Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2012 року між ним та відповідачкою укладено договір банківського обслуговування № BL_КГ100095400, згідно якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 5500 грн. з кінцевим терміном повернення 17 лютого 2015 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01 % річних, а щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом становить 3,00% від суми кредиту. Порядок і строки повернення кредиту сторони визначили самим договором. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно, згідно графіку, що є додатком № 1 до кредитного договору, поповнювати визначений рахунок, відкритий в банку шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за суми платежів, що встановлені графіком, а також суми комісії за управління кредитом. Однак відповідачка взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконує належним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 11 серпня 2015 року становить 43972,72 грн. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погасила, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася у звязку з чим ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, щоміж позивачем та відповідачкою 17.02.2012 року укладено договір банківського обслуговування № BL_КГ100095400, згідно якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 5500 грн. з кінцевим терміном повернення 17 лютого 2015 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,01 % річних, а щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом становить 3,00% від суми кредиту. Графік погашення кредиту та інші платежі вказані в додатку № 1 до вищевказаного договору. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань у відповідачки станом на 11.08.2015 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 43972,72 грн., а саме: 4774,17 грн. заборгованість по поверненню кредиту, 0,59 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 5280,00 грн. заборгованість по сплаті комісії, 33917,96 грн. штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань. На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Зважаючи на вказані вище норми закону, беручи до уваги умови кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. На підставі ст.ст. 526,527,530,611,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved