Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що квартира № 14 в будинку № 61 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську перебуває в комунальній власності та знаходиться на балансі КП «ЄРЦ». У квартирі з 03.03.1993 року зареєстрована відповідачка. Під час обстеження квартири було встановлено, що квартира складається з однієї кімнати без комунальних вигод та без меблів, газ, світло відключені. Зареєстровані особи відсутні. Наявна заборгованість за квартплату з березня 2012 року по квітень 2015 року. Відповідачка у квартирі не проживає, її станом не цікавиться, комунальні послуги та квартплату не оплачує, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судові засідання не зявлялась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання, причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач у квартирі № 14 не проживає багато років, квартира захаращена, у поганому стані, комунальні послуги відключені за неоплату. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном. Як вбачається із довідки Департаменту комунального господарства, транспорту та звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради квартира № 14 в будинку № 61 на вул. Галицькій в м. Івано-Франківську не приватизована (а.с.4). Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2015 року в державному реєстрі речових прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на квартиру № 14 (а.с.5). Отже, квартира перебуває у комунальній власності. Із довідки виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї вбачається, що в квартирі проживала [PERSON] без реєстрації та відповідачка [PERSON], яка зареєстрована в квартирі з 03.03.1993 року (а.с.6). [PERSON] померла 31.01.2005 року, що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідачка в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актами, розрахунком заборгованості, показами свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved