Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, встановлення порядку розпорядження приміщеннями квартири. Свої вимоги мотивує, тим що 22.02.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Франківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського МУО було зроблено відповідний актовий запис №54. Від цього шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON]В, [INFO] Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 23.10.2015 року у справі №465/2259/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Протягом останніх років [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі в його вихованні та розвитку. За час шлюбу, як обєкт права спільної часткової власності подружжя, була придбана квартира за адресою [ADDRESS], що посвідчується договором купівлі-продажу квартири №2322 від 21.06.2011 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Право власності сторін на ? часток вищезгаданої квартири посвідчується витягом про державну реєстрацію прав від 19.07.2011 року №30670063, виданим Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Відповідачі чинять перешкоди в користуванні [PERSON] часткою квартири. Вказує, що [PERSON] змусив позивачку покинути приміщення, прийшовши з метою вибити двері і погрожуючи фізичною розправою. Потрапити у власне приміщення позивачка не має змоги через постійні погрози і переслідування з боку відповідачів.Позивачка була змушена укласти договір позички квартири за адресою м.Львів, вул. Гранична, 2/7 із [PERSON]. Крім того вказує, що [PERSON] має на праві власності дві квартири. Відтак, для врегулювання спору, змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав наведених у ньому, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розгляд суду. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.06.2011 року [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON] купили в рівних частках, тобто п ? частці кожний квартиру №1 в будинку №34 б, що знаходяться в місті Львові по вулиці Княгині Ольги. Згідно договору позички від 09.07.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], про те, що позичкодавець передає у безоплатне користування, а користувач приймає у строкове володіння і користування квартиру, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Гринична, 2/7, загальною площею 42.7 м.кв. Відповідно до Акту №159 від 17.09.2015 року, затвердженого виконуючим обовязків директора «ЛКП «Варшавське-407», складений про те, що зі слів та свідчень сусідів за адресою м.Львів, вул.Гранична, 2/7 дійсно без реєстрації проживає [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] згідно договору позички 09.07.2015 року. Згідно витягу про державну реєстрацію прав №30669986 від 19.07.2011 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] Згідно витягу про державну реєстрацію прав №30670063 від 19.07.2011 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] З відповіді Франківського ВП ГУНП у Львівській області від 24.11.2015 року №71 вбачається, що у результаті перевірки, проведеної працівниками Франківського відділу поліції факти викладені у заяві, з приводу чинення перешкод у користуванні кварирою за адресою м.Львів, вул. Кн.Ольги, 34б/1, підтвердилися. З довідки місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Затишне» №451 від 11.02.2016 року вбачається, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] (витяг про державну реєстрацію прав №СЕВ №311105 від 19.07.2011). Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з двох жилових кімнат, житловою площею 36.4 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 19.3 кв.м., 2-га кімната 17.1 м.кв., кухня площею 7.8 кв.м., ванна кімната площею 3.3 кв.м., вбиральня 1.3 кв.м., коридор 9.8 кв.м., комірка 1.1 кв.м., підвал 8.6 кв.м. Загальна площа квартири 59.7 кв.м. Статтею 316 ЦК України дано визначення поняття права власності, згідно якого правом власності є право особи на майно,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та с т.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України та передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 155 вищевказаного Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved