Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34268,61 грн. та судові витрати за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 06.05.2014р. відповідач отримав кредит у розмірі 12114,10грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 17.05.2017 року у розмірі 34268,61 грн., яка складається з 11437,69грн. заборгованість за кредитом, 6028,02 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 14182,50грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 2620,40 грн. відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Ухвалою від 21.09.2017р. відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 06.05.2014р. відповідач отримав кредит у розмірі 12114,10грн. на строк 24 місяці з 06.05.2014р. по 31.05.2016р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах і правилах строки. Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 606,19грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2016р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами », складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.2.5 Генеральної угоди позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків винагороди у відповідності з умовами Генеральної угоди та Умов та правил. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що відповідно до ст..212, 611, 651 ЦПК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день по зобов'яханнях строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою та позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2620,40грн. Згідно з п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1 Умов та првавил клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується: - базова відсоткова ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту ) + 50грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Підпунктом 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам'яткою клієнта/ Довідкою про умови кредитування, тарифами банку, якщо інше не передбачено п.п.2.1.1.12.13. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Судом встановлено, що свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість станом на 17.05.2017р. у розмірі 34268,61 грн., яка складається з 11437,69 грн. - заборгованість за кредитом, 6028,02 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 14182,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 2620,40грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором станом на 17.05.2017р. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved