Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив стягнути з останньої заборгованість в розмірі 6676,56 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 19.10.2009р. укладено кредитний договір № Б63.105.71265, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5175,00 грн. зі сплатою 39,98% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, встановлені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Банк виконав свої зобов'язання, надавши [PERSON] кредитні кошти. Відповідачка, станом на 30.09.2015р. не виконувала покладені на неї зобов'язання, згідно даного договору, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість на загальну суму 6676,56 грн. 30.09.2015р. між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, за яким банк відступив (передав у власність) факторові право грошової вимоги за договором № Б63.105.71265 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідачку письмово повідомлено про відступлення права вимоги шляхом направлення повідомлення на її адресу. Після відступлення права вимоги відповідачка кредит не погашала, останній платіж за кредитним договором нею сплачено 01.03.2011р. Загальна сума заборгованості станом на 23.12.2016р. становить 6676,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішив справу за відсутності сторін. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважав, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №Б63.105.71265 від 19.10.2009р. ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», надало відповідачці кредит у сумі 5175,00 грн. зі сплатою 39,98% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, встановлені в договорі. Відповідно до довідки-розрахунку (а.с.11) заборгованість за кредитним договором відповідачки станом на 30.09.2015р. становила: 6676,56 грн. 30.09.2015р. між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, за яким банк відступив (передав у власність) факторові право грошової вимоги за договором № Б63.105.71265, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], що підтверджено витягом з договору (а.с.29). На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідачку письмово повідомлено про відступлення права вимоги шляхом направлення повідомлення на її адресу (а.с.28). Загальна сума заборгованості, станом на 23.12.2016р. становить 6676 грн. 56 коп. Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із ст.1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Стаття 1078 ЦК України встановлює, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання відповідачкою кредиту, наявність заборгованості, відступлення права грошової вимоги (а.с.16-19). Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №Б63.105.71265 від 19.10.2009р., яка станом на 23.12.2016р. становить 6676 грн. 56 коп. Понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на його користь.

Outcome: approved