Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості по генеральному договору про надання кредитних послуг №BL1915 від 11 квітня 2008 року, мотивуючи тим, що 11 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1915, зі змінами та доповненнями, викладеними в додаткових угодах від 08 травня 2009 року, 22 липня 2010 року, 23 грудня 2011 року, 26 березня 2012 року, 27 квітня 2012 року та 27 грудня 2012 року. Згідно умов договору відповідач [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 500 000 доларів США. В рамках вказаного Генерального договору 11 квітня 2008 року та 17 квітня 2008 року з відповідачем укладено додаткові угоди, за умовами яких [PERSON] надано ліміт кредиту в розмірі 80 000,00 доларів США із відсотковою ставкою 14,00% річних та в розмірі 417 390,00 доларів США із відсотковою ставкою 11,50% річних відповідно з датою погашення 17 квітня 2023 року. Індивідуальними угодами було передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредит в терміни та розмірах визначених графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною індивідуальних угод. У зв'язку з порушенням графіку погашення кредиту, за нею виникла заборгованість. Відповідно до вимог Генерального договору позивач вправі вимагати повернення всієї суми наданого кредиту у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань. З метою забезпечення виконання зобов'язань по генеральному договору про надання кредитних послуг №BL1915 від 11 квітня 2008 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено два договори поруки № BL2720/1 від 11 квітня 2008 року із змінами та доповненнями від 08 травня 2009 року, та № BL1915/1 від 17 квітня 2008 року із змінами та доповненнями від 22 липня 2010 року, 23 грудня 2011 року та 27 грудня 2012 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2016 року із відповідачів стягнуто у солідарному порядку 481 322 дол. США 34 центи, що по курсу НБУ станом на 14 березня 2014 року становить 4 560 990 грн. 83 коп. за кредитним договором №BL1915 від 11 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON]. Станом на день звернення із позовом до суду заборгованість за Генеральним кредитним договором не погашена. У зв'язку із чим позивачем нараховано заборгованість за відсотками в розмірі 129 147,55 доларів США за період з 01 лютого 2015 року по 08 грудня 2017 року, яку банк просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Справа перебувала у провадженні в судді Островського Л.Є. 16 жовтня 2018 року справу прийнято до розгляду суддею Бабій О.М. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. У зв'язку із чим по справі призначено підготовче засідання. Ухвалою від 05 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 січня 2019 року. У судовому засіданні 24 січня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 24 січня 2019 року проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що нарахування відсотків за кредитом після ухвалення судом рішення про дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості суперечить нормам матеріального права. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У підготовчому судовому засіданні 05 грудня 2018 року її представник проти задоволення позову заперечував з аналогічних підстав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника та поручителя заборгованості по відсотках за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», найменування якого змінено на ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL1915, за яким банк зобов'язався надати, позичальнику (відповідачу) 500 000 доларів США. (а.с. 12-18). В рамках даного генерального договору 11 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № BL1915/BL2720- КL+ до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року (індивідуальна угода - кредитна лінія плюс) відповідно до якої позичальнику (відповідачу) надано ліміт кредиту в розмірі 80 000,00 доларів США із відсотковою ставкою 14,00% річних терміном погашення всієї суми кредиту не пізніше 01 квітня 2028 року (а.с. 19-21). 17 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № BL1915/BL1915-К до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року (індивідуальна угода - кредит без відстрочення) відповідно до якої позичальнику надано ліміт кредиту в розмірі 417 390,00 доларів США із відсотковою ставкою 11.50% річних (п.п. 1, 3.1.). Відповідно до п.2.2. вказаної угоди позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до цієї індивідуальної угоди та/або згідно умов відповідної угоди сторін (а.с. 22-27). Додатковими угодами від 08 травня 2009 року, 08 травня 2009 року, 22 липня 2010 року, 22 липня 2010 року, 23 грудня 2011 року, 23 грудня 2011 року, 26 березня 2012 року, 27 квітня 2012 року, 27 грудня 2012 року, 27 грудня 2012 року змінено первісні умови договору в частині строку повернення кредитних коштів, процентної ставки, встановлено порядок сплати простроченої заборгованості, розмір плати за користування кредитом (а.с. 28-69). Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов'язань, якими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по додатковій угоді № BL1915/BL2720- КL+ до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року та додатковій угоді № BL1915/BL1915-К до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договори поруки №BL2720/1 від 11 квітня 2008 року та №BL1915/1 від 17 квітня 2008 року. Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4. договорів поруки, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за основним договором. (а.с.70-75) Додатковими угодами № 1 до договору поруки №BL2720/1 від 11 квітня 2008 року та № 1 до договору поруки №BL2720/1 від 11 квітня 2008 року сторонами внесені доповнення та зміни до договорів поруки, у зв'язку із укладенням між позичальником та банком додаткових угод (а.с. 76-83). Через неналежне виконання зобов'язань за зазначеними договорами банк звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом про дострокове стягнення всієї заборгованості. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2016 року із відповідачів стягнуто у солідарному порядку 481 322 дол. США 34 центи, що по курсу НБУ станом на 14 березня 2014 року становить 4 560 990 грн. 83 коп. за кредитним договором №BL1915 від 11 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON]. Із мотивувальної частини рішення вбачається, що стягнута судом сума в розмірі 481 322 дол. США 34 центи складається із наступної заборгованості: - по додатковій угоді № BL1915/BL2720- КL+ до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року в розмірі 73 756,99 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14 березня 2014 року становить 664 360,94 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту - 70 110,59 доларів США (664 360,97 грн.), в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1 038,24 доларів США (9 838,26 грн.), відсотки - 3 602,32 доларів США (34 135,22 грн.), підвищені відсотки - 44,08 доларів США (417,70 грн.); - по додатковій угоді № BL1915/BL1915-К до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11 квітня 2008 року в розмірі 407 568,35 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14 березня 2014 року становить 3 862 076,97 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту - 379 299,17 доларів США (3 594 201,01 грн.), в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту - 7 405,83 доларів США (70 176,90 грн.), відсотки - 27 597,57 доларів США (261 511,81 грн.), підвищені відсотки та пеня - 671,61 доларів США (6 364,15 грн.) Як визнано представниками сторін, рішення суду відповідачами не виконано, кредитна заборгованість не погашена. У зв'язку із невиконанням рішення суду позивачем нараховано заборгованість по відсотках за кредитним договором в розмірі 224 203,28 дол. США (а.с. 8-11). Однак за змістом позовних вимог позивач просить стягнути тільки частину цієї заборгованості в розмірі 129 147,55 доларів США за період з 01 лютого 2015 року по 08 грудня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Універсал Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк». Таким чином, ухвалення судом рішення від 05 квітня 2016 року, яким на користь банку було стягнуто достроково заборгованість по кредитному договору №BL1915 від 11 квітня 2008 року, надає банку лише право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення відсотків за кредитним договором з позичальника та поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. ч. 2, 16, 20, 527, 530, 612, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed