Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся 08.02.2021 року до Ленінського районного суду м.Полтави з даним позовом. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 01.03.2021 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направлена за територіальною підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. 22.03.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій прохали стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12664,26 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2021 року за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 19.10.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі - ТОВ ««Бі Ел Джи Мікрофінанс») було укладено кредитний договір №МФ-7321800002247 від 19.10.2018 на отримання кредиту від ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», відповідно до якої сторони встановили суму кредиту у розмірі 11593,60 грн., на строк 15 днів, по 03.11.2018 року. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23.03.2018 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №01032019, у відповідності до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів до відповідача [PERSON] . Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу з Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 12 664,26 грн., з яких: 11593,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1,32 грн. - заборгованість за відсотками, 4869,34 - заборгованість за пенею (а.с. 15). Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги (а.с.10,11). Оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 12 664,26 грн., з яких: 11593,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1,32 грн. - заборгованість за відсотками, 4869,34 - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2270 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved