Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача- Шевчук [PERSON], за участі третьої особи [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 11 лютого 2000 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Львівській області, актовий запис /№122/. Від шлюбу в подружжя народилась дитина- Шевчук [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися у звязку з різними життєвими принципами та погляди на сімейне життя, усе це призвело до того, що позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Сторони з весни 2013 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Примирення з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує лише формально. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що на даний момент вона з сином приживає в іншого чоловіка- Літкевич О.А. від якого вагітна та з яким має намір створити сімю. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шевчук». Просить позов задовольнити. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно подружнє життя у них не склалося, вони з позивачем з 2013 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносини. Просить шлюб розірвати, оскільки позивач є дійсно вагітною і він не являється батьком зачатої дитини. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просить задовольнити. Третя особа- Літкевич О.А. в судовому засіданні пояснив, що проживає з позивачем однією сімєю без реєстрації шлюбу, він дійсно являється батьком зачатої дитини та визнає своє батьківство. Вони хочуть створити сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд позов задовольняє з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2000 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Львівській області, актовий запис №122 /аркуш справи 4/. Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-СГ №209975 від 06 лютого 2001 року, в сім'ї у шлюбі народився син- Шевчук [PERSON], [INFO] /аркуш справи 8/. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Ба більше, відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. В ході судового розгляду справи встановлено, між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між ними припинені фактично з 2013 року. Позивач проживає з іншим чоловіком [PERSON], від якого вагітна, що стверджується його поясненнями даними в судовому засіданні як третьої особи та Довідкою виданою Виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області /аркуш справи 21/. Згідно з приписами частини 3 статті 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично існує формально та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя. Відповідач повністю погодився з позовними вимогами і визнав, що дитина зачата не від нього, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. У відповідності до статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved