Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач ДЕП ЛМР звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ДЕП ЛМР заборгованість в розмірі 234 182,55 грн., що становить частину пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.01.2012р. між ДЕП ЛМР та відповідачем було укладено договір про пайову участь № 4 у проектуванні та будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та автостоянками на [ADDRESS] у м. Львові, за умовами якого останній зобов'язався сплатити пайовий внесок в сумі 284 182,55 грн. на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Такий пайовий внесок за умовами договору повинен був здійснюватись у два етапи, зі сплатою першої його частини в сумі 50 000 грн. до 20.01.2012р. та іншої частини в сумі 234 182,55 грн. до 31.12.2012р. У зв'язку із зверненням відповідача, що мало місце 29.06.2013р., між сторонами було укладено додаткову угоду від 10.09.2013р., за умовою якої термін сплати другої частини пайового внеску відтерміновано до 01.12.2013р. Однак, в порушення таких умов договору та додаткової угоди, відповідач сплатив лише одну частину пайового внеску в сумі 50 000 грн., а іншу його частину в сумі 234 182,55 грн. залишив не сплаченою. 17.12.2013р. Департаментом на адресу відповідача був скерований лист щодо необхідності сплатити суму заборгованості в розмірі 234 182,55 грн., однак такий лист залишився проігнорований. Враховуючи те, що зобов'язання залишається не виконаним, дану суму боргу просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду заяву про підтримку позовних вимог, розгляд справи у його відсутності та згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2012р. між ДЕП ЛМР та відповідачем укладено договір про пайову участь № 4 у проектуванні та будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та автостоянками на [ADDRESS] у м. Львові, за умовами якого останній зобов'язався сплатити пайовий внесок в сумі 284 182,55 грн. на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова (а.с.5). Згідно п. 2.2 договору, такий пайовий внесок повинен був здійснюватись у два етапи, зі сплатою першої його частини в сумі 50 000 грн. до 20.01.2012р. та іншої частини в сумі 234 182,55 грн. до 31.12.2012р. Як вбачається з укладеної між сторонами Додаткової угоди про внесення змін до згаданого вище договору від 10.09.2013р. (а.с.6), п. 2.2 договору викладено в новій редакції та продовжено відповідачу термін сплати іншої частини пайового внеску в розмірі 234 182,55 грн. до 01.12.2013р. За правилами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора певну дію) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як гласить ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної системи та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договір позики є одним з його видів. За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні та відповідачем не спростовано, зобов'язання за договором останній виконав не в повному обсязі та іншу частину пайового внеску в розмірі 234 182,55 грн. рахунок ДЕП ЛМР не перерахував в обумовлений термін. Лист позивача від 17.12.2013р. (а.с.8) про необхідність виконати умови договору залишений без задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання, суму коштів в розмірі 234 182,55 грн. з останнього слід стягнути в примусовому порядку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2341,83 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі наведеного та

Outcome: approved