Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в якому просить визнати виконавчий напис №863 від 11.03.2014 року, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS], таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 120 000 дол. США зі строком повернення до 06.04.2017 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та позивачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Згідно з договором про відступлення права вимоги від 12.11.2010 року право вимоги за договором іпотеки було придбано ТОВ «ОТП Факторинг». 11.03.2014 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] було видано виконавчий напис №863, при примусовому виконанні якого постановою державного виконавця від 23.09.2014 року було накладено арешт на майно та оголошено заборону його відчуження. З виконавчим написом позивач не погоджується з тих підстав, що він не отримував особисто, а також йому не надходило на адресу жодної вимоги про усунення порушення. Також вважає, що загальна сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не є безспірною та виконавчий напис вчинено нотаріусом без перевірки факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості не на підставі первинних документів. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Посилалися на обставини, викладені у позові. Також зазначили, що надані нотаріусу документи не відображують безспірність вимог відповідача та наявність заборгованості, а також містять невідповідності та неточності, а саме: неможливо побачити за який саме період нарахована заборгованість за кредитом та за який період відповідно нарахована сума відсотків за користування кредитом; згідно наданої копії виписки вбачається, що у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем; докази отримання позивачем досудової вимоги відсутні, відсутні документи, що є обов'язковими для здійснення виконавчого напису нотаріуса, чим порушено порядок вчинення нотаріальних дій. На підставі викладеного просять суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, згідно яких зазначив, що на адресу реєстрації та проживання [PERSON] була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та про усунення порушень за кредитним договором, в якій була зазначена сума заборгованості за кредитом. Вважає, що нотаріус діяв в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства при вчиненні нотаріальної дії. Представник третьої особи Дзержинський відділ ДВС ХМУЮ в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського МНО [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, а також письмові заперечення, згідно яких вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки боржник може оспорити лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а саме дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, які при цьому не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також зазначила, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нею з суворим дотриманням вимог Закону на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості: договір іпотеки, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка з особового рахунку. Виконавчий напис було вчинено в межах встановленого законом строку. Обов'язку нотаріуса щодо перевірки безспірності боргу у боржника перед вчиненням виконавчого напису законодавством не встановлено. При цьому також зазначила, що для вчинення виконавчого напису нормативними актами не передбачено подання первинних документів нотаріусу. Крім того, вказує, що виконавчий напис був вчинений нею після спливу тридцяти днів з моменту направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень, оскільки чинне законодавство визначає обов'язок іпотекодержателя надіслати іпотекодавцю (боржнику) письмову вимогу про усунення порушення та не визначає початок відліку тридцяти денного строку на виконання такої вимоги із моменту її отримання іпотекодавцем (боржником). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЩІК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягаю обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 06.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СNL 700/570/2007, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 120 000 доларів США строком до 06.04.2017 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання кредитного договору, 06.04.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PСL - СNL 700/570/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 1692, відповідно до якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] боргових зобов'язань перед банком по кредитному договору, було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Також встановлено, що 11.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 06.04.2007 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим №1692, передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк», правонаступнику ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником АКБ «Райффазен Банк Україна». Право вимоги за зазначеним договором іпотеки на підставі ст.ст.512-516,656,1077-1086 Цивільного кодексу України придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонувалося задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі: - залишок заборгованості за кредитом - 109 875,93 доларів США; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 15 330,10 доларів США, що всього становить 125 206,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.03.2014 року становить 1 156 390,37 грн.; витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. Всього, в гривневому еквіваленті - 1 158 390,37 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 06.04.2007 року по 17.12.2013 року. Згідно ст.ст. 55,124 Конституції України ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Згідно із ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчиненням виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст.88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»). Згідно зі ст.99 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктами 3.1., 3.2. гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на час вчинення виконавчого напису, передбачалося, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з п.1 Переліку до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх отримувача будь-яких заперечень, будь-яких не погоджень із заявленими вимогами, будь-яких зустрічних заяв з відповідними обґрунтуваннями та своїми запереченнями, вимоги, за наслідками яких не виник спір між сторонами, вимоги, під сумнів змісту яких не ставить отримувач даних вимог. Тобто вказаними положеннями законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Із наданих нотаріусом матеріалів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, зокрема договору іпотеки №PСL-СNL700/570/2007 від 06.04.2007 року, розрахунку заборгованості, що підлягає стягненню станом на 17.12.2013 року, з якого вбачається, що заборгованість за кредитом складає 109 875,93 долара США, сума відсотків за користування кредитом 15 330,10 долара США, загальна сума 125 206,03 долара США, виписка з особового рахунку [PERSON] станом на 17.12.2007 року, досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором (вимога про усунення порушення) на ім'я [PERSON], де сума заборгованості збігається із сумою, зазначеної у виконавчому написі. Дані вимоги датовані 17.12.2013 року. Крім того, відповідно до п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на час вчинення виконавчого напису, передбачалося, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. При цьому, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Представником стягувача було надано нотаріусу докази надіслання боржнику вимоги про усунення порушень, про що свідчить поштовий опис вкладення в цінний лист з відміткою пошти про відправлення на адресу реєстрації [PERSON] ([ADDRESS]). Тобто, приватний нотаріус маючи оригінал договору іпотеки, розрахунок заборгованості, а також вимогу про усунення порушень, поштовий опис, здійснила виконавчий напис, з дотриманням ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», тобто вже після спливу 30 днів з моменту надсилання стягувачем письмової вимоги про усунення порушень. У позовній заяві позивач не посилався на докази, які б спростовували розмір його заборгованості за кредитним договором, такі докази не були надані ним у суді. Розмір заборгованості у виконавчому написі відповідає розміру, зазначеною у вимозі Банку, заборгованості позивача за кредитом та відсотками у валюті кредиту. Згідно, пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. В судовому засіданні представник ТОВ «ОТП Факторинг України» зазначив, що заборгованість за кредитом не погашена, а тому Банк мав право вибору способу захисту своїх прав як шляхом звернення до суду, так і шляхом звернення до нотаріуса. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 11.03.2014 року, вчинений відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що Банк, звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, реалізував своє право на захист свого цивільного права, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed