Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 19.08.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 31.12.2016 року у розмірі 67 800, 18 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечую Відповідач в судове засідання повторно не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, що зокрема підтверджено анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Тим самим відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає кредитний договір, що підтверджує підписом у заяві. На підставі договору кредиту відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 8 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за грошовими зобовязаннями, передбаченими договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Свої вимоги за договором відповідач не виконав внаслідок чого станом на 31.12.2016 року у нього перед банком виникла заборгованість в розмірі 67 800, 18 грн., з яких 5875, 28 грн. заборгованість за кредитом, 54600, 71 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3 619, 42 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 568, 13 грн. штраф (процентна складова), що підтверджено відповідним розрахунком, доданим до позовної заяви. На підставі наведеного, беручи до уваги те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав належним чином та надав відповідачу кредит, а відповідач своїх перед позивачем не виконав внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підставні та знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а тому підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст.\~88\~ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved