Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із зазначеним позовом та просив постановити судове рішення, яким (дослівно): стягувати з відповідача на його користь 11158,82 грн., яка складається з 5000 грн. - в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 5000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, 700 грн. - компенсації витрат на правову допомогу та 458,82 грн. сплаченого судового збору./а.с.3-4/ 16 жовтня 2013 року позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути з відповідача перелічені вище суми. /а.с.19-20/ В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Вважає, що відповідач не виконала належним чином своїх обов'язків щодо збереження його транспортного засобу, допустила викрадення належного йому майна, а тому на підставі ст. 977, 951 ЦК України та Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджені постановою КМУ від 22.01.1996 року №115 має нести за це відповідальність перед ним у розмірі його вартості - 5000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши при цьому, що її вини у викраденні мопеда позивача не має, так як вона, здійснюючи свою підприємницьку діяльність, лише надає власникикам транспортного засобу місце в оренду та не бере на себе обов'язок по зберіганню транспортних засобів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом, із досліджених копії технічного паспорту, накладної б/н від 01.09.2013 року встановлено, що [PERSON] на праві власності належав мопед «MUSTANG» р/н [NUMBER], модель МТ-50 О-27, номер рами [NUMBER], чорного кольору, об'єм двигуна 49, вартістю 5000 грн. (а.с.5,7,45). Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, яка, згідно свідоцтва платника єдиного податку Серія [NUMBER] здійснює допоміжне обслуговування наземного транспорту, місцем здійснення підприємницької діяльності якої є [ADDRESS] (а.с.8,9). Із пояснень позивача встановлено, що 11.09.2013 року, скориставшись послугами автомобільної стоянки відповідача, яка розташована по [ADDRESS], він залишив на тимчасове зберігання свій мопед «MUSTANG» р/н [NUMBER] сплативши відповідачу вартість послуги - 3,00 грн. Наступного дня із слів відповідача він дізнався, що в ніч з 11.09.2013 року на 12.09.2013 року його мопед було викрадено. Факт сплати позивачем відповідачу коштів підтверджується наданим ним шматком аркушу із зазначенням « 3 грн.». Окрім того, довідкою Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18.09.2013 року також підтверджується, що в провадженні слідчого відділу зазначеної установи знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №12013040220001536 від 12.09.2013 року - по факту крадіжки мопеда марки «MUSTANG» р/н [NUMBER], модель МТ 50 Q-2, номер рами [NUMBER], чорного кольору, об'єм двигуна 49 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, яка мала місце в період часу з 21:00 год. 11.09.2013 року по 13:30 год. 12.09.2013 року з території автостоянки за адресою [ADDRESS]. /а.с.6/ Ці обставини не заперечувала в судовому засіданні і сама відповідач. Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберіганні одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Відповідно до ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі… Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якшо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. Згідно ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). Окрім того, організація та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів на автостоянках врегульовуються «Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затверджені Постановою КМУ №115 від 22.01.1996 року. У відповідності до п.8 Правил відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки. Працівники автостоянки зобов'язані надавати послуги з дотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», знати і виконувати ці Правила. Пунктом 27 Правил передбачено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.1 ст. 942, ч.1,2 ст.949 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Стаття 951 ЦК України передбачає, що збитки завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речи відшкодовується зберігачем у разі втрати (нестачи) речі - у розмірі її вартості. Крім того, відповідно до ч.9 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача» виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодовувати збитки, що виникли, у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Факт отримання на зберігання транспортного засобу позивача відповідач в судовому засіданні не спростовувала та оглянувши шматок аркушу, із зазначенням « 3 грн.» підтвердила, що саме такі квитанції видаються на їх стоянці. Факт викрадення мопеду марки «MUSTANG» р/н [NUMBER] підтверджується повідомленням Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Враховуючи, що судом встановлена та обставина, що відповідач взяла на себе зобов'язання по зберіганню транспортного засобу який тимчасово був поставлений на території автостоянки першої, та з огляду на те, що це зобов'язання нею не виконане, вона має нести матеріальну відповідальність перед позивачем у розмірі вартості викраденого транспортного засобу. Згідно накладної від 01.09.2013 року вартість мопеду марки «MUSTANG» складає 5000 грн. /а.с.7/ Враховуючи, що відповідач, з свого боку, не надала суду будь-яких доказів на спростування такої вартості викраденого майна позивача, з неї на користь останнього на відшкодування матеріальної шкоди має бути стягнута саме сума у розмірі 5000 грн. Доводи відповідача про те, що вона не має нести матеріальної відповідальності перед позивачем, оскільки вона не приймала його транспортний засіб на зберігання, а лише надала йому місце на стоянці в оренду, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі доводи ґрунтуються на особистому трактуванні відповідачем характеру і змісту правовідносин, які виникли між нею, приватним підприємцем, що надає публічні послуги, та позивачем - споживачем її послуг. Вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування моральної шкоди не було передбачене укладеним між ними договором. Тому в задоволенні цій частини позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України з позивача на користь позивача слід також стягнути витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 700 гривень та судові збір у розмірі 458,82 гривень. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 6158,82 гривень ( 5000 +700 + 458,82).

Outcome: partial