Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру № 3 з гаражем в будинку № 5, загальною площею 101, 9 м.кв., загальною площею гаража 24,1 м. кв. по вул. Д. Дудаєва,5 в м. Івано-Франківську, що належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2003 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 липня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 132/07-МК зі змінами та доповненнями у додаткових угодах до нього від 10.01.2008 року, 01.09.2008 року на підставі якого Банк наддав позичальнику кредитні кошти в сумі 80 000 доларів США в тимчасове користування на мовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності за процентною ставкою 17% річних та строком дії до 09.07.2022 року. В забезпечення виконання зобовязань, що випливають з умов вказаного вище кредитного договору був укладений договір іпотеки з [PERSON], згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 3 з гаражем в будинку № 5, загальною площею 101, 9 м.кв., загальною площею гаража 24,1 м. кв. по вул. Д. Дудаєва, 5 в м. Івано-Франківську. Відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість. 06\~травня 2016\~року позивачем\~подано заяву\~про зміну\~предмета позову\~(у\~заяві про\~уточнення позовних\~вимог).\~У даній\~заяві позивач\~просить звернути\~стягнення на\~іпотечне майно\~-\~трикімнатну квартиру\~№ 3\~з гаражем\~в будинку\~№ 5,\~загальною площею\~101,\~9\~м.кв.,\~загальною площею\~гаража 24,1\~м.\~кв.\~по вул.\~Д.\~Дудаєва,\~5\~в м.\~Івано-Франківську,\~на заборгованість\~за договором\~про відкриття\~відновлювальної кредитної\~лінії №\~132/07-МК\~від 10\~липня 2007\~року в\~розмірі 77\~415,67\~дол.\~США та\~4\~807\~622\~грн.\~72\~коп.,\~з яких:\~33\~900,45\~дол.\~США \~сума строкової\~заборгованості по\~основному боргу\~кредиту,\~42\~469,38\~ дол.\~США \~сума простроченої\~заборгованості по\~основному боргу\~кредиту,\~1\~045,84 дол. США сума строкової заборгованості за відсотками, 96\~856,97 дол. США сума простроченої заборгованості за відсотками, 4 807 622 грн. 72 коп. пеня. 20 вересня 2017 року судом ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позову. Ухвалою від 30 січня 2018 року заочне рішення скасовано, справо призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справа перебувала у провадженні в судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Островського Л.Є. 16 жовтня 2018 року суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М дану справу прийнято до розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, у матеріалах справи міститься заява, за змістом якої представник просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі у судові засідання не зявлялись, про час місця розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого іпотекою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 10 липня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 132/07-МК зі змінами та доповненнями у додаткових угодах до нього від 10.01.2008 року, 01.09.2008 року на підставі якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 80 000 доларів США в тимчасове користування на мовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності за процентною ставкою 17% річних та строком дії до 09.07.2022 року (а.с. 4-5, 8,9). З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] 10 липня 2007 року укладено Договір іпотеки, за умовами якого передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 3 з гаражем в будинку № 5, загальною площею 101, 9 м.кв., загальною площею гаража 24,1 м. кв. по вул. Д. Дудаєва,5 в м. Івано-Франківську (а.с. 8). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 132/07-МК від 10 липня 2007 року за період з 10.07.2007 року по 29.02.2016 року в гривневому еквіваленті становить 15 536 788, 53 грн. (а.с.72-84). Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У зв'язку із порушенням строків сплати кредиту та відсотків користування ним, позивач повідомляв відповідача [PERSON] листом-вимогою року про порушення забезпеченого іпотекою зобовязання, яке нею отримано 17 січня 2015 року, однак залишено без задоволення та без відповіді (а.с. 15). Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання (ст. 7 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якою визначено що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Враховуючи вищенаведене та наявність доказів, які підтверджують неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, суд приходить до переконання, що позивач набув права звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом\~ст.\~39\~Закону України\~«Про іпотеку»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Приймаючи до уваги, що даний порядок звернення стягнення на нерухоме майно, не суперечить закону і найбільш повно враховує інтереси іпотекодавця, суд дійшов висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню. Необхідність вжиття судом заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації та наявність інших кредиторів іпотекодавця не встановлена в процесі розгляду справи. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведених обставин з відповідачів слід стягнути по 1827 грн. витрат оплаті судового збору з кожного в користь позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 527 ч.1, 530, 589, 590, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved