Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом та просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном, вселення в квартиру, встановлення порядку користування спільним майном та зобов'язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду уточнюючу позовну заяву в якій зменшив свої позовні вимоги та просив зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні власністю, встановити порядок користування спірною квартирою та зобов'язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки по сплаті комунальних послуг, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву вказуючи про те, що із уточнюючою заявою позивача ознайомився та не заперечує проти її задоволення, просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з'явився надавши свою заяву про розгляд справи у його відсутність, поклався на рішення суду. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання від 28.04.2001 р. позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.01.2013 р. вказана квартира була поділена між подружжям та визнано за позивачем право власності на 12 частину спірної квартири [NUMBER]. 01.04.2013 р. було зареєстроване право власності позивача. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно положення закріпленого статтею 155 ЖК України вбачається, що власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, встановлених законом. Крім цього ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні власністю. Відповідно до положення ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Враховуючи те, що відповідач погодився із запропонованим позивачем порядком користуванням спірною квартирою, суд вважає можливим встановити визначений сторонами порядок користування спірною квартирою. Згідно ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язання, пов'язаними із спільним майном. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та енергопостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будівель та споруд та прибудинкових територій. Статтею 104 ЖК України та п.13 «правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями» встановлено, що спори, які виникають під час користування приміщеннями жилих будинків розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved