Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~в якому\~вказав,\~що відповідно\~до державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку серія\~ЗП №037079\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка мешкала\~по [ADDRESS] ,\~на підставі\~розпорядження голови\~Якимівської райдержадміністрації\~від 10жовтня\~2003\~року №475\~була власником\~земельної ділянки\~площею 7.87\~га,\~яка розташована\~на території\~Давидівської сільської\~ради Якимівського\~району Запорізької\~області кадастровий\~номер 2320381200:08:013:0004.\~У 2004\~році позивач\~уклав з\~ [PERSON] \~договір купівлі-продажу\~вказаної земельної\~ділянки шляхом\~передачі за\~визначену ціну\~правовстановлюючого документу\~на земельну\~ділянку.\~Таким чином,\~позивач фактично\~з 2004\~року одноосібно,\~безперервно та\~відкрито володіє\~даною земельною\~ділянкою,\~користується нею\~та несе\~витрати на\~її утримання.\~Інші особи\~своїх прав\~на вказану\~земельну ділянку\~не пред`являли\~та на\~даний час\~не пред`являють.\~Після цього,\~у 2012\~році [PERSON] \~зустрівся з\~ [PERSON] \~і вона\~запропонувала на\~підтвердження укладеного\~між ними\~договору у\~2004\~році написати\~розписку.\~28.02.2012\~ року\~ [PERSON] \~написала розписку\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~про те,\~що отримала\~від нього\~30000\~грн.\~за договором\~купівлі-продажу\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~2320381200:08:013:0004\~державний акт\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серія ЗП\~№037079.\~У подальшому\~позивачу стало\~відомо,\~що [PERSON] \~померла,\~коли саме\~йому не\~відомо. В зв`язку з викладеним, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 7,87 га, яка розташована на території Давидівського старостинського округу Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320381200:08:013:0004. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду. Судом зважаючи на існування умов передбачених ч.1 ст. ст.280 ЦПК України, відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №037079 [PERSON] , [INFO] , яка мешкала по [ADDRESS] , на підставі розпорядження голови Якимівської райдержадміністрації від 10 жовтня 2003 року №475 була власником земельної ділянки площею 7.87 га, яка розташована на території Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області кадастровий номер 2320381200:08:013:0004. У 2004 році позивач [PERSON] уклав в усній формі з [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки шляхом передачі за визначену ціну правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Таким чином, позивач фактично з 2004 року одноосібно безперервно та відкрито володіє даною земельною ділянкою, користується нею та несе витрати на її утримання. Інші особи своїх прав на вказану земельну ділянку не пред`являли та на даний час не пред`являють. 28 лютого 2012 року [PERSON] написала розписку на ім`я [PERSON] , про те, що отримала від нього 30000 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 2320381200:08:013:0004 державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП №037079. З дослідженого листа звідуючого Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 02 березня 2021 року за №59/01-16, вбачається що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась та з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався (а.с.28). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4\~ст. 344 ЦК України\~встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 вбачається, що відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Відповідно пункту 11 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 14.05.2019 року у справі № 910/172717, правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України, а самі наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужім майном; відкритість володіння; безперервність володіння сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач, починаючи з 2004 року і до теперішнього часу одноосібно безперервно та відкрито володіє земельною ділянкою, площею 7.87 га, яка розташована на території Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області кадастровий номер 2320381200:08:013:0004, користується нею та несе витрати на її утримання. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів та продовжує понад 15\~років одноосібно безперервно та відкрито володіє земельною ділянкою, площею 7.87 га, яка розташована на території Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області кадастровий номер 2320381200:08:013:0004, користується нею та несе витрати на її утримання, і доказів на спростування даних обставин в судовому засіданні не надано, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved