Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 червня 2013 року у розмірі 13620 грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп., зазначаючи, що 17 червня 2013 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 21 грудня 2018 року становить 13620 грн. 43 коп., яка складається з: 3772 грн. 90 коп. тіло кредиту; 2581 грн. 43 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6141 грн. 32 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 624 грн. 78 коп. штраф (процентна складова). Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулась неврученою з відміткою пошти: «повернено за не запитом» та відсутністю адресата вдома. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17 червня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений у письмовому вигляді та зобов`язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbаnk.uа., що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.12/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 365 днів на рік. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умов та Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач несвоєчасно здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 21.12.2018 становить 3772 грн. 90 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2581 грн. 43 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком. Крім того, банк окрім стягнень по основних зобов`язаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені в розмірі 6141 грн. 32 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 624 грн. 78 коп. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні заяви на оформлення кредиту сторони погодили, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов`язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 12495 грн. 65 коп. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial