Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього дочки [PERSON] , [INFO] та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , передачі дітей органам опіки та піклування в особі Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування, закріплення житла по [ADDRESS] за дітьми. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що неповнолітні діти знаходиться з 02.07.2016 на обліку служби у справах дітей по Новобаварському району, як діти, які перебуває у складних життєвих обставинах. Мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не створює належним умов для проживання, не готує їх до самостійного життя, не створює умов для отримання ними освіти. Відповідач не працює, веде асоціальний спосіб життя. У червні 2016 , комісією здійснено виїзд за місцем мешкання родини та встановлено, що в квартирі брудно, тече дах, обідрані шпалери, розбиті меблі, квартира захаращена мотлохом та сміттям, на кухні брудний та розбитий посуд , продукти харчування відсутні, малолітня [PERSON] перебувала в той час у знайомих та відмовлялась повертатися до матері, тому була вилучена із сім`ї та доставлена до лікарні. Як стверджує позивач, за отриманою інформацією [PERSON] неспроможна виконувати свої батьківські обов`язки, не здійснює за дітьми належний догляд. У 2016 [PERSON] була тимчасово влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації, малолітня [PERSON] проживала в родині тітки в Полтавській області.У червні 2017 , відповідач звернулась до Служби у справах дітей із завою про повернення їй на виховання та спільне проживання малолітньої [PERSON] , яка емоційно прив`язана до матері і мала бажання повернутися в родину .Таке клопотання на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини задоволено. У жовтні 2017 до Служби надійшов лист від ЦСПРД «Гармонія» про те, що старша донька відповідача- [PERSON] звернулась до керівництва та відмовилась повертатися додому і виявила бажання залишитися у закладі, бо мати вживає спиртні напої, не займається домашнім господарством, не працює. Після того, як взаємовідносини між матір`ю та дитиною налагодилися, відповідач регулярно спілкувалась з [PERSON] у закладі, приносила подарунки, одяг, дитина побажала повернутися додому. І це питання у квітні 2018 р. було вирішено на засіданні Комісії. Як стверджує представник позивача, 23.11.2018 від адміністрації школи надійшло повідомлення про те, що [PERSON] останнім часом пропускає заняття без поважних причин, а з листопада до відвідувала школу через хворобу, проте 22.11.2018 дитина зателефонувала до класного керівника з проханням про допомогу, скаржилась на мати, просила забрати її через напружені стосунки в родині. Комісією обстежені житлово-побутові умови проживання і встановлено, що в квартирі повний безлад, всі речі звалені посеред кімнати, відчувається неприємних запах домашніх тварин, в квартирі брудно, багато собак, продуктів харчування не має, між матір' ю та дітьми постійно сварки, [PERSON] уходить із дому переночувати до інших людей. Неодноразово з відповідачем проводилася профілактично-роз`яснювальна робота, здійснювались комісійні виходи до родини, складався акт оцінки потреб сім`ї, за проханням старшої дочки відповідача, її забезпечили зимовим одягом, але в подальшому ситуація не поліпшувалась, діти не мали чистої постільної білизни, молодша дитини спала на матраці разом з матір`ю, місця для занять та відпочинку були відсутні. Після проведення оцінки рівня безпеки дітей, 06.12.2018 вони були влаштовані до лікарні, а потім переведені до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей міста Харкова», де перебувають по теперішній час. Крім того, зазначають, що відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Враховуючи рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що зі старшою донькою у неї були напружені стосунки, постійні сварки, але вона піклувалася про дітей, постійно їх відвідує, цікавиться станом здоров`я, успіхами та просить повернути в сім`ю, намагається зробити ремонтні роботи в квартирі, навести порядок, створити належні умови для дітей, а також виправити свою поведінку. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов наступних висновків. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2016 Жовтневим районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2009 Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції ( а.с. 11,12). Відомості про батька дітей записані згідно з вимогами ч.1 ст. 135 СК України ( а.с. 13,14). Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] з дітьми [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в кв. [ADDRESS] ( а.с. 35). Як випливає з повідомлення адміністрації загальноосвітньої школи № 130 від 23.11.2018 № 502, адресованого начальнику Служби у справах дітей Новобаварського району м.Харкова, учениця 8 класа [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах і була поставлена на облік Службою. У червні 2016 вона була вилучена із сім`ї, знаходилась у Центрі соціально-психологічної реабілітації «Гармонія», у вересні 2016 повернулась додому та продовжила навчання у школі, але у жовтні 2016/2017 навчального року вона самостійно звернулась до працівників Центру «Гармонія» з проханням залишити її там, у серпні знову повернулась додому і в школу. Неповнолітня [PERSON] з 2018/2019 навчального року відвідувала школу без порушень дисципліни, але стали траплятися випадки пропусків уроків без поважних причин. З 16.11.2018, як повідомила [PERSON] , донька хворіє, проте через тиждень дитини самостійно зателефонувала класному керівнику з проханням про допомогу, скаржилась на матір і просила забрати її, посилалась на напружені відносини з матір`ю, яка іноді знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.Комісією школи, до якої входив також класний керівник, практичний психолог, при виході до сім`ї складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання та зазначено, що у квартирі панує повний безлад, всі речі зсунуті посеред кімнати, протікає труба у ванній кімнаті, відчувається неприємний запах домашніх тварин ( сім`я утримує двох собак та кота).Відповідач пояснює розбрат генеральним прибиранням ( а.с. 16-17). Згідно інформації № 07 від 04.01.2019 Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобаварського району м.Харкова сім`я [PERSON] знаходилась під соціальним супроводом, здійснювалось відвідування спеціалістами Центру місця проживання родини, мати дітей підтримувала зв`язок у телефонному режимі.За сприяння Центру відновлено свідоцтво про народження дитини, відремонтовано дах над квартирою, проводилась робота по працевлаштуванню матері, формування навичок відповідального батьківства та профілактична робота щодо здорового способу життя. Відповідач намагалась створити належні умови для повернення дочки [PERSON] , яка на той час перебувала у Центрі «Гармонія».Після повернення дитини мати продовжувала підтриувати зв`язок з Центром, а потім на звернення не реагувала. 03.12.2018 відповідач попросила співробітників сприяти отримання зимового одягу, що було виконано. 04.12.2018 проходило обстеження умов проживання, складено акт оцінки потреб сім`ї.Встановлено, то відповідач невідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, в квартирі дуже брудно, багато собак, відсутні продукти харчування, дитина [PERSON] постійно свариться з матір`ю, збігає із дому до інших людей переночувати .З`ясовано, що [PERSON] не працює, проживає за рахунок соціальних виплат на дітей, її співмешканець ( батько молодшої доньки) працює в Полтаві ( а.с. 18-19,91,92). За результатами медичних оглядів, проведених дитячою поліклінікою № 2 [PERSON] . 2009 року народження здорова, [PERSON] , 2004 року народження потребує диспансерного нагляду лікаря-офтальмолога з приводу гіперметропії слабого ступеню обох очей.У вересні 2018 лікар-кардіолог рекомендував провести дообстеження дівчини з приводу диспластичної кардіопатії, проте [PERSON] рекомендації лікаря не виконала, також не виконуються рекомендації лікаря-педіатра щодо догляду, лікування та обстеження дітей.Зазначені обставини підтверджені довідкою поліклініки від 17.12.2018 № 763/0/535-18/01-14 ( а.с. 20). Після проведення чергового обстеження умов проживання Службою у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради 04.12.2018 складено також акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, на підставі якого 06.12.2018 вилучена [PERSON] 2004 року народження та [PERSON] , 2009 року народження з небезпечного середовища .Комісією встановлено, що двокімнатна квартира знаходиться у незадовільному санітарному стані, стіни вкриті цвіллю, брудно, речі розкидані та не знаходяться у шафах, багато мотлоху, присутні три кішки та дві собаки з виводком цуценят.На кухні та у ванній кімнаті відсутні мийки, холодильник не працює більше року. Каналізація засмічена, прання білизни, миття посуду, гігієнічні процедури здійснюються у ванні.Митий посуд стоїть на підлозі, біля унітазу.Меблі розламані, продуктів не має. У молодшої дитині відсутнє спальне місце, відпочиває разом з матір`ю на матраці, покладеного на підлогу.Місце для занять дітей не облаштовано, а стіл закиданий одягом ( а.с. 21-32, 38,90). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - фахівець Центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді підтвердила вищезазначені обставини, пояснила про здійснення супроводу та надання необхідної допомоги сім`ї, проведення з відповідачем профілактичної роботи Пояснила , що [PERSON] намагалась виправити свою поведінку, але нічого суттєво не змінювалось, спільну мову зі старшою дитиною не змогла знайти. 02 січня 2019 діти переведені з лікарні до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей міста Харкова».Раніше [PERSON] , у жовтні 2017, самостійно зверталась до Центру, категорично відмовлялась повертатись додому, бо мати зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не займається домашнім господарством, в квартирі-антисанітарія, часто нічого істи. Тоді було прийнято рішення про прийняття її до Центру. ( а.с. 36). Таким чином, [PERSON] , 2004 р. народження тимчасово влаштовувалась до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» 15.07.2016, де перебували до 30.06.2017, [PERSON] на час проживала у тітки в Полтавської області, повернута матері у січні 2017. Повторно [PERSON] перебувала в Центрі з жовтня 2017 по 24.04.2018, а після розгляду Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання [PERSON] про повернення дитини, [PERSON] повернута додому. З 02.01.2019 діти [PERSON] перебувають у Центрі «Гармонія» ( а.с.39-54,65). Двічі у 2016, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ( а.с. 56,57). Як вбачається з довідок Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» станом на 12.02.20019, [PERSON] намагалась відвідати дітей 4 рази, кожний раз перебувала у стані алкогольного сп`яніння, діти відмовлялись з нею спілкуватися. В інформації за березень 2019 зазначено, що відповідач щодня з`являється на території Центру в нетверезому стану, нецензурно висловлюється в адрес вихованці та робітників, лякає своїм виглядом дітей. Довідкою Центру від 31.10.2019 підтверджено, що суттєвих змін між [PERSON] та її неповнолітньою донькою [PERSON] не відбулося, донька може підтримати формально бесіду з матір`ю, але емоційний контакт відсутній.Мати щодня приходить відвідати доньок, спілкується з молодшою [PERSON] , обам дівчатам приносить гостинці.При розмові з дітьми стосовно планів на майбутнє, неповнолітня [PERSON] відмовляється повертатися до дому, а малолітня [PERSON] хоче жити з мамою та не уявляє свого життя в іншій сім`ї ( а.с. 63, 70,117). Положення статті 171 Сімейного кодексу визначають, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні вислухана думка неповнолітніх дітей [PERSON] , яка була аналогічна твердженням, які висловлені психологам Центру, а саме [PERSON] , 2009 року народження просить повернути її до дому, хоче проживати з матір`ю, [PERSON] , 2004 року народження, навпаки, категорично не згодна жити з відповідачем. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. -завуч школи № 130 пояснила, що з [PERSON] , 2004 року народження ніяких проблем не було до 6 класу, а потім вона стала уходити з дому, скаржилась іноді на матір. При співбесідах з відповідачем встановлено, що зі старшою дочкою у неї відсутнє порозуміння, їй важко впливати на доньку, вона не слухає її, але [PERSON] любить дітей, вони завжди були акуратними, охайними. Проте квартира знаходиться в антисанітарному становищі, безлад, відсутній ремонт. Відповідно до Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За висновком Департаменту служб у справах дітей від 31.01.2019 за № 111, виходячи з інтересів дітей, Департамент вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , 2004 року народження та малолітньої [PERSON] , 2009 року народження. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] попросила суд повторно вислухати її та пояснила, що у 2020 мати кардинально змінилась, працює, стежить за собою, добре виглядає, спокійна, щодня приходить до них, спілкується подовгу , проходить заняття з психологом Центру, зробила ремонт в квартирі, а тому неповнолітня дитина бажає повернутися до матері. Психолог Центру [PERSON] , у присутності якої допитана неповнолітня, підтвердила, що відповідач за останні півроку дуже змінилась, між матір`ю та дитиною відновлений ємоційний родинний зв`язок, [PERSON] прислухається до дітей, цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, розвитком, потребами, щодня їх відвідує. Представник позивача не заперечував проти того, що відповід [PERSON] останнім часом змінила своє ставлення до дітей та необхідності створення їм належних умов проживання та навчання, дійство здійснила в квартирі ремонт. Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має грунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У наданому суду висновку Департаменту служб у справах дітей не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, не зазначено, яка робота проведена органом опіки та піклування з відповідачем щодо врегулювання конфлікту з дитиною, не вказано про встановлені фактичні, однозначні обставини свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Таким чином, висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей. З урахуванням оцінки зібраних у справі доказів, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, характер поведінки відповідача, відсутність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне залишити позов без задоволення. При цьому судом також враховано положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до яких першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). На підставі викладеного і

Outcome: dismissed