Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, посилаючись на те, що відповідно до договору № 105/2006 від 09.10.2006 р. відповідач отримала кредит у розмірі 27 683,00 доларів США . В забезпечення виконання зобов»язання між ПАТ « Мегабанк » та відповідачем було укладено договір застави майна № 83/2006-з за яким остання передала в заставу ПАТ « Мегабанк» автомобіль -фургон ізотермічний-В , марки HYNDAI, модель HD 72, 2006 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова) [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER]. При укладанні кредитного договору № 105/2006 від 09 жовтня 2006 року відповідач подала до банку копію паспорта [NUMBER] виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 19 лютого 2002 року та копію ідентифікаційного коду. Згідно з даними паспорту [NUMBER], відповідач мала прізвище - [PERSON]. На виконання умов кредитного договору, щодо повідомлення кредитодавця про зміну паспортних даних, відповідач надала до банку свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.11.2008 року та копію паспорта [NUMBER] виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 листопада 2008 року. Згідно з даними паспорту прізвище Відповідача було змінено на [PERSON]. Порушення відповідачем - [PERSON] умов кредитного договору було підставою для звернення ПАТ «Мегабанк» до суду з позовом про стягнення заборгованості. 01 квітня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 2-1982/10 було винесене судове рішення, яким з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14682,08 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят два долари США, що еквівалентно 117 486,00 (сто сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень та 42 371,32 (сорок дві тисячі триста сімдесят одна) гривня, а всього 158 857,32 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 32 копійок). На даний час виконавчі провадження щодо примусового виконання судового рішення по справі № 2-1982/10 на підставі постанови державного виконавця закриті (постанова про повернення виконавчого документа ВП № 2995384 від 05 серпня 2013 року, ВП № 30107676 від 05 серпня 2013 року) у зв'язку із відсутністю майна відповідача та джерел погашення заборгованості, а тому зазначене судове рішення не виконано. В жовтні 2014 року ПАТ «Мегабанк» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. При розгляді цивільної справи № 2/712/3063/ 14 712/13845/14-ц, судом згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області було встановлено місце реєстрації Відповідача - [PERSON], яка зареєстрована за адресою; [ADDRESS]. На підставі зазначеного ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси (суддя Пироженко С.А.) від 23.10.2014 року позовна заява повернута позивачеві та роз'яснено право ПАТ «Мегабанк» звернутися до Канівського міськрайонного суду Черкаської області за територіальністю. Відповідачем внаслідок неповернення у встановлені строки кредитних коштів та несплати відсотків за його користування завдано істотної шкоди позивачу, у зв'язку з чим останній значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі, тому просять , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Мегабанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ « Мегабанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та стягнути судові витрати: по сплаті судового збору - 1588,557 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень (пояснень) на позов не направляла, тому суд визнає її неявку неповажною і вважає можливим слухати справу за її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач дійсно уклала кредитний договір № 105/2006 від 09.10.2006р. та отримала кредит у розмірі 27 683,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.10.2010 року (а.с. 4-6). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язана була сплачувати щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом з відсотками, комісією та інші витрати. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. 01 квітня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 2-1982/10 було винесене судове рішення, яким з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14682,08 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят два долари США, що еквівалентно 117 486,00 (сто сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень та 42 371,32 (сорок дві тисячі триста сімдесят одна) гривня, а всього 158 857,32 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 32 копійок). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 105/2006 від09.10.2006р. ПАТ « Мегабанк» і відповідач уклали договір застави рухомого майна № 83/2006-з від 09.10.2006 р., згідно якого відповідач надала в заставу автомобіль -фургон ізотермічний-В , марки HYNDAI, модель HD 72, 2006 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова) [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER]., який належить на праві власності [PERSON]. На виконання умов кредитного договору, щодо повідомлення кредитодавця про зміну паспортних даних, відповідач [PERSON] надала до банку свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.11.2008 року та копію паспорта [NUMBER] виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 листопада 2008 року. Згідно з даними паспорту прізвище відповідача було змінено на [PERSON]. Згідно ст.. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору, належить до забезпечувальних обтяжень. Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням за рахунок предмета обтяження у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Згідно із частиною 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження відповідно до забезпечувального обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У відповідності до 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 3.1. Договору застави передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем основного зобов'язання, а також; з інших підстав, передбачених чинним законодавством, Заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, в позасудовому порядку згідно із законодавством України. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається поміж іншим спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Частина 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» надає право обтяжувачу на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувана в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, відступлення обтяжувану права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» закріплено право обтяжувача задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Частиною 5 цієї ж статті зазначено, що договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст.. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі. За таких обставин, позивач просить суд встановити вищезазначений спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження (застави), оскільки такий спосіб не лише є адекватним, ефективним, і співрозмірним із заявленими вимогами, а тому може бути застосований судом у розумінні ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки прямо передбачений п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати: судовий збір в розмірі 1588,57 грн.

Outcome: approved