Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач в січні 2014 року звернулась з вказаним позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 10 вересня 2007 року вона уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖИТЛОІНВЕСТ-ГАРАНТ» договір № 10/09/07-2 про участь у фонді фінансування будівництва. За цим договором позивач взяла на себе зобовязання передати відповідачу грошові кошти в довірчу власність з метою отримання у власність обєкту інвестування після введення в експлуатацію обєкта будівництва частини 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Переяслав-Хмельницький, Київська область, вул.Кірова, будинок № 6. Відповідач прийняв на себе зобовязання здійснювати управління грошовими коштами, отриманими у довірчу власність. Введення житлового будинку в експлуатацію було заплановано на ІІІ квартал 2009 року. На виконання умов договору 21.09.2009 року позивач сплатила внесок у розмірі 200 900 гривень 00 коп. З цього часу будівництво обєкту інвестування не було розпочато. У такий спосіб відповідач не виконує прийняті на себе зобовязання. Тому позивач просить розірвати договір про участь у фонді фінансування будівництва № 10/09/07-2 від 10 вересня 2007 року та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 200 900 гривень 00 коп., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, суд виходить з вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України і приходить до висновку, що представник відповідача належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, йому відомо про розгляд даної справи в суді. Жодної заяви про причини неявки в судове засідання та розгляд справи за його відсутності представник відповідача до суду не направив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 10 вересня 2007 року сторони уклали договір № 10/09/07-2 про участь у фонді фінансування будівництва. За цим договором [PERSON] взяла на себе зобовязання передати відповідачу грошові кошти в довірчу власність з метою отримання у власність обєкту інвестування після введення в експлуатацію обєкта будівництва частини 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Переяслав-Хмельницький, Київська область, вул.Кірова, будинок № 6. Відповідач прийняв на себе зобовязання здійснювати управління грошовими коштами, отриманими у довірчу власність. З копії Свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва та копії квитанції № 0МGР69312 від 21 вересня 2007 року вбачається, що на виконання договору [PERSON] сплатила грошові кошти у розмірі 200 900 гривень 00 коп. Відповідно до п.1.4.2 Договору орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію було заплановано на ІІІ квартал 2009 року. До теперішнього часу обєкт будівництва в експлуатацію не введений. У відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ст. 1212 ЦК України особа зобовязана повернути грошові кошти, коли підстава, на якій вони були отримані, згодом відпала, а також повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні. За нормою ч. 4 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною. Таким чином, наведені вище обставини вказують на те, що позивач умови договору виконала частково, однак відповідач не виконав прийняті на себе зобовязання не розпочавши на даний час будівництво житлового будинку. Отже, позивач [PERSON] позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору про участь у фонді фінансування будівництва. Таке порушення є істотним, тому суд вважає допустимим розірвати договір про участь у фонді фінансування будівництва № 10/09/07-2 укладений між сторонами 10 вересня 2007 року. У звязку з цим припинилась підстава, на якій відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] У товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖИТЛОІНВЕСТ-ГАРАНТ» виникло зобовязання повернути позивачу грошові кошти у розмірі 200 900 гривень 00 коп. Окрім того, заява позивача про розірвання договору та повернення сплачених коштів від 18.09.13 р., котра була відправлена поштою на адресу відповідача 23.09.13 р. залишилася без розгляду і задоволення з боку відповідача. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судові витрати у розмірі 3 656 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved