Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування житлом та усунення перешкод в користуванні квартирою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 28.01.2010 року №31 та витягу №29629104 про державну реєстрацію права власності виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 12.04.2011 року на праві приватної власності належить 2/5 частини житлової квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.02.2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після розлучення позивач поїхав на роботу до м. Васильків, Київської області. Після чого, відповідач [PERSON] замінила замки від вхідних дверей у спільному помешканні та чинить перешкоди в користуванні власністю. Оскільки він є власником 2/5 частин житлової квартири [ADDRESS] , тому просить суд вселити його у квартиру [ADDRESS] , встановити порядок користування вказаним житловим приміщенням та виділити йому житлову кімнату площею 17.2 кв.м, коридор, кухню, вбиральню, лоджію, балкон залишити у спільному користуванні та не чинити йому перешкод у користуванні виділеними йому кімнатою та допоміжними приміщеннями, а також стягнути з відповідачів судовий збір на його користь. 09.04.2019 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] з дитинства є особою з інвалідністю другої групи та потребує особливих умов догляду та побуту. Вимога позивача про виділення йому кімнати площею 17,2 кв.м. не відповідатиме його часті у спільній сумісній власності (2/5 частини від житлової площі квартири 35,8 кв.м. становить 14,32 кв.м), оскільки син позивача [PERSON] є особою з інвалідністю та потребує особливих умов побуту та догляду, тому він займає кімнату площею 7,4 кв.м., а їй із неповнолітньою дитиною необхідно виділити кімнату площею 17.2 кв.м., тому вважає за доцільне виділити позивачу кімнату площею 11,2 кв.м. Крім того, позивач [PERSON] , за місце розташування його власності, а саме житлової квартири по [ADDRESS] не з`являвся протягом 12 років, а тому позовні вимоги є надуманими та необґрунтованими та не визнаються відповідачем. Представник позивача в судове засідання подала заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначила, що змінює позовні вимоги та просить виділити позивачу [PERSON] житлову кімнату площею 11,2 кв.м. та лоджію площею 1,3 кв.м, а коридор, кухню, вбиральню залишити у спільному користуванні та вселити [PERSON] до спірного помешкання по [ADDRESS] і зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні виділеною йому кімнатою та допоміжними приміщеннями. Розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] в судове засідання подали заяву, в якій зазначили, що змінені позовні вимоги визнають повністю та просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З технічного паспорта вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності. Зокрема, позивач є власником 2/5 частин квартири, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власником по 1/5 частин квартири. Дана житлова квартира складається з 3 житлових кімнат площею 35,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната 7,4 кв.м., 2-а кімната 11,2 кв.м., 3-я кімната 17,2 кв.м., кухня 7,7 кв.м., вбиральня 4,5 кв.м., коридор 9,4 кв.м., вбудована шафа 0,4 кв.м., балкон 0,8 кв.м., лоджія 1,3 кв.м.. Загальна площа квартири становит 59,9 кв.м. Судом встановлено, що у даному житлі проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] проживає у м. Васильків [ADDRESS] Київської області та позбавлений права користуватись цим житлом, оскільки [PERSON] змінивши замки вхідних дверей створює перешкоди у користуванні житлом. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою, внаслідок чого існує спір щодо користування даним житлом. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Згідно з\~ч.1,\~2,\~3\~ст.\~358\~ЦК України право\~спільної часткової\~власності здійснюється\~співвласниками за\~їхньою згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1, 2, 3, ст. 319 ЦК України \~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Оскільки позивач є співвласник спірної квартири, якому створюються перешкоди у користуванні цим майном, тому з урахуванням наведених норм він має право на рівні з іншими співвласниками користуватись даним помешканням та вимагати усунення перешкод у користуванні цим житлом та вселення у дане помешкання. Беручи до\~уваги,\~що відповідачі не заперечили щодо виділення позивачу у користування кімнату площею 11,2 кв.м., лоджію 1,3 кв.м., а коридор, кухню, вбиральню заплишити у спільному користуванні і такий порядок користування квартирою не призведе до порушення прав та інтересів співвласників житла, а навпаки буде відповідати іхнім інтересам, а також, що відповідачі визнали вимоги про вселення позивача у спірну квартиру та зобов`язання не чинити перешкод у здійсненні права користування кімнатою та допоміжними приміщеннями у квартирі, тому суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved