Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2013 між ФОП [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір на купівлю - продаж меблів №51х-2, відповідно до умов якого ФОП продав, а відповідач отримала та зобов'язалася оплатити товар. Однак, в зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договору, здійснювала плату за товар несвоєчасно та не повністю сплатила кошти за отриманий товар у останньої виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 23.12.2011 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір №СФ2011622, відповідно до якого ТОВ «Сучасний Факторинг» може набувати право вимоги до боржника. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутність /а.с. 99/. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову /а.с. 58-61/. Дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.08.2013 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу меблів №51х-2, відповідно до умов якого продавець зобов'язується, згідно з замовленням покупця, виготовити та встановити виготовлені меблі, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в порядку та умовах визначених договором /а.с. 23/. Відповідно до п. 3.1 договору, покупець зобов'язаний сплатити продавцю вартість товару згідно умов даного договору /а.с. 23 звор./. 07.08.2013 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду №011541, відповідно до якої [PERSON] було надано розстрочку на оплату товару у розмірі 1400 грн. починаючи з 09.2013 до 01 2014 /а.с. 24/. 23.12.2011 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір про відступлення права вимоги №СФ2011622, відповідно до умов якого у випадку продажу товарів ФОП [PERSON] може відступати право вимоги боргу боржника /а.с. 31-39/. Згідно копій платіжних доручень, вбачається, що відповідач сплатила кошти за отриманий товар на загальну суму 4400 грн. /а.с. 27-30/. Проте, згідно умов договору вартість товару становить 7000 грн., таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 2800 грн. Відповідно до п. 1 договору, встановлено, що відповідач повинна здійснювати плату до 7 числа кожного місяця, а у випадку прострочення внесення щомісячного платежу, відповідач сплачує штраф у розмірі 100 грн. за пропуск кожного платежу /а.с. 24/. Таким чином у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 4000 грн., з яких: 2800 грн. - основна заборгованість, 1200 штраф, за неналежне виконання умов договору /а.с. 10-13/. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 2228 грн. 24 коп. та 3% річних в сумі 392 грн. 00 коп. /а.с. 10-13/. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не виконала умови передбачені договором, кошти за отриманий товар сплачувала нерегулярно та не в повному обсязі, а тому останні мають бути стягнуті у примусовому порядку. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved