Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 03.05.2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики грошей на суму 500 доларів, що по курсу НБУ станом на 22.01.18 р. становить 14422грн. 40 коп. і 3000 гривень, загальна сума позичених грошей 17422 гривня 40 копійок. Дана позика грошей підтверджується розпискою відповідача по справі від 03.05.2016 р. У відповідності до даного договору відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти до 28 квітня 2017 року. На даний час грошові кошти в сумі 17422грн. 40 копійок відповідач в добровільному порядку не повернув. З врахуванням положень ст.625 ч.2 ЦК України від суми 17422грн. 40 копійок (основна сума), три відсотки річних буде становити 435гривень 60 копійок за період з 1 травня 2017року по 1 березня 2018року, індекс інфляції за весь час прострочення - 1219грн. 14коп за період з 1 травня 2017року по 1 січня 2018року. Тому загальна сума боргу становить 19077 грн. 14 коп. На неодноразові усні звернення позивача про повернення боргу відповідач не реагує. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.ст.11,15,16,625, 1047, 1049 ЦК України просить стягнути з [PERSON] грошові кошти за договором позики та 704,80 грн. судових витрат. 14 лютого 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, у зв'язку з чим згідно з ч.5 ст.279 ЦПК справа розглянута у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб у порядку скороченого провадження. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 500 доларів США і 3000 грн., терміном до 28.04.2017 р. (а.с.7). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 17 422 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Відповідач неодноразово в усній формі повідомлявся про необхідність оплатити заборгованість по Договору, проте всупереч вимог діючого законодавства відповіді на нього не отримав. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для стягнення з відповідача - [PERSON] 17422,40грн. в повернення заборгованості по договору позики. Крім того, згідно ст.625 ч.2 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Відповідно до договору позики від 03.05.2016року із [PERSON] підлягає стягненню 435,60грн. - 3% річних (за період з 01.05.2017року по 01.03.2018р.), 1219,14грн. - індекс інфляції за весь час прострочення (з 01.05.2017р по 01.01.2018р.) Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову в повному об'ємі. На підставі ст.ст.11,15,16,526,527,610,625,1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved