Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачки та просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 14 червня 2008 року, реєстрація якого відбувалась в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис № 955. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 14 червня 2008 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що протягом сімейного життя між ним та відповідачкою неодноразово виникали сімейні негаразди, які були викликані розбіжностями характерів, різне відношення до життя привели до віддалення, а потім поступово і до повного відчуження, між ними було втрачено почуття любові та поваги один до одного, з 2012 р. вони почали проживати окремо, відповідачка проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, від якого народила дитину, а тому продовження подружнього життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, а тому на підставі ст.ст. 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, Відповідачка в судове в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи думку позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, та те, що відповідачка належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.77, 169, 224 ЦПК України розглянути справу в порядку заочного розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року, про що є актовий запис № 955 (а.с. 5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали останнього на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2012 року не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved