Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач в червні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі. Посилався на те, що на підставі укладеного трудового договору він з 22.05.2012 року виконував обов'язки заступника генерального директора Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» з організації торгівлі. 27.05.2014 року наказом в.о. генерального директора підприємства Мельника Є.І. №162-П «Про припинення трудового договору» його було звільнено з посади у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків на підставі п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою звільнення було вказано акт службового розслідування від 23.05.2014 року та письмове пояснення [PERSON] Вказував на те, що службове розслідування було проведено без його участі, оскільки на той період він перебував на лікарняному. Вважає, що його звільнення було проведено без законних підстав, оскільки одноразового грубого порушення посадових обов'язків він не вчиняв. Виходячи зі змісту акту службового розслідування, єдине, що йому ставиться у провину це неналежний рівень контролю за підлеглими працівниками. У нього особисто була відсутня інформація щодо здійснення торгівельної діяльності приватними підприємцями в нежитловому приміщенні - магазині літ.И в торгівельному секторі №4 без правових підстав. Просив визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади заступника генерального директора комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» з організації торгівлі з 27.05.2014 року та поновити позивача на посаді. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, викладені і поданій заяві. Пояснив, що підставою для звільнення керівника за п.1 ст.41 КЗпП України є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а не триваюче, зокрема, неналежне здійснення контролю за роботою підлеглих працівників. Крім того, виявлені порушення не входили до безпосередніх посадових обов'язків позивача, на нього було лише покладено контроль за виконанням цих обов'язків іншими працівниками. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Пояснила, що проведеною перевіркою було виявлено здійснення торгівельної діяльності підприємцями в нежитловому приміщенні магазинів торговельного сектору №4, площею 89,10 кв.м., інвентарний номер 10310068 без відповідних документів, що призвело до втрати підприємством коштів у сумі 29052 грн. 74 коп. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що наказом №135-п від 22.05.2012 року [PERSON] було переведено на посаду заступника генерального директора з організації торгівлі Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» (а.с.4). В подальшому, наказом № 162-П від 27 травня 2014 року КП «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» з [PERSON] було припинено трудовий договір та звільнено з роботи згідно п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (а.с.5). Підставою звільнення став акт службового розслідування згідно з наказом №83 від 23.04.2014 року «Про проведення службових розслідувань» та письмове пояснення [PERSON] від 27.05.2014 року. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копії акту службового розслідування від 23.05.2014 року, в ході проведення службового розслідування було встановлено, що право власності на нежилі приміщення - торговий магазин літ «И», площею 85,8 кв. м. по [ADDRESS] у м. Чернівцях належить територіальній громаді міста. До 22.09.2010 року орендарем вказаного приміщення бува [PERSON] 28.02.2012 року було підписано акт, відповідно до якого [PERSON] передала, а КП МТК «Калинівський ринок» прийняв зазначене нежиле приміщення в торгівельному секторі №4. Однак, у 2014 році у торговому магазині літ «И», площею 85,8 кв. м. у торговому секторі №4, що по [ADDRESS] м.Чернівці без будь-яких дозвільних документів здійснювали торгівельну діяльність п'ятеро підприємців. Втрати комунального підприємства за відсутності укладених угод на користування торговельними місцями становлять 29052 грн. 74 коп. (а.с.7-13). 27.05.2014 року позивачем в.о. генерального директора підприємства Мельнику Є.І. були надані письмові пояснення по даному факту. Згідно п.2. ст.232, ст.233 КЗпП України, безпосередньо в районних у місті судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу. Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного в місті суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Аналізуючи положення ст.41 КЗпП України, суд зазначає, що підставами для звільнення працівника за п.1 ч.1 ст.41 Кодексу є його відповідні винні дії, а тому визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з'ясування факту невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків. Згідно ст. 147, ст.148 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, обов'язок встановлення факту порушення трудових обов'язків, його характеру, зокрема чи є воно грубим Законом покладено на роботодавця, яким в даному випадку є Комунальне підприємство «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок». Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом посадової інструкції позивача, затвердженої 15.11.2012 року, до безпосередніх посадових обов'язків [PERSON] віднесено, зокрема: здійснення щоденного керівництва працівниками служби з організації торгівлі та надання послуг; організація вивчення та суворого дотримання працівниками торговельних секторів та підприємцями Правил торгівлі на ринках м.Чернівці; керування роботою щодо контролю за виконанням підприємцями умов договору, наявністю у них документів на ведення торгівлі та інше. Більш детальний розподіл обов'язків по зазначених напрямках було визначено наказом генерального директора КП «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» №252 від 24.10.2013 року. Так, до безпосередніх обов'язків старшого інспектора з організації торгівлі та надання послуг, інспектора з організації торгівлі та надання послуг, інспектора з контролю дотримання ветеринарно-санітарних правил та завідувачів торгівельних секторів віднесено здійснювати перевірку суб'єктів господарювання на території ринку щодо наявності дозвільних документів на право здійснення торгівлі, перелік яких визначено п.1.16 Правил торгівлі на ринках м. Чернівців . У разі відсутності дозвільних документів, зазначені працівники з організації торгівлі та надання послуг зобов'язані скласти акт про виявлені порушення та у встановлені ним терміни відповідно провести повторну перевірку щодо усунення виявлених порушень. У випадку не усунення виявлених порушень зафіксованих актом, у відповідності до п.4.1.4 Угоди про надання в користування торгівельного місця представники адміністрації торгівельних секторів мають право обмежити доступ користувача до торгівельного місця шляхом опечатування торгівельного об'єкту до усунення виявленого порушення. Одночасно на позивача було покладено обов'язок по контролю за виконанням зазначеного наказу (п.4 Наказу). Аналізуючи викладені факти, суд враховує роз'яснення надані у правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові №6-33 цс 14 від 21.05.2014 року, відповідно до яких вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотні наслідки порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Так, суд враховує, що відповідно до зазначеного функціонального розподілу безпосередніх обов'язків працівників з організації торгівлі та надання послуг, саме на них покладено обов'язок по виявленню таких порушень, проведенню перевірок, а відповідно і доведення до відома заступника генерального директора ринку з організації торгівлі та надання послуг. Крім того, суд зауважує, що виявлені службовою перевіркою порушення мали триваючий характер, оскільки підприємці протягом декількох місяців здійснювали торгівельну діяльність без дозвільних документів, а тому суд вважає, що зазначене в наказі від 27.05.2014 року порушення не має характеру одноразового грубого порушення та полягало у неналежному керівництві за роботою підлеглих працівників. Суд також приймає до уваги, що позивач протягом 2014 року хворів та неодноразово перебував на лікарняному, що підтверджується копіями листів непрацездатності, що також вплинуло на ефективність виконання ним своїх безпосередніх обов'язків. Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки наявність його вини у грубому одноразовому порушенні трудових обов'язків не була доведена відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що наказ №162-П від 27.05.2014 року, виданий Комунальним підприємством «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» про припинення трудового договору з [PERSON] за п.1 ст.41 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню. Згідно ст.235 КЗпП України, у разі звільнення працівника без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі підлягає задоволенню.

Outcome: approved