Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. Позов мотивує тим, що 25 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 р. є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] укладено договір № 79718445 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого останній отримав кредитну картку з лімітом кредитування 1100,00 дол. США терміном дії на 1 рік зі сплатою 24% річних. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору шляхом несвоєчасного повернення кредиту, внаслідок чого станом на 29.08.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 1622,03 дол. США, що за курсом НБУ від 29.08.2013 року -7,99 становить - 12964,89 грн. А тому, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати у справі. Представник позивача за довіреністю Борщ Н.М. в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав. Не заперечував отримання відповідачем кредитних коштів на картковий рахунок в розмірі 1100,00 дол. США. Однак, просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки кредит з моменту отримання жодного разу не погашався, кредитна картка, термін дії якої закінчився, не пере випускалася. Крім того, заперечував розрахунок суми боргу в зв'язку з відсутністю періоду нарахування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Частиною 1 ст.626 ЦК України установлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків Судом встановлено, що 25.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 р. є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено договір № 79718445 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого останній отримав кредитну картку з лімітом кредитування 1100,00 грн. терміном дії на 1 рік зі сплатою 24% річних (а.с.3-5). Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору позивач видав відповідачу кредитну картку VISA Classic, відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] за тарифним пакетом «Кредитні карти для приватних підприємців (малий бізнес)», встановив ліміт кредитування в розмірі 1100,00 грн. та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування (а.с. 3). В рамках договору було встановлено ліміт кредитування на необмежений термін (п.3.2 договору). Згідно з п.п. 4.1.3 кредитного договору відповідач зобов'язувався здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (а.с. 3 зворот). Відповідно до п.п. 7.12. кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком щоденно на суму фактичної кредитної заборгованості з дати фактичного списання коштів з карткового рахунку згідно повідомлення міжнародної платіжної системи до дати погашення кредиту. При розрахунку відсотків приймається 360 днів на рік, у місяці - календарна кількість днів (а.с. 4 зворот). Договір, відповідно до п.13.1, діє до повного виконання Сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання, відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). З наданого в судовому засіданні стороною позивача звіту про операції по картковому рахунку від 05.02.2014 року вбачається, що кошти в сумі 1000 доларів США були зняті з рахунку 18.08.2008 року. 19.08.2008 року з рахунку були списані кошти в розмірі 7,50 доларів США. Жодного зарахування коштів на картковий рахунок з 19.08.2008 року не було. Станом на дату складання звіту на рахунку наявний залишок коштів в сумі 92,50 доларів США. Тобто, відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував. Договір не розірваний в установленому договором чи законом порядку, і відповідно до вимог п.13.1 є діючим. Судом встановлено, що [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення обов'язкових мінімальних платежів з вересня 2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність -- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з п.п. 4.1.3 кредитного договору відповідач зобов'язувався здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника щомісячно вносити обов'язкові мінімальні платежі та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Однак, позивач не звертався з позовом про стягнення заборгованості за окремими мінімальними платежами. Предметом даного позову є заборгованість по ліміту кредитування в цілому. З врахуванням специфіки умов договору карткового кредитування, суд вважає, що оскільки ліміт кредитування за договором було встановлено на необмежений термін, то до суми заборгованості по ліміту кредитування та стягнення відсотків по ньому позовна даність не застосовується. З розрахунку заборгованості (а.с.9) вбачається, що станом на 29.08.2013 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість на суму - 1622,03 дол. США, що еквівалентно - 12964,89 грн., яка складається з непогашеного кредиту - 1007,5 дол. США, що еквівалентно - 8052,94 грн., несплачених відсотків - 212,83 дол. США, що еквівалентно - 1701,15 грн., а також пені та штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу - 401,70 дол. США, що еквівалентно - 3210,78 грн. Що стосується суми пені, яка зазначена в розрахунку заборгованості -- 401,70 дол. США, то вона заявлена в межах річного строку станом на день проведення розрахунку 29.08.2013 року, що підтверджується звітом про операції по картковому рахунку. Як вбачається зі звіту, штраф не нараховувався. Такий, розрахунок неустойки в повінй мірі відповідає вимогам ч. 2 ст.258 ЦК України. Оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість розмірі 1 622,03 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 12964,89 грн.. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved