Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовною заявою, в якій просив стягнути шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь моральну шкоду у розмірі 6000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 7 серпня 2018 року на підставі його заяви щодо протиправної діяльності [PERSON] ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження №12018040030001825 за ч.4 ст.358 КК України. 28 лютого 2019 року слідчий ГУНП в Дніпропетровській області закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину. Однак 6 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді у справі №932/1337/20 вказане рішення слідчого від 28 лютого 2019 року у формі постанови визнане неправомірним та скасоване. При цьому в ухвалі слідчого судді вказано, що у кримінальному провадженні взагалі не проводились слідчі (розшукові) дії, тобто, слідчим протягом 6,5 місяців з 7 серпня 2018 року до 28 лютого 2019 року допущена бездіяльність, яка унеможливлює встановлення фактичних обставин справи та досягнення мети кримінального судочинства. Зазначає, що внаслідок вказаного неправомірного рішення та бездіяльності уповноваженого державою органу він зазнав душевних страждань, адже невчинення жодної дії у кримінальному провадженні за 6,5 місяців та очевидно безпідставне закриття кримінального провадження породило у нього недовіру до правоохоронної системи та держави в цілому. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Слідчим Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018040030001825 від 7 серпня 2018 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою позивача, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України (а.с.4). 28 лютого 2019 року слідчим слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Сеніним В.В. винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину (а.с.6 зворотна сторона). Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 6 лютого 2020 року постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області Сеніна В.В. від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження №12018040030001825 скасовано, так як постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належного опису обставин відкриття кримінального провадження, а також прізвища, ім`я та по-батькові тієї особи, якою, за повідомленням [PERSON] , вчинено злочин; переліку проведених слідчим дій, спрямованих на підтвердження чи спростування події злочину; не розкрита об`єктивна та суб`єктивна сторона складу злочину, не вказано, якими отриманими слідчими доказами чи відомостями спростовується наявність в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України; висновок слідчого про те, що існує інше, аналогічне цьому, кримінальне провадження, не є підставою для закриття справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; не надана правова оцінка повідомленим заявником обставинам та здобутим слідчим доказам. Зазначено, що фактично, таке обґрунтування слідчим оскарженої постанови вказує на непроведення ним слідчих (розшукових) дій взагалі (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України). Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу позову посилався на винесення незаконної постанови слідчим слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження, а також на наявність ухвали слідчого судді, якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факту заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між зазначеними діяннями відповідача та можливим настанням шкоди. Сам по собі факт того, що прийняте слідчим слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області Сеніним В.В. процесуальне рішення про закриття кримінального провадження було скасовано слідчим суддею, не свідчить про незаконність дій відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки постанова слідчого скасована з процесуальних підстав, а цей факт не свідчить про заподіяння шкоди позивачу. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному\~випадку судом\~враховуються правові\~висновки,\~яких дійшов\~Верховний Суд\~у постанові\~від 22\~січня 2021\~року у\~справі № 686/31698/19\~(провадження\~№ 61-9053св20),\~у постанові\~від 21\~грудня 2019\~року у\~справі № 285/3475/18-ц\~(провадження\~№ 48184св\~18),\~у постанові\~від 10\~липня 2019\~року у\~справі № 522/3429/17\~(провадження\~N\~28015св18),\~у постанові\~від 04\~березня 2020\~року у\~справі № 639/1803/18\~(провадження\~№ 18842св19),\~у постанові\~від 23\~червня 2020\~року у\~справі № 554/108/18\~(провадження\~№ 61-41514св18),\~у постанові\~від 04\~листопада 2020\~року у\~справі № 761\~/20966/17\~(провадження\~№ 61 -17262св 19). З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Щодо відзиву на позовну заяву. 24 травня 2021 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Мітусова К.С. подала до суду відзив на позовну заяву. Частинами четвертою, п`ятою статті 178 ЦПК України передбачено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Згідно з частиною сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до пунктів 1-7 частини першої, частини четвертої статті 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. До відзиву на позовну заяву представником відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підтвердження надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи додано ксерокопії квитанцій АТ «УКРПОШТА». Однак, судом дані ксерокопії квитанцій не беруться до уваги, оскільки адресатом в одній з квитанцій вказано «АФАЙНИ О В», який не є стороною у справі, опис документів, що надсилаються, відсутній, на яку адресу була спрямована така поштова кореспонденція не зазначено. Таким чином, до віздиву відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в порушення пункту другого частини п`ятої статті 178 ЦПК України не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У зв`язку з цим зазначений відзив не може бути прийнято судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed