Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач в особі свого представника - Мостовик О.С., яка діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 29562,20 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2017 року о 09:10 год сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , у результаті чого завдано шкоди зазначеним транспортним засобам. Відповідно постанови Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2018 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Відповідно Звіту №1224 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] становить 28 516,60 грн. Сума витрат на збір документів складає 1 045,60 грн. Тому загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 29 562,20 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент ДТП то позивач набув право зворотної вимоги до водія [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку витрати не відшкодував, в зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02.10.2020 року провадження по справі відкрито, справу призначено до судового розгляду. 26.01.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Клименка Д.А., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої доводи обґрунтовує тим, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2018 року вина [PERSON] судом не встановлена та недоведена, не містить жодного доказу встановлення невідповідності дій водія [PERSON] правилам дорожнього руху України, а відтак і відсутні підстави для стягнення коштів на відшкодування шкоди (а.с.61-63). 01.02.2021 року від представника позивача - Каплі Ю.С., яка діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив. З якої вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Свої доводи обґрунтовує тим, що у відзиві на позовну заяву відповідач помилково зазначає, що вина водія [PERSON] судом не встановлена та не доведена, оскільки така правова підстава як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (а.с.76-77). Представник позивача - Мостовик О.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, неодноразово засобом електронного зв`язку подавала суду зави про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Клименко Д.А. у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністі. Просили при ухваленні рішення врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2017 року приблизно о 09 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ-3302ПБ 3НГ, державний номер [NUMBER] , в районі буд.259 по пр.Московському в м.Харкові, при виїзді з парковки супермаркету «КЛАСС» на нерегульоване перехрестя з проспектом Московським, на порушення п.16.11 ПДР України, не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-217030, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі - по пр.Московському, з боку вул.Харківських Дивізій у напрямку до пр.Маршала Жукова. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2018 року (справа № 645/4639/17) закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні [PERSON] у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 38 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.02.2018 року (а.с.7). З положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «ВАЗ-217030» державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП належав [PERSON] та був застрахований згідно полісу № АК2467947 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії з 16.05.2017 р. по 15.05.2017 р. (а.с. 8, 10-11). Згідно інформації, наданої позивачем, та відомостям, які містяться у Довідці про дорожньо-транспортну пригоду від № 3017284456654892 від 10.10.2017 року на момент ДТП у [PERSON] , який керував автомобілем ГАЗ-3302ПБ 3НГ, державний номер [NUMBER] , був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5, 36). Відповідно до звіту № 1224 від 23.11.2017 року про встановлення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного становить 28516,60 грн. (а.с.13-17). Згідно платіжного доручення № 903803 від 17.04.2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України [PERSON] по справі № 45317, згідно наказу №3459 від 13.04.2018 року (а.с. 34), виплачені 28516,60 грн. (а.с. 35). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У постанові від 03.12.2018 року по справі № 2а-10503/09/1570 ВС вказав, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню (п. 49). Для спростування преюдиційних обставин учасник справи, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, в загальному порядку за правилами визначеними процесуальним законодавством (п.51). Проте, відповідач [PERSON] доказів на спростування преюдиційних обставин не надав, а посилався лише на той факт, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2017 року судом не встановлено та не доведено його вини у вчиненні ДТП. З вказаними доводами суд не погоджується з наступних підстав. Так, постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2018 року (справа № 645/4639/17) закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні [PERSON] у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 38 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.02.2018 року (а.с.7). Відповідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Вина [PERSON] - підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 5), постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2018 року у справі № 645/4639/17 (а.с.7). Окрім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України визнало зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та виплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 28516,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 903803 від 17.04.2018 року (а.с.35). Згідно платіжного доручення №541850 від 19.01.2018 року позивачем по справі сплачено 1045,60 грн за послуги аваркома (експерта) по справі №45317, згідно рахунку №340 від 23.11.2017 року т.з. [NUMBER] (а.с.33). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу - підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню 29562,20 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. З відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судові витрати в сумі 2102,00 грн.(платіжне доручення № 9800068 від 18.09.2020 року.

Outcome: approved