Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив на підставі вимог ст.ст.526,530,631,1046-1056 ЦК України стягнути з останньої 3301 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 12.09.2011р. між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТзОВ «КБ «Дельта», та відповідачкою, укладений кредитний договір за №002-13037-120911. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку; здійснює обслуговування на умовах тарифного пакету Visa класичний, що міститься в додатку № 1 договору на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно з п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язання за цим договором. Згідно з п.1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку додаткова угода не укладається. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом і процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши картковий рахунок та надавши відповідачу платіжну картку. Відповідачка не виконала належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 08.09.2014р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 3301,11 грн., з яких 3301,11 грн. - тіло кредиту. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась. Згідно поштової кореспонденції, судові повістки, які надсилались відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про явку у суд на 13.02.2015р., 27.03.2015р., 24.04.2015р. та 18.05.2015р., повернуті за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідачка для отримання таких в поштове відділення не з'явилась. Відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім цього, вимогами ч.1 ст.77 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином відповідачка, тричі належним чином повідомлялася про місце і час розгляду справи, але повторно в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12.09.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» - правонаступником ТзОВ «КБ «Дельта» та відповідачкою, укладений кредитний договір за №002-13037-120911. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку; здійснює обслуговування на умовах тарифного пакету Visa класичний, що міститься в додатку № 1 договору на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно з п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язання за цим договором. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, згідно з п.1.3 договору на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості. Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом 08.09.2014р. становить 3301,11 грн., а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи витрати, які становлять 243,60 грн.

Outcome: approved