Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2005 року померла його бабця [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Вказує, після смерті бабці відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,7616га., що розташована на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №063613 від 17.12.2001 року. Зазначає, що заповітом від 07.06.1988 року посвідченим секретарем сільської ради бабця все належне їй майно заповіла позивачу. Позивач пропустив визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини в термін, що встановлений ст.1270 ЦК. . Крім цього звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було розяснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю, однак такий у нього відсутній, а збереглась лише копія. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку після смерті бабці Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, однак подав заяву в якій зазначив що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідачів, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ № 446178, актовий запис №18, встановлено що 15.04.2005р. померла бабця позивача [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії І-ЛВ №063613 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 1,7616га., що розташована на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до заповіту від 07.06.1988р. посвідченим секретарем сільської ради, вбачається шо [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved