Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач в червні 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №262, вчинений 19.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на транспортний засіб Volkswagen модель Golf VІІ, 2013 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою ВССУ від 08.02.2017 року рішення Київського райсуду м.Одеси від 06.11.2015 року і ухвала апеляційного суду Одеської області від 03.03.2016 року про задоволення позовних вимог [PERSON] скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 15.05.2017 року представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог і просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса і визнати недійсною і такою, що не є первинним бухгалтерським документом «зведену виписку по рахункам боржника із зазначенням суми заборгованості та відмітки що заборгованість на день звернення за виконавчим написом не погашена». До судового засідання позивачева сторона не зявилась, представник позивача надав заяву про вирішення спору за його відсутності,зазначивши, що позов підтримує. Представник ТОВ «Порше Мобіліті» позов не визнав. Приватний нотаріус [PERSON] до суду не зявився, сповіщений, надав письмові заперечення на позов. Представник виконавчої служби до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений. Суд вислухав представника відповідача, вивчив матеріали справи і встановив наступне: 23 січня 2014 року [PERSON] і ТОВ «Порше Мобіліті» уклали кредитний договір, на виконання умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» видало, а [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 150335,64 грн (що на той час дорівнювало 17745 дол.США) на придбання автомобіля Volkswagen модель Golf VІІ, 2013 року випуску. За умовами кредитного договору [PERSON] зобовязався повернути кредитні кошти протягом 60 місяців і щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 9,90% річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 січня 2014 року сторони уклали договір застави транспортного засобу автомобіля Volkswagen модель Golf VІІ, 2013 року випуску. У звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору (неповернення кредитних коштів і несплати відсотків у строки і в розмірах, визначених договором), ТОВ «Порше Мобіліті» 02.12.2014 року направило на адресу позичальника вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплати заборгованості за кредитом і відсотками, зазначивши, що у випадку неповернення кредиту і непогашення заборгованості протягом 30 календарних днів з дня одержання вимоги, ТОВ «Порше Мобіліті» змушений вдаватися до примусового стягнення суми кредиту і боргу за цим кредитом, в тому числі і за рахунок автомобіля, що переданий товариству в заставу у якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. 28 січня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено договір про внесення змін (додаткова угода №1) до кредитного договору від 23 січня 2014 року № 50011626,відповідно до умов якої, товариство зобов'язується надати позичальнику додаткову суму кредиту в розмірі 5 460 доларів США, що в еквівалентні становить 141 960 грн. Товариство умови додаткової угоди виконало. [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, виникла заборгованість зі сплати чергових платежів, у звязку з чим ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на заставне майно. 19 лютого 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий наспи, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно - автомобіль Volkswagen модель Golf VІІ, 2013 року випуску на задоволення вимог позичальника в сумі 302573,78 грн. Позивач доводить, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Так, він-позивач- не отримував повідомлень письмових вимог про усунення порушень щодо виконання кредитних зобовязань; зведена виписка по рахунках боржника із зазначеними сумами заборгованості та відміткою, що заборгованість на день звернення за виконавчим написом не погашена не є первинним документом у порядку ст..9.ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» і не може бути документом що підтверджує безспірність заборгованості боржника; до суми боргу включені суми повернути кредитних коштів і сплачених відсотків. Представник відповідача ТОВ «Порше Мобіліті», не визнаючи позов [PERSON], стверджує, що позов є необґрунтованим, а виконавчий напис вчинено нотаріусом у відповідності до ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року за №1172 та умов кредитного договору від 23.01.2014 року. Приватний нотаріус [PERSON] у письмових запереченнях на позов [PERSON] доводить, що позов є безпідставним, тому як нотаріус за такими спорами не є належним відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень статей 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. 16.02.2015 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 105). На підставі вказаної заяви та наданих відповідачем документів, 19.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки - VOLKSWAGEN, модель GOLF, рік випуску - 2013, реєстраційний номер ВН7007ВА, що належить [PERSON], для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у розмірі 302573,78 грн. (а.с. 104 ). Відповідно до положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. У даному випадку документи на а.с.112-113 підтверджують направлення відповідачу повідомлення письмової вимоги 04.12.2015 року. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З урахуванням викладеного, вимога позивача, викладена в заяві про збільшення позовних вимог від 15.05.2017 року про визнання недійсною «зведену виписку по рахункам боржника із зазначенням суми заборгованості та відмітки про те що заборгованість на день звернення за виконавчим написом не погашена» не є належним оспорюванням заборгованості за кредитним договором. До того ж, суд вважає цю вимогу такою, що не відповідає положенням ст..16 ЦПК України. З огляду на викладене суд вважає, що виконавчий напис, вчинений 19.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідає вимогам чинного законодавства. Доводи позивача, що нотаріусом не було встановлено факт безспірності заборгованості не ґрунтуються на законі, оскільки безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Outcome: dismissed