Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що Наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 31.08.2016 року №261-08 [PERSON] з 01.09.2016 студентом першого крусу «Гірничого» факультету, заочної форми навчання, за спеціальністю 184 «Гірництво», за рахунок коштів фізичної особи, навчальна група ГСз-16. 01.09.2016 року між Університетом, як виконавцем, з одного боку та Відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання №ГФ 84/16, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за заочною формою для здобуття освітнього ступеню «Бакалавр», на рівні державних стандартів освіти, а відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Відповідно до п.5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становила 26400 грн., з поділом за кожний семестр, які мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Проте з 01.09.2016 року по 31.07.2017 року за весь період навчання оплата відповідачем не здійснювалась, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3266,61 грн. У зв`язку з наявності заборгованості, з 31.01.2017 року відповідач був відрахований з Університету, відповідно до наказу №18-06 від 31.01.2017 року. В зв`язку з несплатою своєчасно суми заборгованості, відповідач має сплатити заборгованість з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Позивач просить стягнути з відповідача 7810,71 грн., з яких: 3266,61грн.- основний борг; 3008,55 грн.- пеня; 247,20грн.- три проценти річних від простроченої суми; 1288,35грн.- інфляційни збитки, та понесений судовий збір 1921,00грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу без участі їх представника (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив (а.с.21-22,28) Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2016 року між Університетом, як виконавцем, та [PERSON] , як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання №ГФ 84/16, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за заочною формою для здобуття освітнього ступеню «Бакалавр», на рівні державних стандартів освіти, а відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Договір підписаний сторонами (а.с.4). Згідно п.5 Умов договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 26400грн., у тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 3225,00грн., на другому- 3275,00грн., на третьому- 3325,00грн., на четвертому- 3375,00грн. Відповідно до п.5.2 Договору кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року (а.с.4). Згідно довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» №9 від 05.03.2019 рокуза студентом [PERSON] (ІН [NUMBER] ) за послугу навчання, згідно договору №ГФ 84/16 від 01.09.2016 року, станом на 05.03.2019 року рахується заборгованість в сумі 3266,61грн. за період з 01.09.2016 року по 31.01.2017 року (а.с.5). Згідно архівної довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» №01-15/310 від 06.03.2019 року [PERSON] на підставі наказу» від 31.08.2016 року №261-08 з 01.09.2016 року зарахований студентом першого курсу заочної форми навчання, група ГС-з-16, факультет «Гірничий», для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», за рахунок коштів фізичної особи. Відповідно до наказу №18-06 від 31.01.2017 року [PERSON] відраховано з числа студентів з 31.01.2017 року, у зв`язку з порушенням умов договору про навчання (а.с.6). Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов`язання й до того дня, доки зобов`язання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 7810,71 грн., з яких: 3266,61грн.- основний борг; 3008,55 грн.- пеня; 247,20грн.- три проценти річних від простроченої суми; 1288,35грн.- інфляційни збитки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved