Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20.12.2012 року між [PERSON] (далі - банк) та ПАТ «ОТП Банк», (далі - позивач), правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі - позивач), був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2001955195 (далі - кредитний договір №1), за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 2 564,92 грн. Також, 19.02. 2013 року між відповідачем та банком був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002719767 (далі - кредитний договір №2), за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 24 800 грн. В свою чергу відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитними договорами та Додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договорів (п. 1.2.1. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1. кредитних договорів №1 та №2 позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитними договорами не пізніше 20.12.2013 року та 19.02.2015 року відповідно. На підставі ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов»язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначених в графіку платежів (п. 1.4.2. кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. За умовами кредитних договорів позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4. кредитних договорів. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Таким чином, станом на 19.11.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором №1 складає 474,56 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 474,55 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 0,01 грн. За кредитним договором №2 складає 28 614,50 грн., що складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 21 350,99 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 1,93 грн.; комісія за РО - 7261,58 грн. Разом заборгованість за кредитним договором №1 та кредитним договором № 2 складає - 29 089,06 грн. В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитних договорів, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитних договорів, поштою, було направлено вимоги про дострокове виконання позичальником його зобов'язань за кредитними договорами в повному обсязі за №№ від 200140967; 20014374 від 24.07.2014 року. Зазначені вимоги підлягали виконанню протягом 30 календарних днів з дати їх направлення позичальником. Станом на дату подання цієї заяви зазначені вимоги позичальником не виконані та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно, до п. 1.5.4. кредитних договорів вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була подана належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.5.4 кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов»язань за кредитом у позичальника. Частиною 2 ст. 150 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового, повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи ту обставину, що позичальник порушує вимоги умов Кредитних договорів, а саме: не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов»язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій кредитними договорами, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є новим кредитором за договорами про надання споживчого кредиту № 2001955195 від 20.12.2012 року та № 2002719767 від 19.02.2013 року. Згідно з умовами договору факторингу від 21.07.2014 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договорами про надання споживчого кредиту № 2001955195 від 20.12. 2012 року та № 2002719767 від 19.02.2013 року, укладеними між банком та відповідачем. В обґрунтування посилаються на ст. ст. 512, 514 ЦК України. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за договорами про надання споживчого кредиту № 2001955195 від 20.12.2012 року та № 2002719767 від 19.02.2013 року. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2001955195 від 20.12.2012 року та № 2002719767 від 19.02.2013 року у розмірі 29089 грн. 06 коп., судовий збір 290 грн. 89 коп. Представники позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з»явилися. Продату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. На адресу суду надали клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися. На адресу суду надали заяву від 22.07.2015 року відповідно до якої позивач визнає позов повністю, просить задоволити, справу розглянути у відсутності позивача та представника позивача. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 19.02.2013 року з відповідачем було укладено договір № 2002719767 про надання споживчого кредиту, згідно умов зазначеного договору банком [PERSON] надавався кредит у розмірі 24800 грн. зі сплатою процентної ставки 0,01% річних з відповідним графіком погашення кредиту (а.с. 4-6), 20.12.2012 року договір споживчого кредиту № 2001955195, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 2564,92 грн. зі сплатою процентної ставки 0,01% річних з відповідним графіком погашення кредиту ( а.с. 7-9). Відповідач [PERSON], в свою чергу, взяла на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договорами. В ході судового розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в зв»язку з частковим погашенням позивачем заборгованості за договором споживчого кредиту, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № 2002719767 від 19.02.2013 року в сумі 28114,50 грн. ( а.с. 47-47), що підтверджується розрахунками заборгованості за даним договором ( а.с. 11, 49). Дані в розрахунках відповідають поданими відповідачем квитанціями про часткове погашення кредиту ( а.с. 86, 87). За договором споживчого кредиту № 2001955195 від 20.12.2012 року заборгованість погашена відповідачем повністю ( а.с. 36). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 2002719767 від 19.02.2013 року, натомість, [PERSON], як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. Оскільки відповідач не дотримується умов укладеного з ним договору №2002719767 від 19.02.2013 року про надання споживчого кредиту, позивачем 24.07.2014 року було направлено останньому повідомлення щодо необхідності виконання нею взятих на себе зобов'язань ( а.с. 14-15). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, вказана вимога на момент звернення до суду відповідачем в повному обсязі не виконана. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань заборгованість останнього за договором №2002719767 від 19.02.2013 року про надання споживчого кредиту станом на 19.11.2014 року становить 28614,50 грн. з яких 21350,99 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 1,93 грн. - відсотки за користування кредитом, 7261,58 грн. - комісія за РО (а.с. 11). Часткова сплата боргу позивачем за договором споживчого кредиту № 2002719767 від 19.02.2013 року підтверджується квитанціями про сплату кредитних коштів ( а.с. 73, 86, 87). Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримувала, доказів того, що підписи в договорі кредиту не її, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитних коштів всупереч волі відповідача іншими особами. 21.07.2014 року між ПАТ «ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу №21/07/14, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були передані, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняті права грошових вимог, в тому числі й за договором №2002719767 від 19.02.2013 року, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало кредитором за договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржником в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 16-20). Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та положення ст. ст. 60, 212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, приходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням їх розміру після зменшення позивачем позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відповідно до наданого платіжного доручення позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 290,89 грн. Враховуючи той факт, що зменшення позовних вимог було зумовлене частковим погашенням відповідачем заборгованості по кредитах ще до звернення з даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 280 грн. 99 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 543, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved