Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу). Мотивує свої вимоги тим, що 12 травня 2014 року у [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Зафіра» р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9740093 від 28.01.2014 року забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «Опель Зафіра» р.н. [NUMBER] і відповідно цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Позивачем було відповідно до наказу № 362-2/В згідно зі страховим актом № 11508-14 та платіжних доручень № 8257 від 20.03.2015 року, № 542 від 24.03.2015 року, № 557 від 26.03.2015 року та № 627 від 27.03.2015 року сплачено 50000 гривень страхового відшкодування ТДВ «ВіДі-Страхування», яке застрахувало майнові інтереси страхувальника [PERSON] пов'язані з володінням та/або розпорядженням транспортним засобом «Субару», р.н. [NUMBER] на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту АС № 008629 від 18 грудня 2013 року. Позивач посилаючись на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає що він як страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач не повідомив позивача про настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач вважає, що набув право вимоги до відповідача відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 50000 гривень. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 12 травня 2014 року у [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Зафіра» р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9740093 від 28.01.2014 року забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «Опель Зафіра» р.н. [NUMBER] і відповідно цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Позивачем було відповідно до наказу № 362-2/В згідно зі страховим актом № 11508-14 та платіжних доручень № 8257 від 20.03.2015 року, № 542 від 24.03.2015 року, № 557 від 26.03.2015 року та № 627 від 27.03.2015 року сплачено 50000 гривень страхового відшкодування ТДВ «ВіДі-Страхування», яке застрахувало майнові інтереси страхувальника [PERSON] пов'язані з володінням та/або розпорядженням транспортним засобом «Субару», р.н. [NUMBER] на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту АС № 008629 від 18 грудня 2013 року. Також судом встановлено, що [PERSON] не повідомив страховика - ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» у строки і за умов, визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд аналізуючи зазначені норми Закону вважає, що у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» виникло право вимоги до [PERSON] на відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 50000 гривень. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст.ст. 84, 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 1378 гривень судового збору.

Outcome: approved