Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом, мотивуючи тим що з грудня 2008 року по жовтень 2011 року він працював на посаді водолаза у Річковому координаційному аварійно-рятувальному центрі у м. Івано-Франківську Міністерства надзвичайних ситуацій України, який було ліквідовано. Однак працівниками центру було допущено помилку при відрахуванні страхових внесків, внаслідок чого відрахування здійснювались на користь іншої особи. При цьому відомості в органах Пенсійного фонду України про його трудову діяльність за вказаний період відсутня, через що позивач отримує пенсію в меншому розмірі. З даних підстав просив суд зобов'язати Аварійно-рятувальний загін спеціалізованого призначення УДСНС України в Івано-Франківській області подати уточнюючі звіти щодо сплати страхових внесків в пенсійний фонд за періоди його роботи з грудня 2008 року по жовтень 2011 року, виправивши невірно вказані дані застрахованої особи. Позивач в судове засідання не зявився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач та третя особа не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причину неявки представники суд не повідомили. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] з 01 грудня 2008 року по 31 жовтня 2011 року працював в Річковому координаційному аварійно-рятувальному центрі у м. Івано-Франківську на посаді водолаза, що підтверджується копією трудової книжки позивача. Із доходу позивача, за період його трудової діяльності у Річковому координаційному аварійно-рятувальному центрі у м. Івано-Франківську, відраховувались страхові внески, що підтверджено копією довідки про середню заробітну плату (а.с. 14). Однак за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОСК-5 (а.с. 13) страхові внески, вирахувані з доходу позивача сплачувались на користь [PERSON], ідентифікаційний код якого [NUMBER]. Співставивши довідку про середню заробітну плату позивача та роздруківки індивідуальних відомостей про застраховану особу форма ОК-5, судом встановлено, що відомості про сплачені страхові внески [PERSON] за період з грудня 2008 року по жовтень 2011 року в органах Пенсійного фонду України відсутні через невірне зазначення ідентифікаційного номеру позивача [NUMBER]. За даними довідки Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення УДСНС України в Івано-Франківській області № 01-2759/0522 від 27 листопада 2017 року громадянин [PERSON], код [NUMBER] за період з грудня 2008 року по жовтень 2011 року працівником Річкового координаційного аварійно-рятувального центру не являвся. Із наведеного вбачається, що вирахувані з доходу позивача страхові внески за вказаний період були зараховані на користь особи, яка не перебувала у трудових відносинах із Річковим координаційним аварійно-рятувальним центром у м. Івано-Франківську Міністерства надзвичайних ситуацій України. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року зобовязано Мукачівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати [PERSON] трудовий стаж у Річковому координаційному аварійно-рятувальному центрі у м. Івано-Франківську Міністерства надзвичайний ситуацій України за періоди роботи з грудня 2008 року по жовтень 2011 року. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Статтею 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині перші статті 12 цього Закону. Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI. Відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками - роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу. Форми документів, порядок та строки їх подання встановлюються правлінням Пенсійного фонд. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи пенсійного фонду мають право стягнути з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Крім того, частиною 3 статті 20 цього Закону визначено, що обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством, у разі: ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків; неведення страхувальником бухгалтерського обліку чи відсутності в нього відповідних первинних документів; якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 10 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») Листом-відповіддю № Б-4/01-18 від 23 жовтня 2018 року відповідач відмовив позивачу у наданні уточнюючих звітів, посилаючись на те що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року суд не поклав на Аварійно-рятувальний загін спеціалізованого призначення УДСНС України в Івано-Франківській області зазначеного обовязку. Таку бездіяльність відповідача суд розцінює як протиправну та такою що порушує право позивача на належний соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії у розмірі встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні судового збору на користь позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст.\~ст.\~ 20, 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved