Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №R53700522649B від 04.02.2014 року станом на 27.12.2019 року в розмірі 77976,76 грн. При цьому посилається на те, що 04.02.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 90000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом строком до 04.02.2018 року. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість в сумі 77976,76 грн., станом на 27.12.2019 року. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) №270317нв від 27.03.2017 року ПАТ «ВТБ Банк» відступило позивачу права вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.02.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 90000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, строком до 04.02.2018 року. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість в сумі 77976,76 грн., станом на 27.12.2019 року, яка складається з заборгованості: по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 30151,19 грн.; по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 10716,17 грн.; по комісії (в т.ч. прострочена) - 22815,00 грн.; пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості - 14294,40 грн. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) №270317нв від 27.03.2017 року, ПАТ «ВТБ Банк» відступило позивачу права вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved