Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за фактично надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.05.2012р. по 31.09.2013р. в розмірі 1309 грн. 46 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником та проживає у квартирі [ADDRESS], який перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Господар». Не зважаючи на те, що власники квартир зобов'язані брати участь у витратах на утримання будинків і прибуткових територій, відповідач користується послугами позивача по утриманню та обслуговуванню будинку, в якому вона проживає, однак належним чином плати за вказані послуги не вносить, внаслідок чого за період з 01.05.2012р. по 31.09.2013р. утворилась заборгованість в розмірі 1309 грн. 46 коп., а тому просить таку стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним. На підтвердження фактичного надання відповідачу послуг з утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] та прибудинкової території покликається на постійно діючі угоди з міською та районною аварійними службами СЕС, про утилізацію твердих побутових відходів, озеленення та зрізка та ін., просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.18). Пояснила, що зверталася до позивача із запитом про виконання робіт по обслуговуванню систем водопостачання та водовідведення у 2012-2013р.р., однак витрати та об'єм виконаних позивачем робіт вважає мізерним, тому позовні вимоги визнала частково, без послуги «обслуговування системи водопостачання та водовідведення», яка не надається, та погодилась сплатити борг у розмірі 896,62 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу на праві приватної власності і в такій зареєстрована відповідач (а.с.5) та що будинок за вказаною адресою перебуває на балансі ЛКП «Господар» та ним обслуговується. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом першим частини першої статті 20 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Судом встановлено, що міська рада є власником будинку [ADDRESS] у вищевказаному будинку. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП «Господар», яке несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям (у тому числі і відповідачу), то остання повинна сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Таким чином, оскільки за період з 01.05.2012р. по 31.09.2013р. за фактично надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, утворилась заборгованість в розмірі 1309 грн. 46 коп. (а.с.6), така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Разом з тим, судом не беруться до уваги заперечення відповідача, оскільки не зважаючи на обов'язок позивача відповідно до пункту 14.1 розділу XIV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190, обслуговувати та реконструювати дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення, які перебувають у нього на балансі, [PERSON] всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, жодних доказів на підтвердження неналежного надання позивачем вказаних послуг суду не надала, на підтвердження необхідності здійснювати нарахування оплати за вказані послуги за іншими тарифами суду не представила, свого розрахунку заборгованості за вказані послуги не подала. При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1, 2) судові витрати по справі у розмірі 236 грн. 50 коп. Разом з тим, відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору встановлено у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп., а тому, оскільки позов задоволено повністю, різницю між мінімальним розміром судового збору та фактично сплаченим позивачем, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved