Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2009 року померла його прабаба [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрованою у належному їй будинку в с. Жужеляни, вул. Центральна, 5 Сокальського району. Зазначає, що [PERSON] була бабою його матері [PERSON], яка померла 08.01.2006р. Заповітом від 17.02.2000р. [PERSON] належний їй земельний пай заповіла його братові [PERSON], який він прийняв у спадок. Також до маси спадкового майна входить належний його прабабі житловий будинок в с. Жужеляни, вул. Центральна, 5, який заповітом не охоплений. Зазначає, що брат має власне житло, та відмовився від прийняття в спадщину даного будинку в його користь. Крім цього, зазначає, що проживав з прабабою до дня її смерті та доглядав її, і надалі продовжує проживати у її будинку. Інших спадкоємців [PERSON] немає, є тільки сторони по справі, а саме її правнуки. В даний час сторони звернулися у [PERSON] державну нотаріальну контору, де відповідач мав намір подати заяву про відмову від спадкування даного будинку в користь позивача, а він в свою чергу подав заяву про прийняття спадщини. Зазначає, що його заяву нотаріусом прийнято так як він проживав разом із спадкодавцем, а от брату надано розяснення, що ним пропущено строк для подання відмови від частки спадщини, який поновленню не підлягає. В свою чергу, [PERSON] державною нотаріальною конторою зроблено запит у ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ», де позивачу виготовлено новий технічний паспорт спадкового будинку та надано довідку із якої встановлено, що права власності на належний прабабі будинок не зареєстроване, а тому успадкувати його у нотаріальному порядку він не має можливості. 02.03.2017р. позивачу [PERSON] державною нотаріальною конторою надано відмову у видачі свідоцтва про прав на спадщину на вищевказаний житловий будинок, з тих причин, що право власності на нього не реєструвалося, відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності прабаби на будинок та рекомендовано звернутись в суд. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Центральна, 5 в с. Жужеляни Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті прабаби [PERSON], яка померла 21.07.2009 року. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, у поданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Представник третьої особи Жужелянської сільської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №176169 встановлено, що 21.07.2009р. померла [PERSON]. Згідно довідки Жужелянської сільської ради №81 від 25.01.2017р., встановлено, що [PERSON] до смерті була зареєстрованою та проживала в належному їй будинку в с. Жужеляни по вул. Центральна, 5 Сокальського району. Разом із нею проживав її правнук [PERSON]. В свою чергу, дослідженою відповіддю [PERSON] державної нотаріальної контори від 02.03.2017р. на ім»я позивача, встановлено, що останньому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщин, а саме на житловий будинок №5 по вул. Центральна в с. Жужеляни Сокальського району у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадковий будинок та рекомендовано звернутись в суд. Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно до ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем пятої черги за законом прабаби, відповідно він має право на спадкування вказаного житлового будинку після її смерті.

Outcome: approved