Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що з відповідачкою він розірвав шлюб 31.05.2011 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним, про що було укладено мирову угоду з відповідачкою. За період шлюбу вони придбали квартиру в [ADDRESS]. Відповідачка на даний час проживає в будинковолодіні своїх батьків, а в спільно придбаній квартирі поселила квартирантів, чим створила перешкоди у користуванні спільною власністю, у зв'язку з чим він разом з дитиною вимушені винаймати житло, тому звертається до суду з даним позовом. Просить визнати за ним право власності на 23 частини вказаної квартири, враховуючи, що з ним проживає неповнолітні син. До розгляду справи по суті позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить визнати квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним та відповідачкою в рівних долях права власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS], судові витрати стягнути в рівних частках. Позивач в судове засідання не з'явивсь, однак від нього надійшла заява, в якій уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі, уточнені позовні вимоги визнає.,проте заперечує розподіл судових витрат. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з матеріалів справи достовірно встановлено, що сторони розірвали шлюб 31.05.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, про що було укладено мирову угоду з відповідачкою. За період шлюбу сторони придбали квартиру в [ADDRESS]. Відповідачка на даний час проживає в будинковолодінні своїх батьків, а в спільно придбаній квартирі поселила квартирантів, чим створила перешкоди у користуванні спільною власністю, у зв'язку з чим позивач разом з дитиною вимушені винаймати житло. Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст.69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними судом у випадку відсутності між ними домовленості про порядок його поділу. Статтею 71 СК України визначено, що дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Позивач уточнив свої вимоги, просить визнати квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним та відповідачкою в рівних частках право власності по 1/2 частині квартири 12, по вул. Возз'єднання, б.15, м. Калинівка, судові витрати стягнути в рівних частках. Відповідачка уточнені позовні вимоги, заявлені позивачем, визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved