Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 23 квітня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла у віці двох років. Діти проживають з позивачем. Підставою розірвання шлюбу є те що спільне життя з відповідачем не склалось та в подальшому не можливе. Позивач у судове засідання не з`явився, суду подав заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій не заперечила проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Однак у заяві зазначила, що не визнає підстави для розірвання шлюбу, які позивач вказав у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 квітня 2009 року (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 447. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла у віці двох років (9-13). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору в користь позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved