Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що 30.03.2017 року відбулись збори жителів сіл Лукашівки і Тарасівки, на яких був присутній і він. Після звіту сільського голови Лукашівської сільської ради про роботу виконавчого комітету сільської ради та територіальної громади населених пунктів з питань соціально-економічного розвитку слово для виступу взяв [PERSON] . Не зважаючи на те, що у звіті голови не звучала будь-яка фамілія, що могла перешкоджати або перешкоджає її діяльності, вищезазначена особа розпочала свій виступ із запитання до громадян про те, чи знають вони [PERSON] , який нібито проживає по [ADDRESS] ? Він заперечив факт його перебування , знаходження і проживання за вищевказаною адресою повідомивши про те, що на цій земельній ділянці немає нічого, окрім собачої будки, в якій живе саме його собака. Потім [PERSON] повідомив громадян, про те, що він скрізь і завжди чомусь хизується своєю участю у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, а тому, вважає перевірити його участь у ній, оскільки, на його переконання, посвідчення є або підробленим або купленим. В подальшому своєму виступі, який не мав жодного відношення до звіту сільського голови, ця особа почала обзивати його лайливими словами і порівнювати із колорадським жуком, що завдає шкоду. Прикро, але факт, що ця промова провокація вчинялася в присутності моральних авторитетів району в особі заступника Монастирищенського районної державної адміністрації Терещука Руслана Миколайовича, заступника голови Монастирищенської районної ради Фариби Майї Миколаївни та начальника юридичного відділу районної ради [PERSON] , які не спромоглися зробити зауваження цій особі або, принаймі головуючій зборів про недопустимість такої поведінки, - бо їм було весело разом з усіма присутніми. Стверджує про те, що усі наведені т. звані «факти» [PERSON] не відповідають дійсності.\~ На земельній ділянці наданій йому у користування , збудовані дві будівлі: будинок і приміщення гаража, на які згідно постанови слідчого\~ Підчасюка В.Ю. від 12.05.2009 р; накладений арешт, а згідно протоколу\~ про накладення арешту на майно від 13.05.2009 р, дані будівлі перебувають на відповідальному зберіганні сільського голови Лукашівської сільської ради до цього часу. Його участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджена\~ довідкою із галузевого державного архіву Міністерства оборони України за № 51/1/219 від 11.01.2000 року. Його участь у складі військової частини 64354 склала 105 днів, найбільшою в районі серед усіх учасників ліквідації аварії. Крім того, його участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджена також випискою із реєстраційного журналу на ліквідатора\~ аварії, призваного Монастирищенським РВК за № 732/03 від 22.01.1988 року, якою підтверджена його участь з 10.10.1987 р. по 21.01.1988 р. даний факт вказує на те, що посвідчення учасника ліквідації йому видана на законних підставах. Внаслідок провокативних і протиправних дій зі сторони відповідача\~ йому завдані моральні збитки (шкода), яку він оцінює в 1 (одну) гривню. Просить зобов`язати [PERSON] спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать його честь, гідність (і ділову репутацію) щодо того, що по [ADDRESS] немає нічого, а на тому місці\~ живе його собака; що його посвідчення учасника ліквідації аварії\~ на Чорнобильській АЕС є підробним або купленим; вибачитися за слова, що в принизливій формі характеризували його особу, стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 1 гривна. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, просить її задоволити та пояснив, що він звернувся в суд з позовом до відповідача в якому порушуються три позиції:\~ відносно того, що до нього були образи, які потребують вибачення;\~ відносно того, що відповідач повідомляв про нього неправдиві відомості, зокрема, що по [ADDRESS] відсутні будь-які будівлі, крім його собаки та собачої будки. На земельній ділянці, яка була йому виділена на законних підставах, площею, 0,25 га, ним та його покійною дружиною було збудовано дві будівлі, приміщення літньої кухні і сараю. Згідно постанови слідчого\~ на ці споруди був накладений арешт. Дані споруди з 2009 року і по даний час перебувають на відповідальному зберіганні сільського голови Лукашівської сільскої ради.\~ Крім того, судом встановлено його приналежність\~ до цих будівель, а саме те, що це є спільною сумісною власністю подружжя. Суд встановив, що дійсно на цій земельній ділянці\~ містяться ці дві споруди, а тому він вважає, що порівняння цих двох споруд з собачою будкою є образливим.\~ Крім того, відповідач заперечує сам факт домоволодіння або будь- чого, що містить назву\~ [ADDRESS] , оскільки там немає, на його переконання, життлового будинку, а тому це домоволодіння не може носити таку адресу.\~ Для нього це слухати було принизливо. На переконання відповідача, він зловживає своїм правом на звернення до суду, а саме в частині звільнення його від сплати судового збору і на його переконання, дана обставина підлягала\~ перевірки компетентними органами саме в частині законності отримання ним даного посвідчення. В залі, поруч з ним сидів інший ліквідатор аварії на ЧАЕС, якому також було принизливо це слухати. Людина,\~ яка не знає про нього нічого вийшла і почала характеризувати не тільки його, як особу, а й його сімейний, матеріальний стан, хоча відповідачу ніхто не давав права це робити в присутності жителів сіл Лукашівки та [PERSON] , на зборах 30.03.2017 року. Всі ці образи він міг відповідачу пробачити, але не порівняння його з колорадським жуком. Дане порівняння взагалі його обурило, а тому він був змушений припинити виступ відповідача перед громадянами, тому що в залі був сміх через ці його вислови. Він на переконання відповідача та суду вчинив відносно відповідача злочинну дію, а саме, що підтверджено свідками, побив відповідача. Просить позов задоволити повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позову повністю підтримав подане заперечення відповідно до якого заперечує проти\~ позову [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації посилаючись на те, що протокол загальних зборів мешканців сіл Лукашівка і Тарасівка\~ від 30.03.2017 року містить не стенограму його виступу, а лише вільне викладення її змісту з якого не видно жодного приниження позивача; у своєму виступі він\~ жодного разу\~ не вживав прізвища « [PERSON] », а звертаючись до сільського голови говорив про «середньо-статистичного мерзотника» і заходи які необхідно для цього вжити; після криків громади «та ось же він в залі!» він звернувся до позивача не за\~ прізвищем, а по батьківськи лагідно « [PERSON] », при чому ніякого порівняння його з колорадським жуком чи колорадського жука з [PERSON] він не робив; виходячи з того, що дата позову майже збігається\~ з датою відкриття кримінального провадження, вважає позов до нього [PERSON] спробою уникнути кримінальної відповідальності за свої\~ дії та додатково в судовому засіданні пояснив, що 30.03.2017 року він приймав участь в зборах сіл Лукашівки та [PERSON] , де брав слово для виступу. Він не мав наміру ображати [PERSON] . Він взагалі не згадував про нього,\~ говорив в першу чергу про себе, дякував жителям села, що після повернення добре його прийняли.\~ Критикував голову сільської ради про те, що вона дозволяє робити погоду в селі, але при цьому прізвище [PERSON] він не називав. Знаючи про запальний характер позивача, він взагалі говорив, як про третю особу. Він ні прізвище, ні ім`я, по батькові позивача він в своєму виступі не називав. Основний зміст протоколу загальних зборів відповідає дійсності, а не відповідає дійсності лише в тій частині, де зазначено прізвище\~ [PERSON] . Він говорив, що є такі ліквідатори, які користуючись посвідченням ліквідатора звільнені від сплати судового збору та через яких шанованих людей села викликають до суду, що заважає роботі в сільській раді. Хоча він прізвище позивача не називав, але всі присутні в залі зрозуміли про кого йшла мова. Саме в зв`язку з цим в протоколі зборів, секретар зазначила в його виступі прізвище [PERSON] , хоча він його не називав, що можуть підтвердити присутні на зборах особи. Після цього він мав намір говорити про те, що цей громадянин критикує його дружину, в той час коли її син повернувся з фронту, з гарячих точок: Авдіївка, Піски, Водяне. Позивач почав війну проти неї, з надуманими позовами. При цьому він заборонив дружині спілкуватися з позивачем. Однак, і після цього позивач повідомляє його дружині, що «знище» її приватизацію, те, що її перший чоловік, покійний, викрав в нього 12 копійок. При цьому, позивач звертається в суд з позовами не як сусід. Позивач всім повідомляє, що він проживає по [ADDRESS] , що не може бути правдою, оскільки за даною адресою проживає він. В позовах він зазначає адресу: [ADDRESS] , якої взагалі не існує і він сказав, що так само може стверджувати, що по [ADDRESS] проживає його собачка. Він не порівнював ні колорадського жука з позивачем ні позивача з колорадським жуком, він просто звертався до нього.\~ Продовжуючи далі свій виступ він сказав, що дуже шкода, що цього «мерзотника» немає в залі, але присутні в залі в цей час повернулися\~ в бік [PERSON] . Він зустрівся поглядом з позивачем та звернувся до нього по імені [PERSON] . Це єдиний раз, коли він під час виступу звертався до позивача по імені. Сказав йому, що він ображається не на нього, а на колорадського жука.\~ Він мав намір далі\~ продовжувати виступ, але йому завадив позивач, який почав його бити.\~ У разі відсутності допомоги односельчан, які припинили побиття, позивач напевно вбив би його.\~ Якщо суд визнає, що він винен то він готовий перед ним вибачитися, але платити позивачу 1 гривню, він не буде. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю \~та виходить з наступного. На підставі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.\~ Судом встановлено, що 30.03.2017 року відбулися загальні збори громадян сіл Лукашівки і [PERSON] , що підтверджено\~ протоколом загальних зборів громадян сіл [PERSON] від 30 березня 2017 року\~ ( а.с.7-9). За змістом вказаного протоколу загальних зборів: « [PERSON] пенсіонер, член громади, наголосив, що проживає в селі 7 років, вдячний за допомогу всім людям і особливо сільському голові [PERSON] . Вона багато зробила для розвитку села, не байдужа до проблем кожного жителя села. І сьогодні не потрібно казати, що хтось «зв`язує руки», потрібно боротись, не дивлячись на те, що [PERSON] тероризує вас, все село, підприємців, погрожує моїй дружині. Це шантаж, зверніться до прокуратури. [PERSON] повинна працювати, і ніякий негідник не повинен їй заважати» ( а.с. 7-9). Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Згідно зі ст.299 ЦК України кожен має право на недоторканість своєї ділової репутації. В п. 4 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 ( далі по тексту Постанова), Верховний Суд України зазначив, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 15 Постанови, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на \~увазі, \~що \~юридичним складом правопорушення, \~наявність якого може бути підставою для задоволення \~позову, \~є \~сукупність \~таких обставин: \~а) \~поширення інформації, \~тобто доведення її до відома хоча б одній особі у \~будь-який \~спосіб; \~б) \~поширена \~інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, \~тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; \~г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, \~тобто або завдає шкоди \~відповідним \~особистим \~немайновим благам, або \~перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Стаття\~17\~Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»\~передбачає, що суди при розгляді справ застосовують\~Європейську Конвенцію з прав людини\~та практику Європейського Суду як джерело права.\~В\~своїх численних рішеннях Європейський Суд зазначав, що Конвенція захищає не лише зміст поширюваної інформації, але і її форму. Також у своїй практиці Європейський Суд з прав людини\~розрізняє факти та оціночні судження.\~Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку,\~що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Згідно роз`яснень, що містяться у пунктах 1, 2, 3, 15 Постанови Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Відповідно до п. 19\~ Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 1\~ст. 30\~Закону України «Про інформацію»,\~ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч. 2 ст. 30\~Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій,\~а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. \~ \~ \~ \~Суд, аналізуючи текст зазначеного виступу відповідача вважає, що в ньому використано оціночні судження, а саме критична оцінка ряду певних подій, які на думку заявника мали місце і в той же час фактично є його [PERSON] оціночними судженнями, є висловлюванням, яке не містить фактичних даних, не може бути витлумачене як таке, що містить фактичні дані, оскільки є припущенням особи, тобто є оціночним судженням з приводу дій позивача, при цьому не є конкретним та\~ таким, що висловлене у брутальній, принизливій чи непристойній формі саме до особи позивача. Суд вважає, що така оцінка, про що в судовому засіданні посилався і відповідач має під собою необхідне фактичне підґрунтя, а тому така інформація не підлягає спростуванню, а її оприлюднення не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди. Спростування спірних висловлювань буде суперечити вищенаведеним правовим нормам та практиці Європейського Суду з прав людини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п 18 Постанови, положень ст. 277 ЦК, ст. 10 ЦПК \~обов`язок \~довести, \~що \~поширена інформація є достовірною, \~покладається на відповідача, проте позивач має право подати \~\~докази \~\~недостовірності \~поширеної \~інформації. \~Позивач повинен довести факт поширення інформації \~відповідачем, \~а \~також те, \~що \~внаслідок \~цього \~було \~порушено \~його особисті немайнові права. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Сторони, з клопотанням про допит їх в якості свідків до суду не зверталися, відповідно як свідки не допитувались, а тому їх пояснення отримані судом як пояснення позивача та відповідача не є доказом у справі, згідно вимог ч. 2 ст. 57 ЦПК України. Разом з тим,\~ судом було роз`яснено позивачу та відповідачу положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ч. 1 ст. 60 ЦПК України вбачається, що доказування тих обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, є обов`язком цієї сторони. \~ \~ \~ \~Позивач не надав суду доказів на підтвердження фактів, викладених в позовній заяві, зокрема доказів поширення відповідачем неправдивої інформації в частині: того, що по [ADDRESS] немає нічого, а на тому місці\~ живе його собака; що посвідчення позивача, як учасника ліквідації аварії\~ на Чорнобильській АЕС є підробним або купленим та не вказав, яким саме чином ці висловлювання формують негативне уявлення щодо нього у громадян. Відповідно і підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди також немає. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що йому було завдано моральну шкоду. Відповідно до\~ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а тому вирішуючи позов в частині вимог, щодо відшкодування моральної шкоди та встановивши відсутність порушення прав [PERSON] , суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні факт спричинення моральної шкоди встановлено не було. Позивачем не доведено, що в зв`язку з обставинами на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, відбулись зміни в його житті, що виразились у вигляді переживань, погіршення його психологічного стану, втратою можливості вести звичайний для нього спосіб життя. Пленумом Верховного Суду України в п. 3\~постанови № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~звернуто увагу на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Виходячи з вказаної норми та висновку суду про недоведеність перед судом факту поширення відомостей про позивача, які принижують його честь, гідність або ділову репутацію, суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди, також не підлягає задоволенню. Суд вважає твердження позивача в частині завдання йому моральної шкоди надуманими і нічим не доведеними, а тому такими, які не заслуговують на увагу. Інших доказів, які б підтверджували поширення відповідачем інформації, яка порушує особисті немайнові права позивача, останнім суду не надано.\~\~ За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звільнений від сплати судових витрат, в позові позивачу відмовлено повністю, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави та стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного ст. 32 Конституції України, ст. ст. 277, 280, 297\~299 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року \~«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Закону України «Про інформацію» та

Outcome: dismissed