Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач в позові зазначає, що як вбачається із довідки № 368/02-14, виданої державним нотаріусом Калинівського району Василишиною Л.В. 15.06.2021 року, вона є єдиним спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Павлівка, Калинівського району Вінницької області. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається із присадибної земельної ділянки площею 0,12 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка була передана останній рішенням 14 сесії 22 скликання Павлівської сільської ради\~ від 26.12.1997 року, і розташована в [ADDRESS] , де був розташований житловий будинок, що належав останній на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого виконкомом Павлівської сільської ради 15.09.1988 року. З цієї земельної ділянки було виділено позивачу під забудову 0,25 га, тому у [PERSON] залишилась зазначена вище площа. Згідно положень ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, позивач не може оформити право на спадщину на належну спадкодавцю\~ земельну ділянку, так як\~ житловий будинок з господарськими будівлями зруйнувався, про що зазначено в\~\~ довідці № 273,\~ виданій\~ Калинівським\~ РСП ВООБТІ\~\~ 23.03.2020 року.\~ Тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності.\~\~ Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши на адресу суду за вх. № 9218/21 від 21.09.2021 року заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що як вбачається із довідки № 368/02-14, виданої державним нотаріусом Калинівського району Василишиною Л.В. 15.06.2021 року, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Павлівка, Калинівського району Вінницької області. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається із присадибної земельної ділянки площею 0,12 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка була передана останній рішенням 14 сесії 22 скликання Павлівської сільської ради\~ від 26.12.1997 року, і розташована в [ADDRESS] , де був розташований житловий будинок, що належав останній на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого виконкомом Павлівської сільської ради 15.09.1988 року. З цієї земельної ділянки було виділено позивачу під забудову 0,25 га, тому у [PERSON] залишилась зазначена вище площа. Згідно положень ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, позивач не може оформити право на спадщину на належну спадкодавцю\~ земельну ділянку, так як\~ житловий будинок з господарськими будівлями зруйнувався, про що зазначено в\~\~ довідці № 273,\~ виданій\~ Калинівським\~ РСП ВООБТІ\~\~ 23.03.2020 року. Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника об`єкта нерухомого майна. Оскільки право власності на житловий будинок літ. А, що розташований в [ADDRESS] зареєстровано за померлою [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності 15.09.1988 року, позивач, як спадкоємиця, позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на своє ім`я у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, та звернутися із заявою про внесення відомостей про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його руйнуванням. За вказаних обставин суд вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований\~ в\~ [ADDRESS] , в зв`язку із його руйнуванням та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved