Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернув до суду з позовом до відповідачки про вселення та встановлення порядку користування спільним майном, посилаючись на те, що він [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва на спадщину за законом, яке видано 27.07. 2015 р. реєстровий номер 1-535 та свідоцтва на спадщину за законом, яке видано 27.07.2015 р. реєстровий номер 1-548. Крім нього іншим співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS] є відповідачка - [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88509122 від 31.05.2017 р. Він, як інший співвласник не має доступу до квартири, відповідачка відмовляється добровільно пустити його до його квартири, а тому він позбавлений можливості користуватись нею. Крім того, відповідачка відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірної квартири та підсобними приміщеннями. Незважаючи на те, що спірна квартира є їхньою спільною власністю, відповідачка на даний час безпідставно, без його згоди одноособово розпоряджається даною квартирою, чинить перешкоди в користуванні квартирою, замінила замки на вхідних дверях та не допускає його до квартири, чим позбавляє права користування своїм майном. Оскільки, відповідачка, як співвласник вищезазначеної квартири, чинить йому перешкоди користування власністю, а також враховуючи те, що згідно правовстановлюючих документів за ними визначені та зареєстровано лише «ідеальні частки» без визначення належності кожному співвласнику конкретних приміщень та площ спільної квартири, вважає і необхідним встановити порядок користування спільним майном, а саме йому, як власнику 1/2 частини квартири виділити у індивідуальне користування приміщення: літера «А» № «20-5», кімната, площею 10,00 кв. м., № «20-4» - комора, площею 2.10га.м., а відповідачці, як власнику 1/2 частини квартири, виділити у індивідуальне користування приміщення: літера «А» № 20-2, кімната, площею 11,50 кв.м., №«20-3 приміщення: літера «А» № 20-1, коридор, площею 5,20 кв.м., №20-6 - коридор, площею 2,60 кв.м., № 20-7 житлова кімната, площею 17,30 кв.м., № 20-8, кухня, площею 5,00 кв.м., № 20-9 ванна, площею 2,10 кв.м., №20-10 вбиральня, площею 0,90 кв.м. А тому просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні йому майном, шляхом вселення його в спірну квартиру та передачі йому дублікатів ключів, а також встановити порядок користування спільним майном. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує, та проханням справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідачка є співвласниками 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ст. 319 ч.1 ч. 3 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, позивач як власник 1\\2 частки спірної квартири на підставі ст. ст. 383 ч.1, 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном та вселення в квартиру. Враховуючи наведене позовні вимоги позивача про вселення та зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди в користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved