Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач в січня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу посилаючись на те, що 29 квітня 2015 року, близько 09 год. 15 хв. по просп. Ватутіна зі сторони просп. Московського в напрямку просп. Оболонського в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів: [NUMBER] - водій [PERSON], «БМВ-520», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], та «Чері А13», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], внаслідок ДТП останні два автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ «СК Галицька» про виплату страхового відшкодування в розмірі 29 490,00 грн. та 7 045,77 грн. відповідно. 27 квітня 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, що останнім зроблено не було, в зв'язку з чим позивач і звернувся до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Запитом суду витребувано з Державної фіскальної служби РНОКПП [PERSON] У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи 29 квітня 2015 року близько 09 год. 15 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в стані наркотичного сп'яніння по проїзній частині по просп. Ватутіна зі сторони просп. Маяковського в напрямку просп. Оболонського в м. Києві, навпроти АЗС»WOG», в порушення вимог п.2.3»б»Правил дорожнього руху - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9а - водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи піж впливом наркотичних чи токсичних речовин; п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозяться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не відреагував відповідним чином на її зміну, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль «БМВ-520» відкинуло на попереду рухаючийся автомобіль «Чері А13», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] пасажиру автомобіля «ЗАЗ ТF 698К» потерпілій [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: закритої травми правого плеча у вигляді перелому великого горбика правої плечової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року винним визнано [PERSON] пред'явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 6-7). В результаті даної ДТП автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно страхового акту № ГСК000002971-02М складають 29 490,00 грн. (а.с. 36). В результаті даної ДТП автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно страхового акту № ГСК000002971-01М складають 7 045,77 грн. (а.с. 37). Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля : [NUMBER] застрахована в ПАТ «СК Галицька» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7723374 (а.с. 5). [PERSON] - водій автомобіля [NUMBER] 06 травня 2015 року звернувся до ПАТ «СК Галицька» із повідомленням про страховий випадок (а.с. 8), а 11 березня 2016 року із заявою про страхове відшкодування (а.с. 10). [PERSON] - власник автомобіля [NUMBER] 30 квітня 2015 року звернулася до ПАТ «СК Галицька» із повідомленням про страховий випадок (а.с. 9), а 13 травня 2016 року із заявою про страхове відшкодування (а.с. 11). 13 січня 2017 року ПАТ «СК Галицька» перерахувала страхове відшкодування в розмірі 29 490,00 грн. на рахунок [PERSON],, а 05 жовтня 2016 року -7 045,77 грн. на рахунок [PERSON] (а.с. 38, 39). 27 квітня 2017 року Директор ТОВ «A.S.A.GROUP» звернувся на адресу [PERSON] з вимогою погасити регресну заборгованість (а.с. 40). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не було сплачено кошти на відшкодування шкоди в порядку регресу, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 36 535,77 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 1 600,00 грн., що були сплачені ним при подачі позову до суду. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved