Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивачем 06.03.19 р. подано до суду вказаний вище позов, закладений до [PERSON] . Позивач просить визнати недійсним заповіт від 16.01.14 р., що зареєстрований у реєстрі за № 3 та посвідчений секретарем Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області Біліч А.П., за яким [PERSON] ніби - то на випадок своєї смерті розпорядилась належним її майном на користь відповідача [PERSON] ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.10.14 р. (спадкова справа № 51/2014), що зареєстроване в реєстрі за № 2 650 приватним нотаріусом Ковельського райнотокругу Волинської області Олєйніковою О.В.; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.10.14 р. (спадкова справа № 51/2014), що зареєстроване в реєстрі за № 2 652 приватним нотаріусом Ковельського райнотокругу Волинської області Олєйніковою О.В.; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності відповідача [PERSON] на Ѕ частку трикімнатної квартири [ADDRESS] ; визнати недійсним договір дарування Ѕ частки трикімнатної квартири [ADDRESS] від 04.12.18 р., що зареєстрований у реєстрі за № 05 342 приватним нотаріусом Ковельського райнотокругу Волинської області Олєйніковою О.В.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після смерті останньої залишилась спадщина, а саме: Ѕ частка у вказаній вище квартирі, належна їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.08.88 р. Голобським плодоконсервним заводом згідно із розпорядженням № 10 від 31.08.98 р.; зареєстрованим у Волинському ОБТІ 10.09.98 р. у реєстровій книзі за № 745; недоотримана пенсія та доплата в УПФ України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, належна спадкодавиці; грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаційні виплати у Ковельському ТВБВ № 10 002/0 125 ПАТ «Державний ощадний банк України», філія - Волинське облуправління - на основному «поточному» рахунку № [NUMBER] , що належали спадкодавиці за ощадними книжками. Він на момент смерті спадкодавиці проживав разом з нею у вказаній вище квартирі. Заяви про відмову від прийняття спадщини він не подавав, тому після смерті дружини фактично прийняв спадщину, тобто, вступив в управління спадковим майном. На момент смерті його дружини за вказаною вище адресою був зареєстрований лише він та його дружина - [PERSON] 15.10.14 р., як було встановлено ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.01.19 р. у справі № 159/6 425/18, відповідач [PERSON] , яка є їх дочкою, надала третій особі у справі - нотаріусу - підроблений нею заповіт від 16.01.14 р., що зареєстрований у реєстрі № 3, посвідчений секретарем селищної ради Біліч А.П., та заяву від його імені про відмову від прийняття спадщини від 12.08.14 р., що зареєстрована у реєстрі № 193 і посвідчена секретарем селищної ради Біліч А.П., що містили повністю завідомо недостовірні відомості, - для вчинення правочину щодо спадщини на свою користь. У заповіті від 16.01.14 р., зазначено, ніби - то [PERSON] належну їй частку у вказаній вище квартирі та все своє майно заповіла відповідачеві [PERSON] ; відповідно до заяви від 12.08.14 р. він ніби - то відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини - [PERSON] , хоча він такої заяви не писав та не підписував. Факт підроблення заповіту [PERSON] від 16.01.14 р. та його заяви від 12.08.14 р. стверджується висновком експерта № 158 від 11.07.18 р., висновком експерта № 247 від 18.10.18 р.. В ході розгляду кримінального провадження № 120 170 301 100 027 98 від 20.12.17 р. (справа № 159/6 425/18) відповідач [PERSON] як обвинувачена свою винуватість у підробці вище вказаних документів визнала у повному обсязі. Покликаючись на ст. ст. 1 234, 1 247, 1 248, 1 257, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 2 ст. 1 257 ЦК України, зазначає, що відповідач [PERSON] на підставі підроблених заповіту від 16.01.14 р. та заяви від 12.08.14 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване у реєстрі нотаріальних дій 15.10.14 р. за № 2 650; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване у реєстрі нотаріальних дій 15.10.14 р. за № 2 652, отримавши незаконно право власності на Ѕ частку вказаної вище квартири; недоотриману [PERSON] пенсію та доплату в Управлінні ПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області в сумі 19 734 грн, 81 коп.; грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаційні виплати у Ковельському ТВБВ № 10 002/0 125 ПАТ «Державний ощадний банк України» - філія - Волинське облуправління - на основному поточному рахунку № [NUMBER] , що належали [PERSON] на підставі ощадкнижок в сумі 2 455 грн, 10 коп.. Покликаючись на ст. 1 301 ЦК України, вважає наявними підстави до визнання вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване за № 2 650, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване за № 2 652, недійсними. Покликаючись на судову практику, зазначає, що у подальшому відповідач [PERSON] у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права зареєструвала своє право власності на Ѕ частку вказаної вище квартири. 04.12.18 р. відповідач [PERSON] безоплатно вказане вище нерухоме майно передала у власність своїй дочці - відповідачеві [PERSON] - шляхом оформлення договору дарування Ѕ частки трьохкімнатної квартири від 04.12.18 р., що зареєстрований у реєстрі за № 02 342 третьою особою у справі - нотаріусом. Внаслідок таких незаконних дій відповідача [PERSON] він втратив право на спадкування як пережиле подружжя. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду провадження у справі було відкрито 05.04.19 р.. Копію позовної заяви з додатками та копію вказаної вище ухвали суду відповідачем [PERSON] було отримано 13.04.19 р., а третіми особами у справі - 15.04.19 р. - під розпис. За ухвалою суду від 07.02.20 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено [PERSON] 02.05.19 р. посередництвом представника - адвоката відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву про визнання заповіту недійсним, що надійшов до суду 11.05.19 р. без надання, всупереч вимогам ч. 5 ст. 178 ЦПК України документа, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, крім позивача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат зазначає про безпідставність позовних вимог позивача. Зазначає, що за паспортом позивач по батькові значиться « [PERSON] », спірна заява подана та підписана [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] , вона уклала такий з [PERSON] . Покликаючись на ст. 15 ЦК України, зазначає, що тому права та охоронювані законом інтереси позивача не порушено. Зазначає, що позивачем не надано документів про сплату судового збору у повному обсязі, не надано довіреності від імені чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Тому просить залишити позовну заяву без розгляду. 10.05.19 р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката, обґрунтована тим, що незаконними діями відповідача [PERSON] порушено права саме позивача. Щодо розбіжностей у написанні його по батькові у паспорті та свідоцтві про його шлюб із [PERSON] , то він звернувся до Ковельського міськрайсуду Волинської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що він є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] .. Судовий збір у справ ним сплачено у повному обсязі. Тому вважає, що заява представника відповідача [PERSON] - адвоката - про залишення позовної заяви без розгляду до задоволення не підлягає. Підтверджує підтримання своїх позовних вимог. За станом на 27.04.20 р. інших заяв про суті справи до суду не надходило. Сторони у судове засідання не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо позивачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності із зазначенням про те, що позов підтримує та просить позов задовольнити. Представник позивача - адвокат у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідачів - адвокат у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначає про те, що просить у задоволенні позову відмовити, застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. Представник третьої особи - юридичної особи та третя особа - нотаріус - у судове засідання також не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо третьою особою - юридичною особою - подано до суду заяву із зазначенням про відсутність заперечень проти позову. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності сторін та інших учасників справи, які не з`явились. Суд, заслухавши представників сторін - адвокатів, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта позивача серії [NUMBER] , він є [INFO] , уродженцем с. Старого Мосира Ковельського району Волинської області, мешканцем [ADDRESS] з 01.10.98 р.; з 09.10.66 р. перебував у шлюбі з [PERSON] (що стверджується відповідним штампом на стор. 10 паспорта). З копії свідоцтва про шлюб повторного серії [NUMBER] , виданого 25.01.19 р. Рожищенським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, слідує, що 09.10.66 р. було укладено шлюб між гр. гр. [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Старого Мосира Ковельського району Волинської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Доросинів Рожищенського району Волинської області, та після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». За копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 13.06.19 р. у справі № 159/2 399/19 провадження № 2/159/93/19 за заявою [PERSON] , заінтересована особа - виконком Доросинівської сільради Рожищенського району Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили 16.07.19 р., тобто, вже після подання розглядуваного позову до суду та прийняття його судом до провадження, дійсно, встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була дружиною [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . Аналізуючи вказаний вище доказ - копію рішення суду - суд враховує, що таке рішення судом прийнято, дійсно, вже після прийняття розглядуваного позову до суду, хоча позивач мав знати про те, що у його паспорті та у свідоцтві про його шлюб мається розбіжність у написанні його по батькові та вирішити це питання заздалегідь у встановленому законом порядку. Однак підстав вважати, як про це стверджує представник відповідача [PERSON] - адвокат, що слід залишити позов без розгляду з врахуванням такої розбіжності у написанні даних про особу, що саме тому права позивача за таких обставин не порушено, а позов подано особою, яка не має повноважень наведення справи, суд, з огляду на набрання цим рішенням суду законної сили до вирішення спору по суті, не вбачає. Та обставина, що [PERSON] - дружина позивача - померла [INFO] у смт. Голобах Ковельського району Волинської області у віці 67 р., стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.03.14 р. виконкомом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 31.08.98 р., виданого Голобським плодоконсервним заводом (смт. Голоби Ковельського району Волинської області) згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду, позивач та його дружина - [PERSON] за життя набули права спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] . За змістом ст. 1 218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому після смерті [PERSON] , безсумнівно, відкрилась спадщина на 1/2 частку вказаної вище квартири та інше, належне їй майно. Вказана вище обставина сторонами не оспорюється та визнається. За змістом ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1 217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. ст. 1 222, 1 223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1 261 - 1 265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким, за змістом ч. 2 ст. 1 220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1 268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Та обставина, що позивач постійно проживав із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у кв. [ADDRESS] . Таким чином позивач є пережилим подружжям та відповідно до ст. 1 268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] у день відкриття спадщини. Відповідно до копії паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] , вона з 27.04.09 р. мешкає в [ADDRESS] , є, за твердженнями позивача, його та [PERSON] дочкою, тобто, при намірі прийняти спадщину після смерті [PERSON] (як за законом, так і за заповітом), відповідач [PERSON] мала обов`язок подати нотаріусу відповідну заяву вчасно, тобто, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Як слідує з копії оспорюваного заповіту 16.01.14 р., складеного від імені [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , такий посвідчений секретарем Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області Біліч А.П. зі слів [PERSON] .. За таким заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, у т. ч. свою частку у кв. [ADDRESS] , заповіла відповідачеві [PERSON] .. Такий заповіт зареєстровано у реєстрі під № 3. Як слідує з копії заяви від 12.08.14 р., поданої від імені [PERSON] компетентному органу, позивач у справі просив вважати його таким, що відмовився від прийняття спадщини після смерті його дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] .. Така заява посвідчена секретарем Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області Біліч А.П.; надійшла нотаріусу 20.08.14 р. у спадкову справу № 51/2014. Позивач стверджує, що він заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавав взагалі. Такі твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, про що суд зазначає нижче. Матеріалами спадкової справи № 51/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої приватним нотаріусом Ковельського райнотокругу Волинської області Олєйніковою О.В. 20.08.14 р., стверджується, що 20.08.14 р. нотаріусу надійшла заява відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Однак із копії ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.01.19 р. у справі № 159/6 425/18 провадження № 2/159/94/19 про обвинувачення [PERSON] (відповідача у розглядуваній справі) за ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 027 98, що внесене у ЄРДР 20.12.17 р., що набрала законної сили 18.01.19 р., слідує, що це кримінальне провадження було закрито із звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тобто, з нереабілітуючих підстав, з врахуванням відповідної її ж заяви. Зі змісту вказаної вище ухвали суду вбачається, що судом встановлено, що [PERSON] обвинувачується у тому, що 16.01.14 р., у денну пору доби, перебуваючи у приміщенні Голобської селищної ради, що розташована за адресою: [ADDRESS] , діючи умисно, з метою підробки офіційного документа і подальшого його використання для незаконного оформлення спадщини та отримання у власність 1/2 (однієї другої) трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підробила підпис своєї матері [PERSON] , у заповіті від 16.01.14 р., який зареєстровано в реєстрі № 3 та посвідчений секретарем селищної ради Біліч А.П.. Крім того, [PERSON] , 12.08.14 р. у невстановлений досудовим слідством час та місці,

Outcome: approved