Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14.08.2016 року о 00:40 годині в [ADDRESS] сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 12.3 ПДР України, не вжив заходів для зниження швидкості та безпечного об'їзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на паркан будинку [ADDRESS] у якому проживає [PERSON], чим завдав матеріальних збитків останньому та залишив місце ДТП не повідомивши про пригоду працівників поліції. Дані факти підтверджуються Постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 року за номером справи №175/3844/16-п, провадження №3/175/1110/16 та № 3/175/1111/16 та визнано [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП. Внаслідок винних дій відповідача, що спричинили ДТП, паркан будинку позивача було пошкоджено, чим завдано матеріальні збитки. Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості збитків №2211-16 від 22.11.2016 року оцінювача [PERSON] і що діє на підставі сертифікату оціночної діяльності №17068/14 від 17.10.2014 року) розмір збитків за пошкодження паркану домоволодіння [ADDRESS] станом на 22.11.2016 року складає 16244 грн. (шістнадцять тисяч двісті сорок чотири гривні 00 коп.). Вартість звіту становить 800,00 гривень, що підтверджується Договором на надання послуг з проведення оцінки майна від 22.11.2016р. за №2211-16 та актом приймання-передавання робіт по незалежній оцінки від 25.11.2016 року. Загальна сума матеріальних збитків становить 17044,00 (сімнадцять тисяч сорок чотири гривні 00 коп.) гривень. Позивач вважає, що в результаті ДТП, протиправної поведінки та дій Відповідача, йому було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних переживаннях, втрати покою та режиму, яких Позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням майна, а саме паркану, який захищає його домоволодіння, на будування якого він витратив багато коштів та зусиль, яким пишався у повсякденному житті він та його родина. Позивач переніс досить сильний стрес через невиконання та правовий нігілізм (повна та всебічна зневага до норм чинного законодавства) Відповідачем до свого обов'язку щодо відповідальності за скоєне правопорушення та відшкодування завданих збитків, через цинічну байдужість Відповідача в вирішенні даного питання, та витрачений час на пошук Відповідача, який втік з місця ДТП, на розслідування та встановлення фактів щодо обставин, підтверджуючих вину Відповідача. Отже, з огляду на суттєві наслідки протиправних діянь Відповідача для здоров'я, душевного стану та майна Позивача, Позивач оцінює розмір заподіяної моральної шкоди в грошовому еквіваленті в сумі 10000,00 грн. десять тисяч гривень 00 коп. з відшкодуванням їх відповідачем. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] матеріальні збитки в сумі 17044,00 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Позивач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14.08.2016 року о 00:40 годині в [ADDRESS] сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 12.3 ПДР України, не вжив заходів для зниження швидкості та безпечного об'їзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на паркан будинку [ADDRESS] у якому проживає [PERSON], чим завдав матеріальних збитків останньому та залишив місце ДТП не повідомивши про пригоду працівників поліції. Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Позивач надав суду докази на підтвердження факту заподіяння йому матеріальної шкоди та її розмір, про що свідчать постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року, якими [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, які в силу частини 4 статті 61 ЦПК України мають преюдиційне значення в цій справі та звіт про незалежну оцінку ринкової вартості збитків №2211-16 від 22.11.2016 року оцінювача [PERSON] і що діє на підставі сертифікату оціночної діяльності №17068/14 від 17.10.2014 року) згідно якого розмір збитків за пошкодження паркану домоволодіння [ADDRESS] станом на 22.11.2016 року складає 16244 грн. (шістнадцять тисяч двісті сорок чотири гривні 00 коп.). Вартість звіту становить 800,00 гривень. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). За частинами 2, 5 статі 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи розмір матеріальних збитків складає 16244 грн. 00 коп. та витрати на проведення дослідження оцінки майна в розмірі 800 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, (ч. 3 ст. 23 ЦК України). В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними письмовими доказами, що в результаті протиправних дій позивачу спричинено матеріальні збитки. В результаті чого він на протязі певного часу відчував та й переживав душевні страждання у зв'язку з пошкодженням майна, тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. підлягають задоволенню. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. за майнову вимогу про стягнення матеріальних збитків та у розмірі 1378,00 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди, які підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved