Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач зазначає, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Батько дитини записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини зареєстрована в [INFO], але не проживає там через непридатність житла до проживання і на даний момент не має постійного місця проживання. Малолітня [PERSON], за заявою матері 31.05.2010 року тимчасово була влаштована до обласного спеціалізованого будинку дитини [PERSON] обласної ради на повне державне утримання. [PERSON], з 12.10.2013 року жодного разу не відвідувала свою доньку, долею дитини не цікавиться. На даний час разом із співмешканцем проживає в [INFO]. Умов для повернення дитини в сімю немає, так як мати дитини не працює та не має постійного заробітку. 04.03.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у присутності матері розглянуто лист обласного спеціалізованого будинку дитини [PERSON] обласної ради від 06.02.2015 року про вирішення подальшої долі дитини. Мати повідомила, що не відвідувала доньку у звязку з відсутністю місця роботи та втратою паспорта, на даний час не має власного житла та не в змозі створити умови для проживання та утримання дитини. З огляду на вище викладене позивач просить постановити рішення про позбавлення [PERSON], батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO] та передачу її на повне державне утримання до обласного спеціалізованого будинку дитини. Постановити рішення про стягнення з [PERSON], аліментів на користь обласного спеціалізованого будинку дитини на утримання [PERSON], у розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, тобто до 17.04.2028 року. Накласти заборону на відчуження житла на яке має право малолітня дитина. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і просила не позбавляти її батьківських прав. На сьогоднішній день не може забезпечити дитину належними умовами для проживання та виховання. Останній раз відвідувала доньку в жовтні 2014 року. Прокурор не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та думку прокурора, розглянувши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] народилась 17 квітня 2010 року, що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП № 124175. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації № 105 від 31.05.2010 року, на підставі заяви [PERSON], було піднято клопотання перед управлінням охорони здоровя облдержадміністрації про виділення [PERSON] путівку в обласний будинок дитини. Відповідно до довідки № 112 від 06.03.2015 року в [PERSON] обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні та вихованні перебуває [PERSON], [INFO]. З 12.10.2013 року мати [PERSON], дитину не відвідувала, не цікавилась її життям та здоровям, допомоги на утримання не надавала, участі у вихованні не приймала. [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], що вбачається з довідки міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 від 18.03.2015 року. З акту обстеження умов проживання за адресою: [INFO] від 18.03.2015 року вбачається, що житло не придатне для проживання. Згідно довідки Стрижівської сільської ради № 49 від 25.02.2015 року, [PERSON], без реєстрації тимчасово проживає в [INFO] в домогосподарстві [PERSON] Висновок № 331/18 від 06.03.2015 року, органу опіки та піклування Любарської РДА вказує, що [PERSON], умов для повернення дитини не створила, квартира у якій вона зареєстрована непридатна для проживання, постійного місця проживання не має, на даний час ніде не працює, а тому беручи до уваги роль матері у вихованні, утриманні дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], будучи матірю дитини повністю ухиляється від виконання передбачених законом обовязків, без поважних причин тривалий час не виявляла до доньки батьківського піклування, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, не відвідувала її, не турбувалась про фізичний і духовний розвиток, не займалась її вихованням, не створила належних умов для повернення дитини в сімю, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], повністю ухилялась від виконання своїх батьківських обовязків, не приймала будь якої участі у вихованні дитини, не турбувалась про її фізичний та духовний розвиток. Відтак, суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав, щодо малолітньої доньки. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки на даний час відповідачка не має постійного місця роботи, то суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення донькою повноліття. Так, як рішення ухвалено на користь позивача, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Outcome: approved