чого надано квитанції про оплату комунальних послуг, що містяться в матеріалах справи ( а.с. 168-172 217-,221 т.1 55-67, т.2) в яких відомості про [PERSON] , як про платника відсутні, на квитанції, що міститься на 170, 218, 221, аркуші справи том 1, на аркушах справи з 55- 67, том 2, рукописним текстом дописано: « Сплатив [PERSON] », суд критично оцінює наданий доказ, оскільки відомості по платника зазначаються у відповідній графі квитанції, відтак надані докази спростовують твердження позивача про надання фінансової допомоги та ведення спільного господарства з [PERSON] . Крім того, на підтвердження позовних вимог [PERSON] надано свідоцтво про поховання [PERSON] від 21.03.2017 р. проте, понесення витрат на поховання не можуть бути підтвердженням факту спільного проживання з [PERSON] . Позивач вказує, що він піклувався про [PERSON] забезпечував усім необхідним, продуктами, речами, надавав фінансову підтримку, купував ліки та останні 2-3р., на підтвердження чого позивачем не наданого жодного доказу, відтак суд вважає дане твердження надуманим і таким, що ґрунтується на припущеннях. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово. Суд бере до уваги, що позивач відповідно до відмітки в паспорті він з 10.01.2007 року по день звернення зареєстрований в [ADDRESS] , а не у спірній квартирі де проживав [PERSON] , що також підтверджується листуванням з державним нотаріусом. Як вбачається з особового рахунку на кв. [ADDRESS] особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , в квартирі зареєстровані [PERSON] , та [PERSON] , ( а.с. 23-24, т2) Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи судом допитувались свідки зі сторони позивача на підтвердження факту спільного проживання позивача з [PERSON] . Свідок [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON] , по лінії матері повідомив, що йому відомо що при оформленні спадщини у [PERSON] виникли труднощі, йому відомо, що близько 5 років, точно відповісти не зміг, проживав разом з [PERSON] , вів спільне господарство, в квартирі жодного разу свідок не був. Повідомив, що привозив [PERSON] від родичів продукти із села, про спільний побут відомо зі слів [PERSON] Свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] та проживає в с. Сиваківці підтвердила факт родинних відносин та проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю. Зазначила, що [PERSON] проживав в кваритриі [PERSON] з 2010р., вона часто бувала в квартирі [PERSON] допомагала по господарству, готувала їжу, позичала гроші [PERSON] . Ніяких родичів, а саме [PERSON] вона до судового розгляду справи вона не знала з [PERSON] остання не спілкувалась взагалі. Свідок [PERSON] , яка проживає в с. Сиваківці Вінницької області та є сусідкою померлої [PERSON] , суду повідомила, що бачила як [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] приїжали разом в село, працювали по господарству на городі, в квартирі у м. Вінниці в якій як їй відомо проживав [PERSON] разом [PERSON] вона не була жодного разу, про факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] їй відомо зі слів [PERSON] Свідок зазначила, що саме [PERSON] займався похороном [PERSON] Свідок [PERSON] яка проживає в с. Сиваківці Вінницької області та є сусідкою померлої [PERSON] , суду повідомила, що бачила як [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] приїжали разом в село, працювали по господарству на городі, про факт спільного проживання їй відомо зі слів родичів. Свідок [PERSON] підтвердила факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , свідок зазначила, що саме [PERSON] піклувався про сім`ю [PERSON] допомагав матеріально, про це свідку відомо зі слів родичів [PERSON] Таким чином, свідки не змогли підтвердити факту проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, не менше п`яти років відтак суд оцінює ці докази в сукупності із іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах даної справи. Як вбачаєтсья з акту від 12.03.2019р. складеного комісією у складі майстра МКП «Управляюча компанія «Київська» за адресою [ADDRESS] , відсутні зареєстровані особи, власник [PERSON] померла [INFO] , свідчення підтверджені сусідами [PERSON] , [PERSON] , ( а.с. 25, т.2) Як вбачаєтсья з акту від 12.03.2019р. складеного комісією у складі майстра МКП «Управляюча компанія «Київська» за адресою [ADDRESS] , відсутні зареєстрвоані особи, власник [PERSON] померла [INFO] , свідчення підтверджені сусідами [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 25, 26 т.2) Дані особи викликались до суду як свідки, в судове засідання призначене на 24.12.2019р. не з`явились надіслали до суду письмові пояснення, у відповідності до вимог ЦПК України. У зв`язку з неявкою до суду свідки надіслали письмові пояснення так [PERSON] в поясненнях від 11.12.2019р. повідомила, що є сусідкою померлого [PERSON] та їй відомо про те, що на даний час у суді розглядається позов, щодо встановлення факту спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З померлим перебувала в дружніх стосунках, посторонніх осіб, які з ним проживали ніколи не бачила, ніхто з родичів не проживав разом з [PERSON] , на даний час в квартирі ніхто не проживає. [PERSON] , що також є вказаним у актів від 12.03.2019р. надіслав до суду письмові пояснення від 08.12.2019р. повідомив, що був сусідом померлого [PERSON] , проживає в сусідній квартирі, з померлим знайомий з дитинства йому відомо про те, що на даний час у суді розглядається позов, щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З померлим ніхто ніколи не проживав лише його мати [PERSON] , на даний час в квартирі ніхто не проживає. У письмових поясненнях свідок [PERSON] від 07.12.2019р. зазначив, що був сусідом померлого [PERSON] та йому відомо про те, що на даний час у суді розглядається позов, щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З померлим та його матір`ю [PERSON] , перебував в дружніх стосунках, бував у квартирі, інші особи з ними ніколи не проживали, жодного разу нікого не бачив, на даний час в квартирі ніхто не проживає. У зв`язку з неявкою до суду свідок [PERSON] також надіслав письмові пояснення до суду від 08.12.2019р. повідомив, що є сусідлом померлого [PERSON] та йому відомо про те, що на даний час у суді розглядається позов, щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Суду пояснив, що ніхто ніколи не проживав разом з [PERSON] , на даний час в квартирі ніхто не проживає. Ухвалою суду від 05.03.2019р. з метою повного та об`єктивного розгляду справи судом витребувано інформацію в МКП «Управляюча компанія «Замостя» ( вул. Станіславського 5, м. Вінниця) у вигляді довідки або акту про проживання про кількість осіб, які були зареєстровані та проживали без реєстрації в квартирі [ADDRESS] за період з 01.01.2011р. по 20.03.2017р. інформацію у вигляді довідки про кількість осіб, за яких сплачувались комунальні послуги ( в тому числі вивіз сміття, за умови відсутності лічильників, за водопостачання та водовідведення) та ким вони оплачувались. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] ґрунтується лише на припущеннях, жодного доказу проживання з померлим однією сім`єю позивачем не надано, обставини зазначені позивачем не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, відтак відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки, від встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] залежить визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку 4-ї черги спадкування за законом, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Щодо вимог позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2013 року), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] від 12.02.1991 року, та є племінницею спадкодавця [PERSON] . Згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.09.1967 року народження, її батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.12.1961 року вбачається, що його батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2012 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Також встановлено, що [PERSON] 07.02.2018 року подала до Третьої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальскої Л.В. від 07.02.2018 року № 264/01-30 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини. Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи досліджувались матеріали цивільної справи №127/3492/18 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Третя вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Рішенням суду першої інстанції від 29.03.2019р. позов було задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті [PERSON] тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Дане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку постановою апеляційного суду Вінницької області від 01.08.2018р. рішення суду першої інстанції по даній справі скасовано, в задоволенні позову [PERSON] до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Третя вінницька державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини відмовлено. Суд враховує, що представником позивача за первісним позовом клопотання про поновлення строку на подання відзиву та 22.04.2019р. було подано відзив. Позов третьої особи позивач не визнає, вважає, що твердження на яких ґрунтується позов спростовуються наступним, відомості про батька [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] , відомості про батька [PERSON] були внесені на підставі актового запису про шлюб. Записи в свідоцтві про матерів абсолютно різні. Позивач вважає, оскільки відомості про батька були внесені на підставі актового запису про шлюб, а не актового запису про народження, відсутні докази походження дитини від батька, батько не звертався із заявою про визнання батьківства. Відтак подані третьою особою документи спростовують родинну спорідненість стосовно того, що мати [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Суд критично оцінює доводи позивача вказані у відзиві з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 55 КпШтС при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Однак, Кодекс про шлюб та сім`ю України був затверджений Законом УРСР від 20 червня 1969 року та набрав чинності 1 січня 1970 року. [PERSON] народилася [INFO] її повторне свідоцтво про народження було видано 28.09.1967 року, тобто до прийняття та набрання чинності КпШтС. Отже, на момент народження та видачі свідоцтва про народження [PERSON] діяв Кодекс Законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР (1926 року), згідно ст. 2 якого передбачалося, що при реєстрації в органах запису актів цивільного стану народження дитини від матері, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі, дитина записується за прізвищем матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Чинним на той час законодавством не передбачалося внесення до актового запису та свідоцтва про народження відомостей про батька дитини за вказівкою матері. Лише ч. 3 ст. 17 Закону СРСР від 27.06.1968 року «Про затвердження основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю», який був введений в дію з 1 жовтня 1968 року, вже передбачалося, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо відсутня спільна заява батьків та рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини у книзі запису народжень здійснюється за прізвищем матері; ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Крім того, вказаним Законом було передбачено, що за заявою матері дитини, яка народилася до введення в дію Основ, його опікуна (піклувальника), а також самої дитини після досягнення нею повноліття до книги записів про народження та до свідоцтва про народження дитини вноситься запис про батька дитини у порядку, передбаченому частиною третьою статті 17 Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю. Отже, до 1 жовтня 1968 року до актових записів та свідоцтв про народження відомості про батька за вказівкою матері дитини не вносилися, у відповідній графі актового запису та свідоцтва про народження ставився «прочерк». Таким чином, оскільки [PERSON] народилася [INFO] а її повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER] було видано 28.09.1967 року та містить відомості про [PERSON] як батька дитини, а не «прочерк» у відповідній графі, відтак наявні законні підстави вважати, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що в повному обсязі спростовує доводи представника [PERSON] вказані у відзиві на позов. Згідно змісту ст. 26 СК України рідними вважаються як повнорідні, так і неповнорідні брат і сестра; неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. Єдиноутробні (брат, сестра) мають спільну матір, а єдинокровні (брат, сестра) мають спільного батька, але різних матерів. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними (єдинокровними) братом та сестрою. Як вбачається з повторного Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2012 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 11). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України, після смерті її матері [PERSON] та після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийнятя спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. 3 ст. 125 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав на спадщину. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняті спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. З ст. 125 ЦК україни відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження. ст. 1262 ЦК України визначено, що другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати і сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. ч 3 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відпоповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] за правом представлення відповідно до ст.ст. 1262, 1266 ЦК України, після смерті [INFO] матері - [PERSON] . Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позову третьої особи [PERSON] , обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає стягнути з [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 3704, 99 грн. сплата якого підтверджена матеріалами справи. ( а.с. 151, 188, т.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved