Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.11.1991 вона із відповідачем вперше зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу є повнолітній син, 1992 року народження. Взаємовідносини із відповідачем ускладнились, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Відповідач у добровільному порядку через органи ВДРАЦС розірвати шлюб відмовляється. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 10.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив до суду не надіслав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із зайнятістю на роботі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити. Термін на примирення не потрібний. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Просить справу розглянути у його відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами. Термін на примирення не потрібний. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім`ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, а також з урахуванням положень ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю в судовому засіданні. При цьому, при розподілі судових витрат суд враховує, що оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved