Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що, 27 серпня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідач отримав кредит у сумі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг,що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2018 року має заборгованість у сумі 31687,14 грн, яка складається з - 8148,59 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 21791,54грн.- заборгованість за пенею , 250,00грн- штраф (фіксована частина), 1497,01 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом - 31687,14 грн, а також витрати понесені у зв'язку з слуханням справи у суді, а саме 1762,00 грн. - судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 28 лютого 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Також у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно заяви та умов та правил надання банківських послуг (а.с.13-29) між АТ КБ «Приватбанк та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідач отримав кредит у сумі 21600,00 грн. Згідно розрахунку (а.с.6-12) заборгованість складає 31687,14 грн, яка складається з - 8148,59 грн. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом, 21791,54грн.- заборгованість за пенею , 250,00грн- штраф (фіксована частина), 1497,01 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі статті ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. ч. 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Нормами ч.ч. 2,3 ст. 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, позивач надав відповідачу кредит у сумі 21600.00 грн., а відповідач користувалася грошовими коштами, умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 28 листопада 2018 року виникла заборгованість 31687,14 грн. Заборгованість відповідає розрахунку, що наданий до позовної заяви, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача підлягає стягненню 1762 грн судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved