Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 14.03.2017 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №2038681/140317 до Договору комплексного банківського обслуговуванням фізичних осіб та відкрито поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 9500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом у розмірі 30 % річних. Відповідно до п.п.3.4.1 заяви про приєднання відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні установ банку. Банк надав клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. Також, було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою Заяви про приєднання, відповідно до умов якої банк надав кредит на споживчі потреби шляхом встановлення кредитної лінії на його картковий рахунок. Згідно п.6.5.1 Заяви про приєднання, процентна ставка закредитом є фіксованою та складає 30% річних за користування кредитними коштами. Згідно п.6.6. Заяви про приєднання - Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, також Клієнт має право провести повне чи часткове погашення Кредиту. Відповідно до п.1.6. розділу ХХІІ Договору ДКБО, максимально можливі для встановлення Клієнту параметри кредитування, які погоджені сторонами як істотні умови Кредитного договору, вказуються в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Згідно п.п.1.33. розділу ХХІІ Договору ДКБО, строк повернення кредиту є таким, що настав, і Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання, зокрема, випадку прострочення виконання зобов`язань Клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. Позивач зазначає, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 20.07.2020 року виникла заборгованість в розмірі 13611,39 грн., а саме: - 9441,43 грн. - заборгованості по основному боргу; - 3110,65 грн. - проценти за користування кредитом; - 10,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена); - 458,64 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; - 179,39 грн. - сума втрат від інфляції на суму основного боргу; - 106,56 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 198,66 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 106,06 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погасив заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її в судовому порядку. 12.11.2020 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст..ст. 274-279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.03.2017 року між сторонами був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання №2038681/140317 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.14). Також між сторонами було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, відповідач просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] .(а.с.15) Відповідно до п.п.6.3, 6.6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії банк встановив наступні максимальні параметри кредитування: бажаний кредит 9500,00грн., максимальний розмір кредиту 100000,00грн., строком 36 місяців з можливістю продовженням на той самий строк. Відповідно до п. 3.1 Заяви шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до Договору. Відповідно до п. 5.1 Заяви вона є невід`ємною частиною Договору. Підписанням цієї Заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнута згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Відповідно до п. 6.1 Заяви підписанням цієї Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складової Заяви на приєднання, відповідач погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та банком Кредитного договору. Згідно п.6.6. Заяви Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0,00 % від суми заборгованості за Кредитом. Сплата якої не прострочена. Банк виконав свої зобов`язання, відкривши відповідачу відповідний рахунок. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Умовами договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню та проценти за користування коштами. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов`язань, передбачених умовами Договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, сума якої відповідно до наданого розрахунку,станом на 20.07.2020 року становить: - 9441,43 грн. - заборгованості по основному боргу; - 3110,65 грн. - проценти за користування кредитом; - 10,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена); - 458,64 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; - 179,39 грн. - сума втрат від інфляції на суму основного боргу; - 106,56 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 198,66 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 106,06 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. (а.с.8-13). Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved