Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № 1963-н від 19.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн., з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.09.2010 року, а також сплатити проценти за користуванням кредиту в розмірі 22 % річних в порядку, на умовах та в строки зазначені цим договором. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору Банком укладено з [PERSON] договір поруки № 1 до кредитного договору № 1963-н та Договір поруки № 2 укладний з [PERSON], за яким поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору № 1963-н та здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 20000 грн. Відповідно до п.п.1.6 Кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтентними платежами в сумі 764,00 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. На даний час [PERSON] не виконує умови кредитного договору № 1963-н від 19.09.2007 року по поверненню кредиту і сплаті відсотків, станом на 27.06.2014 року заборгованість становить 24273,28 грн., яка складається з: 10838,21 грн. - прострочені проценти за користування кредитом, 7426,48 грн. - пеня за прострочений основний борг, 6008,59 грн. - пеня за прострочені проценти. На даний час Відповідачем заборгованість не сплачена. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позов не визнали в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності та просили у задоволені позову відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Норма ст. 261 ч. 5 ЦК України передбачає, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З часткових розрахунків заборгованості, наданих позивачем, додатки № 1, 2, 3 станом на 27.06.2014 року, видно, що відповідачем було внесено останній платіж в рахунок погашення заборгованості 29.09.2009 року в сумі 1000 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 19.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн., з терміном до 19.09.2010 року, зі сплатою процентів за користуванням в розмірі 22 % річних в порядку, на умовах та в строки зазначені цим договором. З розгорнутого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1963-н від 19.09.2007 року вбачається, що останній платіж позичальником був здійснений в вересні 2009 року, тож права позивача по справі порушились і він міг на протязі строку позовної давності звернутись до суду про стягнення заборгованості, тобто в вересні 2012 року сплив термін позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості. Таким чином, відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed