Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення фактично понесених витрат за недобросовісного набувача частки спільного майна. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог, посилається на те, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. мешканцями 2-го під'їзду по [ADDRESS] було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під'їзді у співвідношенні 77% - за. Відповідач був згоден на встановлення лічильника тепла і сплатив свою частку коштів в розмірі 200,00 грн. у 2010 року, ставши співвласником лічильника тепла 2-го під'їзду реєстр.№30386, вартістю 17053,21 грн. Відповідальним за проведення перевірки згідно рішення загальних зборів від 25.07.2014 року було обрано [PERSON] Загальна вартість лічильника та монтажно-будівельних робіт склала 17053,21 грн. Лічильник тепла був прийнятий до експлуатації 03.12.2010 року і згідно листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016 року знаходиться на балансі всіх мешканців 2-го під'їзду. Згідно з документами, доданими до справи, на встановлення лічильника тепла було зібрано 10300,00 грн., решту коштів, в сумі 6753,21 грн. [PERSON], як відповідальний за цю справу, згідно доручення загальних зборів, в різні часи сплатив зі своїх коштів, сподіваючись повернути їх після вводу лічильника тепла в експлуатацію за рахунок мешканців, які не сплатили своєчасно, оскільки загальними зборами було вирішено, що кожна квартира повинна прийняти участь в придбанні та вводі в експлуатацію лічильника тепла в межах її дольової участі. У травні 2014 року згідно з актом КП «ХТМ» №30991 від 08.05.2014 року лічильник тепла на 2-ому під'їзді по [ADDRESS] відключено у зв'язку з проведенням чергової Державної перевірки і [PERSON] вручено повідомлення про необхідність проведення перевірки до 02.12.2014 року. На підставі рішення зборів від 25.07.2014 року і опитування мешканців прийнято рішення про обов'язкове проведення чергової Державної перевірки з дольовою участю кожної квартири в розмірі 41,00 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму не сплачує, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. В судове засідання позивач не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, де просив суд розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. мешканцями 2-го під'їзду по [ADDRESS] було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під'їзді у співвідношенні 77% - за. Відповідач був згоден на встановлення лічильника тепла і сплатив свою частку коштів в розмірі 200,00 грн. у 2010 року, ставши співвласником лічильника тепла 2-го під'їзду реєстр.№30386, вартістю 17053,21 грн. Відповідальним за проведення перевірки згідно рішення загальних зборів від 25.07.2014 року було обрано [PERSON] Загальна вартість лічильника та монтажно-будівельних робіт склала 17053,21 грн. Лічильник тепла був прийнятий до експлуатації 03.12.2010 року і згідно листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016 року знаходиться на балансі всіх мешканців 2-го під'їзду. Згідно з документами, доданими до справи, на встановлення лічильника тепла було зібрано 10300,00 грн., решту коштів, в сумі 6753,21 грн. [PERSON], як відповідальний за цю справу, згідно доручення загальних зборів, в різні часи сплатив зі своїх коштів, сподіваючись повернути їх після вводу лічильника тепла в експлуатацію за рахунок мешканців, які не сплатили своєчасно, оскільки загальними зборами було вирішено, що кожна квартира повинна прийняти участь в придбанні та вводі в експлуатацію лічильника тепла в межах її дольової участі. У травні 2014 року згідно з актом КП «ХТМ» №30991 від 08.05.2014 року лічильник тепла на 2-ому під'їзді по [ADDRESS] відключено у зв'язку з проведенням чергової Державної перевірки і [PERSON] вручено повідомлення про необхідність проведення перевірки до 02.12.2014 року. На підставі рішення зборів від 25.07.2014 року і опитування мешканців прийнято рішення про обов'язкове проведення чергової Державної перевірки з дольовою участю кожної квартири в розмірі 41,00 грн. У травні 2016 року [PERSON] було надіслано досудове попередження про сплату ним частки коштів на чергову Державну перевірку, а саме 50,00 грн. до 20 червня 2016 року, але Відповідач до теперішнього часу в добровільному порядку вказану вимогу не виконав. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чинної відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання абовиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 525, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved