Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 66\~304,75 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликаючись на те, що 05.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №L01.188.36738. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 66\~630,00 гривень, зі сплатою 3% річних, з повернення, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно Кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим (меморіальним) ордером. Однак, станом на день звернення до суду, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Внаслідок невиконання боржником своїх зобовязань за договором станом на 17.09.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 66\~304,75 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подала до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд\~справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 05.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №L01.188.36738. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 66\~630,00 гривень, зі сплатою 3% річних, з повернення, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. /а.с.7-9/. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в сумі 66\~630,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи /а.с.15,16/. 29.04.2016 року між [PERSON] «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/04-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт відступив ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» з 29.04.2016 року, а ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором/а.с.21-27/. Згідно витягу з додатку за договором факторингу /а.с.28/ станом на 29.04.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становила 71\~004,75 гривень. 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на [PERSON] «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №L01.188.36738 від 05.06.2016 року, за яким відповідач являється боржником /а.с.30-35/. Згідно розрахунку /а.с.36/ станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість за кредитним договором №F94.282.70336 становила 66\~304,75 гривень. Листом банку відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги [PERSON] «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» за кредитним договором /а.с.47/. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст.\~1050\~ЦК України\~передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). У відповідності до\~ст. 623 ЦК України,\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1. ст.625 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків (ст.611 ЦК України). Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі платежів, невиконання своїх зобовязань, у відповідача виникла заборгованість перед [PERSON] «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором №L01.188.36738 /а.с.20/. Станом на 17.09.2018 року заборгованість становить 66\~304,75 гривень. Матеріалами справи підтверджується, що 27.07.2018 року позивач скерував на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань /а.с.46/, однак останнім така вимога була проігнорована, та не виконано зобовязання за Кредитним договором №L01.188.36738. Останній платіж боржником здійснено 23.09.2016 року /а.с.17-18/. Відповідно до вимог ч. 3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що у відповідача дійсно наявна заборгованість по кредитному договору №F94.282.70336від 19.05.2016 року. Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не зявилась та не подала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] «НЬЮ ФАЙНЕНС\~СЕРВІС» кошти в сумі 66\~304,75 гривень за кредитним договором №L01.188.36738, а тому позов підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до вимог ст.\~141 ЦПК України,\~слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved