Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 24 червня 2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку «Універсальна». 15 квітня 2014 року [PERSON] було переоформлено кредитну карту на «Універсальна Gold 55 днів» та надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що така разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг.ПАТ КБ « ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». [PERSON] заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22 березня 2018 року має заборгованість 37599,01 грн., з яких 7874,99 грн. заборгованість за кредитом; 27357,40 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 100 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1766,62 грн. штраф (процентна складова).На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. 23 серпня 2018 року представника [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся з зустрічним позовом допублічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Великоберезнянського районного суду від 06 серпня 2001 року [PERSON] визнана недієздатною внаслідок психічної хвороби і позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і є інвалідом другої групи безстроково. Оскільки, на день укладення кредитного договору №б/н від 15 квітня 2014 року [PERSON] була визнана недієздатною, отже не могла вчиняти будь-якого правочину, а тому адвокат просить відмовити в задоволенні первісного позову та визнати кредитний договір №б/н від 15 квітня 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] недійсним. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2018 року зустрічний позов представника [PERSON] - адвоката [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, прийнято до спільного розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за первісним позовом не з'явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні первісного позову відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, просив визнати кредитний договір укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» недійсним, у зв'язку з тим, що такий укладено особою, яка є недієздатною. Заслухавши представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 24 червня 2011 року був укладений Договір про надання банківських послуг № б/н. 15 квітня 2014 року, відповідачу переоформлено кредитну карту на «Універсальна Gold 55 днів» за умовами якого позивач надав останній кредит у сумі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушила зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за нею станом на 22 березня 2018 року склала 37599,01 грн., яка складається з наступного: 7874,99 грн. заборгованість за кредитом; 27357,40 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 100 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1766,62 грн. штраф (процентна складова). Разом з тим, як вбачається, з рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2001 року, [PERSON], [INFO], визнано недієздатною внаслідок психічної хвороби, внаслідок чого остання позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун. Відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав кредитний договір №б/н від 24 червня 2011 року, який не є дрібним побутовим, із особою, а саме [PERSON], яка в момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що встановлено рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2001 року, а тому спірний кредитний договір №б\\н укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] слід визнати недійсним.

Outcome: approved