Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 25 серпня 2013 року в с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області у віці 54 роки помер батько позивача [PERSON], про що 27 серпня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 211318 видане 27 серпня 2013 року виконавчим комітетом Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області. Відповідно до довідки Молодецької сільської ради від 30.03.2017 року №288 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття у спадщину земельну ділянку, про що склали письмові відмови. Позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,1298 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області після смерті [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки його представником не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У звязку з цим позивач вимушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначену земельну ділянку оскільки отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку можливості не має у звязку зі смертю спадкодавця. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, але згідно письмової заяви просили справу розглядати у їх відсутність та підтримують позовні вимоги в повному обсязі. Представник Молодецької сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, але згідно письмових заяв позовні вимоги позивача визнають та просили справу слухати у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 25 серпня 2013 року в с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області помер батько позивача [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки Молодецької сільської ради від 30.03.2017 року №288 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. (а.с.10). Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття у спадщину земельну ділянку, про що склали письмові відмови. (а.с.13-21). Встановлено, що позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,1298 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області після смерті [PERSON]. (а.с.8). Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки його представником не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку. (а.с.11-12). Відповідно до довідки Молодецької сільської ради від 30.03.2017 року №288 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. (а.с.10). Після звернення до Маньківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом постановою державного нотаріуса від 21 березня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з непредявленням правовстановлюючого документа. Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 30.03.2017 №31-28-0.300-219/108-17 на імя [PERSON] було виготовлено згідно рішення Молодецької сільської ради від 03.07.2002 року №2-3 зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку за №340 від 06.09.2002 року серії ІІ-ЧР №0213 площею 2,1298 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Станом на 01.01.2017 року вартість земельної частки паю по Молодецькій сільській раді Маньківського району Черкаської області становить 78735,18 грн. (а.с.9). Оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано оголошення в районній газеті «Маньківські новини». (а.с.25). Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 нього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на моменті відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від є її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а відповідно ч. 3 ст. 1268 цього ж кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved