Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ПАТ «Ідея Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №АЛ1.188.22920 від 12.06.2013 року на погашення заборгованості перед Банком за кредитним договором №910.76621 від 18.04.2011 в розмірі 8976 грн., зі сплатою 0% річних з погашенням кредиту та процентів у строки, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Датою видачі кредитів є дата списання коштів з рахунку Банку. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання між позивачем та [PERSON] 11.02.2015 року укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає за зобов'язання позичальника в сумі 50 грн. Стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6860,44 грн., яка включає в себе: 5172,5 грн. основний борг, 1663,5 прострочений борг (за вирахуванням солідарного зобов'язання в сумі 50 грн.), 24,44 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання; стягнути з відповідачі суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши заяви про проведення розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгулу справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №АЛ1.188.22920, згідно з яким ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачеві кредит на погашення заборгованості перед Банком за кредитним договором №910.76621 від 18.04.2011 в розмірі 8976 грн., зі сплатою 0% річних з погашенням кредиту та процентів у строки, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Датою видачі кредитів є дата списання коштів з рахунку Банку. Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами за обслуговування кредитної заборгованості в 59 щомісячних внесках до 12 дня/числа кожного місяця, при чому перші 58 внески/внесків у рівній сумі 152.1400 гривень, а останній внесок 151.8800 гривень до 18.04.2018 року. Згідно п.3.2.3. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків і витрат на стягнення боргу, а Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку достроково виконати вказані грошові зобов'язання, зокрема у випадку якщо Позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більше ніж на 1 календарний день. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, як кредитором, та відповідачем [PERSON], як поручителем, 11.02.2015 року укладено договір поруки (а.с.12), за яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань в сумі 50 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №АЛ1.188.22920 від 12.06.2013 року, за яким станом на 17.07.2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 6860,44 грн., яка включає в себе: 5172,5 грн. основний борг, 1663,5 прострочений борг (за вирахуванням солідарного зобов'язання в сумі 50 грн.), 24,44 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання (а.с.18). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором №АЛ1.188.22920 від 12.06.2013 року, забезпечене порукою, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами, що зумовлює солідарну відповідальність відповідача-поручителя.

Outcome: approved