Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач зазначив, що 04.09.2012 р. між сторонами укладено договір № б\\н згідно якому відповідач отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.07.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: 1220грн - заборгованість за кредитом; 2069грн 67коп - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1590грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 243грн 98коп - штраф (процентна складова), всього 5623грн 65коп., які позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без його участі не надала. За згоди представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення. За положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.09.2012 р. між сторонами укладено договір № б\\н згідно якому відповідач отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-32). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 31.07.2015р. має заборгованість, яка складається з наступного: 1220грн - заборгованість за кредитом; 2069грн 67коп - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1590грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 243грн 98коп - штраф (процентна складова), всього 5623грн 65коп. (а.с.5). Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідносин є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом. Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення 1590грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, нараховані на суму заборгованості при предявленні позову, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 243грн 98коп - штраф (процентна складова), суд приходить до наступного. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, поданий позов підтримав, вважає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні (а.с.2). Відповідно до статті 549 Кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки пеня і штраф є одним видом відповідальності - неустойкою, то є неможливим притягувати суб'єктів цивільних правовідносин до сплати штрафу й пені одночасно за одне й те саме правопорушення, оскільки буде порушено конституційний принцип, закріплений в ст. 61 Конституції України. Відповідна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Також суд враховує, що, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету міністрів України № 1085-р від 07.11.2014р. « Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Кіровське включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, слід відмовити у стягнення з відповідача штрафів як таких, що нараховані при предявлені позову, тобто після 14.04.2014., всупереч вказаним положенням діючого законодавства та правової позиції Верховного суду України. Вирішуючи позов в частині стягнення пені та комісії заявленою сумою суд виходить з наступного. Враховуючи зазначені положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р., слід стягнути з відповідача на користь позивача нараховану суму комісії, пеню (нараховану станом на 14.04.2014р., згідно розрахунку), а всього 840 гривень. В задоволенні решти позову слід відмовити. Судові витрати розподілити за положеннями ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial