Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. 392 ЦК України просив визнати недійсним рішення Кам`янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №151 від 26.12.2005 року щодо оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] на імя [PERSON] ; визнати недійсним договір дарування від 30 січня 2006 року, посвідчений державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Г.М. про відчуження вказаного будинку з надвірними будівлями; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану нерухомість; визнати недійсним рішення Кам`янської сільської ради №98 від 6 червня 2017 року про набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га за вказаною адресою; скасувати державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку; встановити факт своєчасного прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] ; визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовував обставинами прийняття спадщини після смерті матері, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а оформлення та реєстрація права власності на будинок та земельну ділянку [PERSON] порушує його права. У заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] заявлені вимоги доповнив вимогою про витребування спірного домоволодіння, яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку загальною площею 49,4 кв.м 1960 року забудови, надвірних будівель і споруд, вартістю 31\~384 грн. із незаконного володіння [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов підтримали, обґрунтували його обставинами прийняття спадщини після смерті матері, оскільки позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується записами у будинкових книгах та показаннями свідків. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, зазначили, що оспорюване рішення Кам`янської сільської ради №151 від 26 грудня 2005 року є правомірним, а відтак законними були дії щодо відчуження майна, надання у власність земельної ділянки та реєстрації речових прав за відповідачем. Позивач у встановлений законом строк не звертався до Рокитнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не вчиняв дій, які б свідчили про вступ в управління спадковим майном, а тому не набув права на нього. Матір позивача [PERSON] перед смертю до себе забрав інший син [PERSON] та невістка [PERSON] , поселивши її у свій будинок, де вона і померла. Батьківська хата через непридатність для проживання була розібрана. Позивач звертався з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, однак у його задоволенні йому було відмовлено. Аналогічні доводи відповідач [PERSON] виклав у письмовому відзиві на позов. Представник відповідача Камянської сільської ради Жеребило М. Г. в судовому засіданні покладався на розсуд суду, вказав про правомірність набуття [PERSON] прав на домоволодіння та земельну ділянку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак А. М. в судовому засіданні заперечуючи позов, просила у його задоволенні відмовити, наполягала на правомірності посвідченого нею 30 січня 2006 року оспорюваного договору дарування, відсутність обмежень для його укладення, позивачем не вчинені дії, які б свідчили про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. З метою захисту майнового права позивач [PERSON] заявив вимоги про визнання недійсними правочинів, встановлення юридичного факту, визнання права та витребування майна з чужого незаконного володіння. Суд враховує, що заявлення віндикаційного позову для можливості повернення майна з чужого незаконного володіння є достатнім ефективним способом захисту порушеного права без необхідності визнання недійсними правочинів, за якими майно, на думку позивача, неправомірно перейшло у володіння відповідача. Разом з\~тим,\~обставини набуття [PERSON] прав на спадкове майно та неправомірності його вибуття у володіння відповідача не знайшли свого підтвердження. Обставини володіння відповідачем [PERSON] житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 0,25 га по [ADDRESS] підтверджуються дослідженими письмовими доказами. Так, рішенням Кам`янської сільської ради Рокитнівського району №151 від 26 грудня 2005 року оформлено право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] за [PERSON] . Договором дарування від 30 січня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак А. М., [PERSON] через уповноваженого представника подарувала вказане домоволодіння [PERSON] , зазначено про належність домоволодіння дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Камянською сільською радою 3 січня 2006 року. Витягом про реєстрацію прав на нерухоме майно №9844659 від 15 лютого 2006 року підтверджуються обставини реєстрації житлового будинку з надвірними будівлями за відповідачем. На ім`я [PERSON] (в подальшому переоформлено на [PERSON] ) 26 грудня 2005 року Рівненським ОБТІ виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Роком забудови житлового будинку зазначений 1960-й. Згідно інформаційної довідки Кам`янської сільської ради, виданої на імя позивача за №1854 від 10 листопада 2016 року, житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] . Рішенням Кам`янської сільської ради №98 від 6 червня 2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , передано йому у власність земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,25 га. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 липня 2017 року земельна ділянка по [ADDRESS] , розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві власності [PERSON] , дата державної реєстрації 4 липня 2017 року. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~спадкові правовідносини регулюються\~ЦК України\~після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] батьками позивача [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13 лютого 2017 року. [PERSON] померла [INFO] в с. Кам`яне Рокитнівського раону Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 2 лютого 2017 року. Норми ЦК УРСР, що набрав чинності 18 липня 1963 року, не поширюються на відносини спадкування майна, які мали місце до набрання ним чинності, а тому доводи позивача про набуття спадкових прав на нерухомість після смерті батька [INFO] не заслуговують на увагу. Натомість, нормами вказаного закону здійснюється правове регулювання спадкування майна, в т. ч. нерухомого, після смерті матері позивача [PERSON] 5 січня 1983 року. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до\~ст. 548 ЦК УРСР\~1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 549 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Сторони не заперечували обставин неподання позивачем [PERSON] заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини за місцем її відкриття протягом шести місяців після смерті [INFO] матері [PERSON] . У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 5 січня 2018 року за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Рокитнівського районного суду від 13 листопада 2017 року у справі 571/588/17, рішення суду першої інстанції скасоване, [PERSON] відмовлено в позові до Камянської сільської ради Рокитнівського району про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . Суд не погодився з висновком суду першої інстанції про вступ [PERSON] протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини в управління і володіння спадковим майном. При цьому зазначив, що спадкоємцями після смерті [PERSON] були [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до по господарських книг за 1971-1983 роки [PERSON] і [PERSON] проживали в одному господарстві, але мали окремі особові рахунки. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] разом з дружиною [PERSON] мешкали разом, мали спільний особовий рахунок № [NUMBER] (по господарська книга № 2 за 1983-1985 роки). Таким чином, у цивільній справі, у якій брав участь [PERSON] , встановлені обставини неприйняття ним спадщини після смерті матері судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому ці обставини не підлягають доказуванню. Достатніх допустимих доказів на підтвердження обставин безпосереднього проживання чи прописки разом з матірю [PERSON] перед її смертю по [ADDRESS] , володіння чи користування майном, сплати податків, страхових платежів за вказаною адресою, тощо, [PERSON] не надав. Натомість, довідкою виконкому Камянської сільської ради № 303 від 9 лютого 2017 року стверджується, що згідно погосподарської книги № 2 від 1.01.1983 року, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1 від 6 січня 1983 року, проживала та була зареєстрована в с. Камяне Рокитнівського району. Разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] , 1934 р.н. (син), [PERSON] , 1935 р.н. (невістка). Довідкою Камянської сільської ради № 2160 від 29 листопада 2017 року стверджується, що по особовому рахунку № [NUMBER] в с. Камяне проживали та були зареєстровані [PERSON] , 1900 р. н., [PERSON] , 1934 р.н. (син), [PERSON] , 1935 р. н. (невістка). Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підтвердження та спростування обставин прийняття спадщини, розцінюючи їх як недопустимі докази. Враховуючи недоведеність позовних вимог в частині заявленого віндикаційного позову про витребування майна, не підлягають задоволенню як безпідставні вимоги позивача про визнання недійсними правочинів та визнання права власності на майно. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог згідно\~ст. 141 ЦПК України\~не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: dismissed