Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої смертю особи. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 листопада 2011 року близько 18 год. в с.Кременець Рожищенського району внаслідок ДТП (наїзд на пішохода) було травмовано його брата [PERSON], 1962 р.н. [INFO] від отриманих травм брат помер у Рожищенській ЦРЛ. Наїзд здійснив відповідач [PERSON], який керував автомобілем «Рено-Мастер», д/н [NUMBER]. 30.11.2011 року по даному факту ДТП в порушенні кримінальної справи було відмовлено за відсутністю в діях відповідача складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, дана постанова 08.10.2012 року була скасована прокурором Рожищенського району Волинської області в зв'язку з неповнотою перевірки. 18.11.2012 року в порушенні кримінальної справи знову було відмовлено з тих самих підстав. 23 травня 2013 року постанова ухвалою Рожищенського районного суду була скасована, а матеріали були направлені прокурору Рожищенського району для внесення даних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування. Постановою старшого слідчого СВ Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області від 14.02.2014 року кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях відповідача складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Його брат [PERSON] проживав із ним та мамою, яка є особою похилого віку, тому організацію похорон брата та всіх витрат на поховання він змушений був взяти на себе. Витрати на поховання становлять 11606,80 грн., з них: транспортні послуги - 450 грн., поминальний обід - 2323 грн., поминальний обід на роковини - 1833,80 грн., надгробний пам'ятник та послуги по його встановленню - 6660 грн. Крім матеріальної шкоди смертю брата його завдана і моральна шкода, оскільки брат був членом сім'ї, позивач і його мати тяжко перенесли його смерть, після смерті брата стан здоров'я матері різко погіршився і 04.02.2014 року мама померла. Він втратив рідних йому людей, що призвело до сильних душевних страждань, тому моральну шкоду він оцінює в 50000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 50000 грн. моральної шкоди, 11606,80 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, 3000 грн. за надання правової допомоги адвокатом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. (а.с.5). Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 цього Кодексу моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, за змістом зазначених норм закону, володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи, перед близькими родичами померлого, коло яких визначено цими нормами закону, яка є наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки в її заподіянні. На володільця джерела підвищеної небезпеки не може бути покладено обов'язок з відшкодування такої шкоди лише в разі, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На відміну від кримінального законодавства цивільне законодавство не поділяє умисел на прямий і непрямий. Умисел у розумінні цивільного законодавства означає, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх негативні наслідки й бажання або свідомо допускала настання шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого слідчого СВ Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області Куца С.І. про закриття кримінального провадження від 14 лютого 2014 року встановлено, що в ході досудового слідства доказів, які б підтверджували вину [PERSON] не здобуто, в зв'язку з цим, кримінальне провадження № 12013020180000301 від 30.05.2013 року по факту дорожньо-транспортної пригоди в с.Кременець Рожищенського району, яка мала місце 17.11.2011 року закрито, у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу будь-якого кримінального правопорушення. (а.с.3-4). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер злочину, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням, що в діях померлого [PERSON], який перебував в стані алкогольного сп'яніння, мала місце груба необережність, яка проявилась у нехтуванні безпекою руху. Крім того, відповідачем по справі було повністю оплачено витрати на лікування [PERSON] За таких обставин, з відповідача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Крім того, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, як зазначено в ст.1201 ЦК України, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Дана вимога позивача підлягає до часткового задоволення, оскільки, як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами по справі, що відповідач надав позивачу 2000 грн. на поховання померлого [PERSON] Крім того, у вимозі позивача про відшкодування коштів на поминальний обід на роковини в сумі 1833,80 грн. суд відмовляє. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в сумі 7773,00 грн. на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, дана обставина підтверджується наданими позивачем квитанціями.(а.с.13, 14, 16, 17, 18, 19). Згідно ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. за надання правової допомоги, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 07 від 07.03.2014 року, розрахунком витрат оплати коштів на правову допомогу адвоката, договором про надання правової допомоги від 07.03.2014 року. (а.с.9, 10,11). Вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу під час досудового розслідування в сумі 2000 грн. слід відмовити, оскільки вона надавалася під час кримінального провадження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору відповідно до задоволених вимог. В решті позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial