Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 008-08504-051112 від 05 листопада 2012 року в розмірі 12 733 грн. 10 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 05 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 008-08504-051112, відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 8 200 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, строком на 364 дні. Пунктом 1.4 тарифів на обслуговування платіжних карток передбачено обов'язок позичальника сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001 % річних. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості боржника [PERSON]. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 29.05.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 008-08504-051112 від 05 листопада 2012 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитом в розмірі 12 733 грн. 10 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 4 205 грн. 10 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3 936 грн., заборгованість за комісіями - 4 592 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 008-08504-051112 від 05 листопада 2012 року відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved