Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач звернувся\~в Могилів-Подільський\~міськрайонний суд\~з позовною\~заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] померла його рідна мати [PERSON] , яка на праві спільної часткової власності володіла 19/50 частиною житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власниками інших частин є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Крім того, його матері та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, яка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0669 га, що розташована за тією ж адресою. Між ними, як співвласниками склався певний порядок користування вказаною земельною ділянкою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на відповідну частку земельної ділянки. Після смерті матері позивач як спадкоємець звернувся до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і частка належна його матері у ній не визначена. А тому, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, де просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0669 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:1287, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, де просив справу розглянути у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву, де просили розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного: згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на частку земельної ділянки площею 0,0669 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:1287, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності спадкодавиці та відповідачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2020 (а.с.10). Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлої у вигляді 19/50 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2020, Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі та матеріалами спадкової справи (а.с.8,9, 46-88). Однак, за життя померлої [PERSON] виділу частки зі спільного сумісного майна у вигляді земельної ділянки не було здійснено, а тому постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2020 № 38/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку земельної ділянки (а.с.11). Загальна вартість 1/3 частини вказаної земельної ділянки складає 28056 грн. (а.с.12). Як вбачається зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0669 га, кадастровий номер 0510400000:00:004:1287, яка розташована за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved