Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що він є сином наймача квартири [ADDRESS] - [PERSON] [PERSON] отримав дану квартиру за ордером № [NUMBER], виданим 07 червня 1982 року на сім'ю з 4 осіб - на себе [PERSON], дружину - [PERSON], двох дітей - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки Комунального концерну від 22.03.2017 в квартирі разом з позивачем зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] - батьки позивача та його двоє дітей - дочка [PERSON] (відповідачка) та син [PERSON]. Зазначає, що з 1994 року по 2007 рік перебував у шлюбі з [PERSON], від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. З 2007 року [PERSON] забрала своє майно, у тому числі свої особисті речі та речі дитини - відповідача по справі з квартири за адресою: [ADDRESS] та з того часу [PERSON] по сьогоднішній день проживають за адресою: [ADDRESS]. Посилається на те, що перешкод у користуванні квартирою відповідачу позивач не чинив. З вересня 2015 року за власним бажанням відповідачка жодного разу вказану квартиру взагалі не відвідувала. Оскільки за адресою: [ADDRESS] відповідач не проживає, будь-якої участі в оплаті комунальних послуг не приймає, то позивачу фінансово важко оплачувати рахунки за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням кількісні зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідач, який не проживає за адресою: [ADDRESS] втратила право на користування квартирою, внаслідок її відсутності без поважних причин понад шість місяців. У зв'язку з вищевикладеним, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив визнати дочку такою, що втратила право користування квартирою, оскільки остання впродовж 3 років не цікавиться квартирою та понад 10 років проживає окремо. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. Як встановлено в судовому засіданні, згідно ордера № [NUMBER], виданого 07.06.1982 року [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб була надана трикімнатна квартира, загальною площею 41,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 5). Конституція України в статті 47 закріплює право кожної людини на житло. При цьому задекларовано, що держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадяни, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зі змісту статті 53 ЖК України вбачається, що жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно наданої суду Довідки Форми №466 від 22.03.2017 року в зазначеній квартирі зареєстровані наймач - батько позивача [PERSON], [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO], позивач [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], [INFO] та дочка позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як вбачається з наданих суду Актів\~ Керуючої компанії обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва від 14.09.2016 року, підписаних [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 23.12.2016 року, підписаних [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 02.03.2017 року, підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 13.07.2017 року, підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], під час обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [INFO] в даній квартирі не проживає. Судом встановлено, що всі витрати по утриманню квартири несе позивач, відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі в її утриманні. Зі змісту статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того Пленум Верховного суду України в свої постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, зазначив, що судовому розгляду підлягають спори пов'язанні з договором найму житлового приміщення, і зокрема, про визнання і втрату права на жиле приміщення… У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При вирішення питання про стягнення аліментів з позивача та утримання відповідачки судом було встановлено, що відповідачка проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Доказів, які б спростовували даний факт суду не надано. Докази про те, що відповідачці чинилися перешкоди у доступі до спірної квартири суду не надано. Все вищевикладене на думку суду об'єктивно підтверджує твердження позивачки про факт відсутності відповідача на спірній житловій понад шість місяців без поважних причин, а тому його позовна вимога про визнання дочки такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 15, 16, ЦК України, ст.ст. 71-72 ЖК України, Постанови Пленуму Верхового суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року,

Outcome: approved