Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач в ході підготовчого судового засідання уточнила свої позовні вимоги, а саме підтвердивши (шляхом зменшення) суму стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку 17 605,06 грн. (за підрахунком, наданим представником відповідача), на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача в.о. директора ДП «РМТП» Володін Д.М. позовні вимоги (уточнені) про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку 17 605,06 грн. визнав, просив про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~Якщо таке\~клопотання заявили\~всі учасники\~справи,\~судовий розгляд\~справи здійснюється\~на підставі\~наявних у\~суду матеріалів. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту та і/н позивача; копія розрахунку за несвоєчасну сплату з/п; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28.04.2020р.; довідка-розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач\~ працювала у Державному підприємстві «Ренійський морський торговельний порт» на посаді начальника складу. Звільнилася з роботи 15.03.2020р. За період роботи позивача у ДП «РМТП» заробітна плата виплачувалась нерегулярно, у зв`язку із чим, на підставі рішення Ренійського районного суду від 28.04.2020р. було стягнуто на її користь 55\~672,67 грн. нараховану, але не виплачену заробітну плату. Рішення набрало законної сили 25.05.2020р. Однак, в порядку ст.117 КЗпП України позивач просить стягнути з відповідача \~середній заробіток за час затримки розрахунку із нею при звільненні. Так, станом на 30.07.2020 р. середній заробіток за час затримки розрахунку складає 17 605,06 грн. за підрахунком відповідача, з яким позивач погодилась та просила його стягнути на її користь. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Як виходить з матеріалів справи, наданих суду доказів, позивач працювала у ДП «РМТП». За час праці у відповідача перед позивачем склалася заборгованість по заробітній платі, яка стягнута за рішенням суду. Згідно зі\~статтею 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно розрахунків,\~зроблених відповідачем,\~сума середнього\~заробітку за\~весь час\~затримки розрахунку станом на 30.07.2020 р. складає 17 605 грн. 06 коп., із розміром зазначеної суми сторони погодилися. В п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.\~117\~КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( постанова у справі № 6-64цс13 від 03.2013 року) згідно із ч.1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Отже, вимоги позивача про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню.

Outcome: approved