Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Малого приватного підприємства «Дружба» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно . В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просить визнати дійсним договор купівлі-продажу на нерухоме майно , а саме будівлі та споруди асфальтного заводу. Свої вимоги мотивував тим, що 10 лютого 2014 року в місті Козятині Вінницької області між ним та Малим приватним підприємством «Дружба» від імені якого на підставі Статуту діяв [PERSON], попередньо домовившись щодо всіх істотних умов договору, в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, будівлі і споруди асфальтного заводу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що предметом договору є нерухоме майно, то сторони, як слідує з п 6.1 договору домовилися, що продавець бере на себе зобов'язання протягом 10-ти діб нотаріально посвідчити договір у приватного чи державного нотаріуса, а позивачка зобов'язалася прийняти його та оплатити його вартість відповідно до умов договору. Однак, незважаючи на цю домовленість, та ту обставину, що на виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв майно та розрахувалася за нього про що свідчить розписка, відповідачка безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. [PERSON], вважає, що, незважаючи на ухилення відповідачкою від нотаріального посвідчення договорів, враховуючи його повне виконання сторонами, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України договори купівлі продажу укладені сторонами можуть бути визнаний судом дійсним. При цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач в судове засідання не з'явився , подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року в місті Козятині Вінницької області між [PERSON] та відповідачем по справі Малим приватним підприємством «Дружба» в простій письмові формі був укладений договір купівлі продажу будівель і споруд асфальтного заводу, до складу якого входять: контора зазначена на плані літерою «А», підвал - «П/А», гараж - «Б», котельня - «В», склад - «Г», убиральня - «Д», споруда асфальтного заводу з бітумосховищем №1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Умовами укладеного договору визначені усі істотні умови купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: предмет договору, ціна та порядок розрахунків, гарантії, якість та порядок передачі майна, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, повні та достатні реквізити сторін. Судом також встановлено, що на даний час сторони виконали договір повністю. 10 лютого 2014 року власник МПП «Дружба» [PERSON], на виконання умов договору передав, а позивач [PERSON] прийняв придбане майно по акту прийому передачі, а [PERSON], в якості розрахунків за продане майно отримав кошти в сумі сто тисяч гривень, що підтверджується розпискою від 10.02.2014 року. Укладений сторонами договір купівлі-продажу не суперечить вимогам чинного законодавства України, зокрема, ст.317, 319, 321, 346 ЦК України, згідно яких власнику належить право володіння, користування та розпорядження майном, які він реалізує на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно ст.209, 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Зі змісту ч. 1 ст.220 ЦК України слідує, що у разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемний. Однак, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, враховуючи, що при укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого манна сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору - сплачена вартість майна та здійснено його передачу, договори відповідають вимогам законодавства України, і при цьому відповідач ухиляються від нотаріального посвідчення договір, що, в свою чергу, не дає змоги позивачу зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно та підтвердити своє право власності перед третіми особами, відповідно до ч.2 ст..220 ЦК України суд доходить висновку, що договір купівлі - продажу нерухомого майна укладеного 1.02.2014 року між Малим приватним підприємством «Дружба» та [PERSON] має бути визнаний дійсним без необхідності подальшого нотаріального посвідчення, але на підставі п,1.5 ч 1 ст. 19 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягає державні реєстрації. На підставі наведеного та

Outcome: approved