Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Мотивувала свої вимоги тим, що 13 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № ДО0502, відповідно до умов якого ФОП «[PERSON]»(Сторона-1) зобов'язалася надати [PERSON] (Клієнт) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою, а остання зобов'язалася прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму(ціну). Позивач зазначає, що нею було виконано свої зобов'язання, що вбачається з з Акту приймання-передачі від 13 лютого 2015 року та надано замовлений відповідачем товар на суму 33700 гривень. Відповідно до п. 5.2 Договору клієнт оплачує Комплекс по догляду в розстрочку, а саме вносить перший платіж (завдаток) в касу Сторони в розмірі 6000 гривень. Залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 27700 гривень Клієнт сплачує рівними платежами у розмірі 2770 гривень протягом 10-ти місяців. Оплата здійснюється 13-го числа кожного місяця. Кінцевим терміном оплати товару по договору є 13 грудня 2015 року. Відповідач сплатив на користь позивача 500 гривень, а інші зобов'язання по Договору не виконав, у зв'язку з чим на його адресу було направлено вимогу, яка останнім була залишена поза увагою. Відповідно до п. 6.2 Договору, встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання умов п. 5.2 Договору, Клієнт сплачує Стороні-1 неустойку у вигляді пені у розмірі 0.1% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання, а ле не більше подвійної облікової ставки НБУ. Також позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму несплаченого за Договором, яка становить 33200 гривень, пеню у розмірі 1752 гривні 30 копійок, суму індексу інфляції за весь час прострочення яка становить 3034 гривні 08 копійок, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 90 гривень 46 копійок, а всього 38076 гривень 84 копійки та вирішити питання про судові витрати, які становлять 380 гривень 77 копійок. Позивач надав до суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позов просив задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в пресі. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у їх відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 13 лютого 2015 року між ФОП «[PERSON].» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № ДО0502, відповідно до умов якого ФОП «[PERSON]»(Сторона-1) зобов'язалася надати [PERSON] (Клієнт) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою, а остання зобов'язалася прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму(ціну). З Акту приймання-передачі від 13 лютого 2015 року вбачається, що ФОП «[PERSON].» було надано [PERSON] замовлений нею товар на суму 33700 гривень. Відповідно до п. 5.2 Договору клієнт([PERSON].) оплачує Комплекс по догляду в розстрочку, а саме вносить перший платіж (завдаток) в касу Сторони в розмірі 6000 гривень. Залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 27700 гривень Клієнт сплачує рівними платежами у розмірі 2770 гривень протягом 10-ти місяців. Оплата здійснюється 13-го числа кожного місяця. Кінцевим терміном оплати товару по договору є 13 грудня 2015 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатила на користь ФОП «[PERSON].» 500 гривень, а інші зобов'язання по Договору не виконала, у зв'язку з чим на її адресу було направлено вимогу, яка була залишена поза увагою. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Звертаючись до суду позивачем було обрано спосіб захисту свого порушеного права передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України. В конкретному випадку, суд вважає, що позовні вимоги ФОП «[PERSON].» підлягають задоволенню у запропонований ним спосіб. Також суд бере до уваги та погоджується з позиціє позивача, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми пені. Відповідно до п. 6.2 Договору, встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання умов п. 5.2 Договору, Клієнт сплачує Стороні-1 неустойку у вигляді пені у розмірі 0.1% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Також суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення наданий позивачем розрахунок і вважає такий вірним. Погоджуючись з наданим позивачем розрахунком, суд вважає обґрунтовано доведеними позовні вимоги ФОП «[PERSON].» і вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] суму несплаченого за Договором, яка становить 33200 гривень, пеню у розмірі 1752 гривні 30 копійок, суму індексу інфляції за весь час прострочення яка становить 3034 гривні 08 копійок, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 90 гривень 46 копійок, а всього 38076 гривень 84 копійки. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 380 гривень 77 копійок судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved