Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Виконкому Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, про визнання права власності, в якому просив визнати за ним право власності на будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт.\~Кіровське, вул.\~Некрасова, №\~67. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2005 року за ним було визнано право власності на незавершене будівництво №\~67\~по вул.\~Некрасова в смт,\~Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною вартістю 21\~736\~грн., що складається з будинку «А» та літньої кухні «Б», на земельній ділянці, площею 1\~500\~кв.м. Рішення набрало законної сили 20\~червня 2005 року. На теперішній час він повністю завершив будівельні роботи згідно технічної документації та отримав відповідний технічний паспорт на обєкт від 23.09.2007\~року. Будинок з часу побудови належним чином підключений до комунікацій газо, водопостачання, підключена електрика. Однак без визнання права власності на відповідне нерухоме майно він не може належним чином розпоряджатися своїм майном, тому він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідність до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до с.\~61\~ЦПК\~України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2005\~року за [PERSON] визнано право власності на незавершене будівництво №\~67\~по вул.\~Некрасова в смт,\~Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною вартістю 21\~736\~грн., що складається з будинку «А» та літньої кухні «Б», на земельній ділянці, площею 1\~500\~кв.м., що підтверджується копією рішення суду (а.с. 10-11). Відповідно до\~ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №\~118 від 20 жовтня 2010\~року, [PERSON] надано дозвіл на оформлення самочинно збудованого житлового будинку по вул.\~Некрасова, 67 в смт.\~Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту. Виходячи з викладеного, збудоване нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва. Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2007\~року позивач завершив будівельні роботи та отримав технічний паспорт на обєкт від 23.09.2007\~року, що підтверджується відповідним технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 15-20). Частиною 3\~ст.\~376\~Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №\~450-22/VI від 29 жовтня 2013\~року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою смт.\~Кіровське вул.\~Некрасова, 67. Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права та враховуючи, що після переобладнання будівельні конструкції знаходяться в нормальному та задовільному стані, придатні для подальшої експлуатації за функціональним призначенням, претензій щодо проведення переобладнання від третіх осіб не надходило, воно не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, суд вважає позовні вимоги в частині визнання права власності на самочинне будівництво обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved