Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

позивач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом про демонтаж перегородки на площі коридору, покликаючись на те, що відповідно до п. 2 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02 серпня 2013 року «Про самочинне будівництво здійснене [PERSON].» відповідача зобов'язано демонтувати самочинно влаштовану перегородку на площі коридору загального користування на [ADDRESS]. На виконання зазначеного розпорядження, ЛКП «Сяйво» неодноразово попереджало відповідача про демонтаж самочинного будівництва здійсненого ним на [ADDRESS]. Згідно акту обстеження комісії ЛКП «Сяйво» від 01 листопада 2013 року відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтував. Просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача демонтувати перегородку на площі коридору загального користування на [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 02 серпня 2013 року «Про самочинне будівництво здійснене [PERSON].» №491 відповідача зобов'язано демонтувати самочинно влаштовану перегородку на площі коридору загального користування під літ. ХVІІ і кухні під літ. ХХІІ на [ADDRESS]. Згідно акту обстеження комісії ЛКП «Сяйво» від 01 листопада 2013 року відповідач самочинно здійсненого будівництва на [ADDRESS] не демонтував. /а.с. 6, 13/ На даний час відповідачем вказане розпорядження не виконано, демонтувати самочинно здійснену прибудову відповідач відмовляється, на попередження ЛКП «Сяйво» не реагує. Згідно ст.ст. 100, 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і приміщення провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Такий дозвіл необхідний для перевірки дотримання вимог будівельних, пожежних та санітарних правил. За відсутності вказаного дозволу перепланування та переобладнання слід вважати самовільним. Відповідно до п. 1.4.1 «Правил користування будинками та прибудинковими територіями», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач, в порушення зазначених норм законів, самочинно влаштував перегородку на площі коридору загального користування на [ADDRESS] без належного дозволу на здійснення будівництва, який надається відповідним оганом місцевої ради. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved