Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором кредиту в сумі 570945.63 долари США та 12511480.79 гривень. Мотивували свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 20.11.2006 року кредитного договору останньому був наданий кредит в розмірі 250000 доларів США на строк з 20.11.2006 року по 19.11.2007 року, у виді не відновлювальної відкличної кредитної лінії на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із розрахунку 15% річних. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язався використати та повертати кредит рівними частинами відповідно до графіку, погодженому сторонами та сплачувати відповідні відсотки не пізніше 10 числа кожного наступного місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит. В подальшому між сторонами були укладені Договір № 1 та Договір № 2 до Кредитного договору, відповідно до яких були внесені зміни щодо строків повернення кредиту, а саме до 18.11.2011 року та порядку повернення кредитних коштів. Позивач посилався на те, що [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором та відповідними змінами до нього, внесеними Договором № 1 та Договором № 2, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 570945.63 долари США. Відповідно до умов Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. За порушення виконання зобов'язань Банком нарахована пеня в розмірі 12511480.79 гривень. Відповідно до поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, представник позивача просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 570945.63 долари США, пеню в розмірі 12511480.79 гривень, судовий збір в розмірі 2823 гривні. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованих у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки суд не повідомили. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 20.11.2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк»(правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит в розмірі 250000 доларів США на строк з 20.11.2006 року по 19.11.2007 року у виді не відновлювальної відкличної кредитної лінії на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом 15% річних. Пунктом 3.1.1 Кредитного договору передбачено, що Банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та видати кредит в сумі 250000 доларів США з позичкового рахунку та поточний рахунок позичальника [NUMBER]. Відповідно до умов Кредитного договору, а саме п. п. 3.3.1, 3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався використати та повертати кредит рівними частинами відповідно до графіку, що погоджений сторонами, до 19.11.2007 року та сплачувати відповідні відсотки не пізніше 10 числа кожного наступного місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит. 20.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1 про внесення змін до кредитного договору від 20.11.2006 року, відповідно до умов якого позивач -Банк надав відповідачу - позичальнику 250000 доларів США на строк з 20.11.2006 року по 18.11.2011 року, у вигляді не відновлювальної відкличної кредитної лінії на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних. Згідно п. 3.3.4 Договору № 1 Позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, з розрахунку 15% річних, не пізніше 15 числа кожного наступного місяця, а також в день закінчення строку, на який наданий кредит. 06.12.2007 року між сторонами було укладено Договір № 2 про внесення змін до Кредитного договору від 20.11.2006 року, відповідно до якого Позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми окремих траншів на рахунок Банку не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з січня 2010 року у розмірі 14383 доларів США. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит в сумі 250000 доларів США. Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п.2.2 Кредитного договору, кредит, наданий Банком, забезпечується неустойкою, передбаченою дійсним договором. Пунктом 3.3.2 Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язаний у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.2.8 цього договору, тобто 20% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Крім того, згідно з п. 5.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0.1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, який на момент розгляду справи не визнаний у встановленому законом порядку недійсним та не розірваний, а отже зобов'язання між сторонами продовжують існувати. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 05.03.2015 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 570945.63 долари США та 12511480.79 гривень, з яких прострочена заборгованість по кредиту становить 309580.48 доларів США, заборгованість по процентам прострочена за період з 01.03.2015 року по 05.03.2015 року становить 678.53 долари США, прострочена заборгованість по процентам становить 260686.62 долари США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту становить 7827484.84 гривні, пеня за несвоєчасну сплату процентів становить 4683995.95 гривень. Відповідно до ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Положення п. 3.3.1 та 3.3.2 Кредитного договору щодо зобов'язання Позичальника сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті. Як це було визначено договором, а саме в доларах США відповідають нормамст.192 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Декрету Кабінету Міністрів України «про систему валютного регулювання та валютного контролю». Оскільки зобов'язання в договорі, укладеному між сторонами, визначені в іноземній валюті, а саме доларах США, а також відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, відповідач повинен повернути отриманий кредит та сплатити відповідні відсотки за користування кредитними коштами в доларах США. Згідно з п. 5.8 Кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором встановлюється в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну оплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених Банком під час виконання умов цього договору. Враховуючи викладене, беручи до уваги те. що на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту в повному обсязі, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в розмірі суми заборгованості, що наявна на день розгляду справи, та нарахованих штрафних санкцій. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, які в конкретному випадку становлять 2823 гривні.

Outcome: approved