Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку, окрім позивача та членів його сім`ї зареєстрована відповідач [PERSON] , яка не має родинних стосунків з позивачем, та не мешкає у будинку. У зв`язку із тим, що відповідач зареєстрована у будинку позивача, останній позбавлений можливості повноцінно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 05 жовтня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», наслідком визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстрації місця проживання. Згідно договору дарування від 17.12.1991 (а.с. 6-7) позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно довідки Кремінської міської ради від 09.08.2021 (а.с. 8) відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте родинних стосунків між позивачем та відповідачам немає. Згідно комісійного Акту органу місцевого самоврядування щодо встановлення факту проживання від 10.08.2021 (а.с. 9) - відповідач не проживає за місцем реєстрації в буд. [ADDRESS] , її особистих речей в будинку немає, перешкод у проживанні їй ніхто не чинить. Таким чином суд вважає,що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved