Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з цивільним позовом до [PERSON] в якій просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 19.11.2010 року на житловий будинок № 417, що розташований в с. Городиславичі, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 41,3 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м, з усіма господарськими будівлями і спорудами, а саме: Пд підвал, а веранда, Б літня кухня, В,Г сарай, №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорожа; право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9909 га, кадастровий номер 4623684400:10:001:0476, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2141 га, кадастровий номер 4623684400:10:001:0465, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Кооперативу «Миколаївський», розміром 1,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №536027 від 14.03.2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що 27.02.1997 року помер батько позивача [PERSON]. До кола спадкоємців першої черги увійшли, позивач та його мати [PERSON], сестра [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Кооперативу «Миколаївський» розміром 1,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №536027 від 14.03.2002 року. Згідно довідки № 321 від 27.05.2016 року виданої Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, разом з [PERSON] до дня смерті проживала його дружина [PERSON], яка доглядала за ним до дня смерті та продовжувала вести господарство після його смерті, тому згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, вважалась такою, що прийняла спадщину. 19.11.2010 року померла мати позивача [PERSON]. До кола спадкоємців першої черги увійшли, позивач та відповідач, донька спадкодавця [PERSON]. Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина, до складу, якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,9909 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623684400:10:001:0476, розташована на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №089201 від 09.09.2004 року; право власності на земельну ділянку площею 0,2141 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623684400:10:001:0465, розташована на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №079689 від 09.09.2004 року, а також житловий будинок № 417 який розташований в с. Городиславичі, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 41,3 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м, з усіма господарськими будівлями, а саме: Пд підвал, а веранда, Б літня кухня, В,Г сарай, №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорода. Документи на право власності на вказаний житловий будинок спадкодавцем належним чином оформлено не було, незважаючи на те, що цей процес було розпочато. Мати за життя не встигла належним чином оформити право власності на належний їй житловий будинок, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Разом з тим на момент смерті матері, позивач постійно проживав разом із нею в с. Городиславичі, Пустомитівського району Львівської області, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не заявилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.1997 року, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 034546, виданим 28.02.1997 року Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності кооперативу «Миколаївський» розміром 1, 29 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 536027 виданим 14.03.2002 року на підставі рішення Пустомитівської РДА № 53 від 04.12.1995 року. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР до спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] належать : [PERSON] дружина [PERSON], котра на момент його смерті постійно проживала із ним, доглядала за ним до дня його смерті та продовжувала вести господарство після його смерті, що стверджується довідкою № 321 від 27.05.2016 року виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] син [PERSON]. [PERSON] донька [PERSON]. Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Проаналізувавши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами обєктивно стверджується факт набуття [PERSON] спадково майна, та прийняття спадщини [PERSON]. Судом встановлено, що 19.11.2010 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 232855, виданим 22.02.2010 року Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої окрім іншого увійшло право власності на : житловий будинок № 417, що розташований в с. Городиславичі, Пустомитівського району Львівської області, який складається з А-1 житловий будинок, загальною площею 41,3 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м, допоміжною площею 6,3 кв.м., Пд-підвал, а-веранда, Б-літня кухня, В-сарай, Г-сарай, №1-ворота, №2-хвіртка, №3-огорожа, який згідно по господарських книг Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області значиться за [PERSON], згідно довідки № 100 від 15.03.2017 року виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, технічні характеристики будинку стверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданим ОКП ЛОР БТІ тп ЕО 03.09.2008 року; земельну ділянку площею 1,9909 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 4623684400:10:001:0476, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 089201 від 09.09.2004 року, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 27.08.2003 року № 3734; земельну ділянку площею 0,2141 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 4623684400:10:001:0465, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 079689 від 09.09.2004 року, виданого на підставі розпорядження пустомитівської РДА від 27.08.2003 року № 373; право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності кооперативу «Миколаївський» розміром 1, 29 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 536027 виданим 14.03.2002 року на підставі рішення Пустомитівської РДА № 53 від 04.12.1995 року успадкованого після смерті [PERSON]. За життя [PERSON], своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом почергово, у відповідності до вимог ч. 1, 2\~ст. 1258 ЦК України. Згідно вимог ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належить: Позивач [PERSON] син спадкодавця, факт родинних відносин першої ліні споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1859234 від 21.06.1962 року. Відповідач донька спадкодавця, факт родинних відносин першої ліні споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії ЯЄ № 538127 від 18.06.1955 року, прізвище «Кіт» змінила на «Чорна» внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-СГ № 346228 від 28.08.1976 року, на спадкове майно після смерті матері не претендує. Судом встановлено, що у відповідності до вимог\~ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця позивач проживав разом з нею за адресою с. Городиславичі, Пустомитівського району, Львівської області, що стверджується довідкою № 322 від 27.05.2016 року, виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачене, а саме на земельні ділянки, а на житловий будинок та пай спадкодавець за життя не встигла належним чином зареєструвати право власності. Згідно листа Пустомитівської державної нотаріальної контори від 06.12.2016 року № 1048/01-16, слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] та [PERSON] не заведена. Згідно листа приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу від 21.06.2016 року № 129/01-16, що позивачу рекомендується звернутися до суду для вирішення питання спадкування, оскільки правовстановлюючих документів на імя померлої [PERSON] немає. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, те що інші спадкоємці не претендують на спадкове та визнають заявлені позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved