Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] з позовом про повернення майна (грошових коштів), набутого без достатньої правової підстави. Свою заяву мотивує тим, що між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] 11.02.2015 року було укладено договір про надання послуг по будівництву та монтажу, за умовами якого відповідач зобовязувався виготовити: деревяний будинок 100 кв.м. з терасою та гаражем. Для підготовки необхідних проектів [PERSON] попросив позивача внести аванс у розмірі 72000 грн., після гроші були передані [PERSON] у день підписання договору. Однак, з того часу і до 11.08.2015 року, відповідач не надав більше ніяких документів, не приступив до роботи, уникав телефонних розмов з позивачем. Зазначає, що на даний вищезазначений договір, не можна вважати укладеним, оскільки між позивачем та відповідачем, як сторонами не було досягнуто усіх його істотних умов. Просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь 97280,39 грн. безпідставно набутих грошових коштів за неукладеним правочином, 1071,12 грн. відсотки річні за користування безпідставно набутими грошовими коштами за неукладеним правочином, 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі. Представник позивача до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22-24, а.с.27-29). За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Положення цієї статті застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майно було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення є набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи Відповідно до\~ст.1213 ЦК України\~набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Судом встановлено, що 11.02.2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг по будівництву та монтажу (а.с.9). Пунктами 1.1 та 2.1.1 даного договору передбачено, що відповідач зобовязувався виготовити деревяний будинок 100 м2 з терасою та гаражем до 30.06.2015 року, з достроковим виконанням (а.с.9). Згідно пункту 3.2 договору про надання послуг по будівництву та монтажу позивач [PERSON] 11.02.2015 року сплатив [PERSON] аванс в розмірі 72000 грн. для підготовки необхідних проектів (а.с.9). Однак станом на 11.08.2015 року відповідач [PERSON] умови договору не виконав і грошові кошти, а саме аванс у розмірі 72\~000 грн., позивачу не повернув. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведену норму закону, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів за неукладеним правочином з врахуванням індексу інфляції в сумі 97280,39 гривень підлягає до задоволення (а.с.8). Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем три відсотки нараховані за користування коштами відповідачем [PERSON] у період з 11.02.2015 року по 10.08.2015 року складають - 1071,12 грн. (а.с.8). Також, у відповідності із ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд визначаючи розмір моральної шкоди виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, та враховує ту обставину, що відповідач завдав шкоду позивачу пов'язану з його незаконними діями, що спричинило моральні страждання, порушення нормальних життєвих зв'язків, то суд приходить до висновку, що моральну шкоду слід задовольнити в розмірі 15000 грн. Враховуючи те, що в матеріалах справи є всі докази не виконання відповідачем своїх зобовязань, суд вважає позивні вимоги такими, що підлягають задоволення. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved