Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28 572, 22 грн. за кредитним договором № б/н від 25.02.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн., посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.47-69, 71-73). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 25.02.2013 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6-31). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02.2013 року (а.с. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. За змістом п.п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивачем станом на 31.01.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 28572 грн. 22 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1965 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 21501 грн. 74 коп., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 3268 грн. 71 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 1336 грн. 77 коп.(процентна складова) (а.с.4-5). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527 ч.1, 530, 611, 612, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved