Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна, в якому просить суд зняти арешти з нерухомого майна яке належить громадянину [PERSON] [INFO] ідентифікаційний код [NUMBER] накладений державним виконавцем Проценко на підставі постанови Ленінського ВДВС Ленінського РУЮ без номера від 17.07.2000 року. Крім того просить суд стягнути з відповідача суму понесених судових витрат в розмірі 768, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Договору купівлі-продажу від 14.09.2011 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно йому належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . У березні 2019 року йому випадково стало відомо,що вищезазначений житловий будинок, та все його майно, перебуває під арештом на підставі: постанови без номера виданої 17.07.2000 року Ленінським ВДВС Ленінського РУЮ м. Кіровограда, Державний виконавець Проценко. Після цього, він звернувся до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо припинення чинності арештів та отримав відповідь № 7832/13-2078/19 від 04.03.2019 року відповідно до якої, у Подільському ВДВС станом на 04.03.2019 року виконавчі провадження про стягнення з нього боргу взагалі відсутні тому відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, просить суд зняти арешт зі свого майна. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, представник позивача подав заяву про проведення розгляду справи буз його участі, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2011 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником 27/50 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Постановою б/н від 17.07.2000 року ВДВС Ленінського РУЮ м. Кіровоград, виконавець Проценко, за реєстраційним номером обтяжень № 9799609 накладено арешт на нерухоме майно позивача. Згідно інформаційної довідки про відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником на час накладення арешту було вказано особу власника [PERSON] - що збігається за прізвищем ім`ям та по батькові позивача. Після звернення позивача до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо припинення чинності арештів отримано відповідь № 7832/13-20-78/19 від 04.03.2019 року де вказано, що відповідно до положень ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду та з інших підстав, передбачених чинним законодавством. Представником відповідача по справі подано клопотання про витребування доказів , а сам6е витребувати у Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області належним чином завірену копію постанови про арешт майна боржника № 2532/8 від 19.07.2000 року. На ухвалу суду від 03.06.2019 року про витребування доказів Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області надано копію постанови Ленінського РУЮ від 17.07.2000 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно вказаної постанови встановлено, що арешт накладався на майно, що належить [PERSON] 1956 року народження, в той час як позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується наданою копією паспорта. Накладення арешту на нерухоме майно порушує права власника на розпорядження цим майном. Арешт, накладений на нерухомість є безпідставним і незаконним. На даний час відносно позивача не ведеться жодної кримінальної справи, позивач не є боржником і жодних листів протягом усього строку провадження про накладення арешту не отримував, а тому за захистом порушеного права змушений звертатись в суд, оскільки арешт на його майно накладений безпідставно. Підстави для накладення обтяження на даний час відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на нерухоме майно, що належить позивачу [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial