Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся 28 травня 2014 року до суду з позовом у якому прохав виділити в натурі [PERSON], як одиницю нерухомого майна на праві приватної власності- частини житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка складається згідно технічного паспорту літ.А-1 в складі приміщень, кімната 2-2, площею 15,7 кв.м. сіни ІІ площею 4,4 кв.м, кімната 1-2 площею 13,60 кв.м., тамбур І площею 5,4 кв.м, загальноюплощею 39,1 кв.м ( 15,7+4,4+13,6+5,4) з господарськими будівлями: сарай літ. «Б», гараж літ. «Ж»,сарай літ. «б», літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «К», вбиральня літ. «Н», огорожа літ. «Н». Визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS], виділивши у користування [PERSON] земельну ділянку в розмірі 637 кв. м. згідно висновку судово-будівельної експертизи № 76-12 від 3.07.2012 року. Присвоїти новоствореному об'єкту нерухомості і земельній ділянці, яка виділена у користування для його обслуговування (новоствореному домоволодінню) юридичну адресу. У судове засідання учасники процесу не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, прохав позов задовольнити. Від відповідачів в матеріалах справи знаходяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони вказують, що позов визнають. Представник Октябрської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходиться розписка, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Октябрского районного суду м. Полтави від 4 липня 2012 року та додаткового рішення від 10 грудня 2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON], визнано за позивачем право власності на частину домоволодіння та виділено розмір земельної ділянки, що становить 4/10 [ADDRESS] як на окрему одиницю нерухомого майна із одночасним відкриттям нового розділу державного реєстру прав на нерухоме майно та нової реєстраційної справи з присвоєнням нового кадастрового номеру в порядку спадкування після померлої сестри [PERSON] . На даний час згідно наданого технічного паспорту співвласниками по домоволодінню розташованому [ADDRESS] являються інші громадяни, які отримали право власності на законних підставах, на вищевказане домоволодіння. Тому виділити як окрему одиницю нерухомого майна стало неможливим, що стало причиною знову звернення до суду позивача. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №76-12, складеного 3 липня 2012 року домоволодіння, що розташовано за адресою [ADDRESS] у дослідницькій частині та на кресленнях надається план розподілу земельної ділянки за адресою [ADDRESS], загальною площею 1592кв.м. на три окремі земельні ділянки, враховуючи порядок фактичного користування, який складений між співвласниками. Земельна ділянка для обслуговування 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться у користуванні [PERSON], складає за фактичним користуванням 637 кв.м. Земельна ділянка для обслуговування іншої частини домоволодіння, складає за фактичним користуванням - 699кв.м. та 256 кв.м. Вказані земельні ділянки окремо виділені, мають окремі входи, по межі між земельними ділянками встановлена огорожа. Площі загального користування відсутні. На підставі висновку експерта [PERSON] № 76-12, 4/10 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] до складу яких входить частина житлового будинку літ. А-1, в складі приміщень, кімната 2-2, площею 15,7 кв.м. сіни ІІ площею 4,4 кв.м, кімната 1-2 площею 13,60 кв.м., тамбур І площею 5,4 кв.м, загальною площею 39,1 кв.м ( 15,7+4,4+13,6+5,4) з господарськими будівлями: - сарай літ. «Б»; - гараж літ «Ж»; - сарай літ «б»; - літня кухня літ. «Б1»; - сарай літ. «К»; - вбиральня літ. «Н»; - огорожа літ. «Н», що належить на праві приватної власності [PERSON], можливо виділити у самостійний об'єкт нерухомого майна за умов розподілу земельної ділянки згідно межі, вказаної на плані розподілу земельної ділянки за фактичним користуванням -637кв.м. Згідно наказу №95 Державного комітету статистики України від 18.04 2005 року «Про затвердження форм господарського обліку та Інструкції з ведення по господарському обліку в сільських, селищних та міських радах». Домоволодіння - житловий будинок з прилеглою до нього та належними йому господарськими спорудами та будівлями. Згідно ст. 41 КонституціїУкраїни, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 364 ЦПК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна що є спільній частковій власності. Відповідно до інформаційного листа Вищогоспеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01. 2013 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, згідно з роз'ясненнями постановами пленуму Верховного Суду Українивід 4 жовтня 19991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділеновідокремлену частину будинку з самостійним входом. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно з ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу України у разі поділу спільного майна, між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до частини 3 статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Outcome: approved