Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № В53.116.71673 від 21.03.2012 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 4 662 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 15 486 грн. 85 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором з боржника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 21 березня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № В53.116.71673 (а.с.5), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит на поточні потреби в розмірі 4 662 гривень та зобов'язався повернути кредит протягом 12 місяців. Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1 % річних. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував умови, передбачені цим договором. На підтвердження цього надано довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № В53.116.71673 від 21.03.2012 року (а.с.4). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Станом на 08 січня 2014 року, згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором № В53.116.71673 від 21.03.2012 року, заборгованість відповідача за кредитними зобов'язаннями становить 15 486 грн. 85 коп., з яких: прострочений борг - 3 958 грн. 20 коп., прострочені проценти - 1 397 грн. 06 коп., строкові проценти - 01 грн. 95 коп., пеня - 10 129 грн. 64 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 610, 611, 612, 1054, 1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved