Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки в якому просив стягнути з останньої на його користь 160 000 грн. по договору позики та 4 800 грн. - відсотків за прострочення платежу і судові витрати по справі в сумі 1 600 грн. Позов мотивує тим, що в 2014 році між ним та відповідачкою було укладено усну домовленість про організацію відпочинку громадян в належному йому пансіонаті в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. Для здійснення цієї мети відповідачка уклала з ним договір позики та отримала від нього кошти в сумі 174 200 грн. і 1 000 доларів США, які зобов»язалась повернути 26.08.2014 року. На даний час відповідач не повернула йому 160 000 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що ніяких коштів не отримувала, розписка написана нею особисто під тиском позивача, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 13.08.2014 року [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в розмірі 174 200 грн. та 1 000 доларів США та зобов»язалась їх повернути 26.08.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Надана позивачем розписка [PERSON] укладена в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, факт укладення даної розписки не спростовується відповідачкою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] не надала пояснень щодо дати, суми та обставин укладення даної розписки. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні позивач просить стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 160 000 грн., так як борг, в зазначений позичальником строк, повернуто не було, а тому позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В позовній заяві позивачем та в судовому засіданні представником позивача не обґрунтовано розмір 3% річних, що просив стягнути позивач з відповідачки, не надано розрахунку вказаної суми, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, позивач не позбавлений права звернутись в суд з відповідним позовом, належним чином обґрунтувавши свої вимоги. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 1 600 грн., що підтверджуються квитанцією про сплату судового забору у вказаній сумі. На підставі викладеного і ст. ст. 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial