Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач зазначає на те, що вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.09.2018 року [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В ході розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що 23.11.2015, близько 16 год. ЗО хв., [PERSON], керуючи технічно справним легковим автомобілем «Deawoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], рухався ним по автомобільній дорозі Н-03 Житомир - Чернівці в с. Старий Любар Житомирської області в напрямку м. Житомир. Керуючи у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом поблизу магазину «Престиж» на ділянці 86 км+50 м вказаної автодороги, водій [PERSON] в порушення вимог п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки, не переконався у безпечності зміни напрямку руху, не надав переваги водію зустрічного транспортного засобу, створивши для нього небезпеку, виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою правою частиною керованого ним автомобіля здійснив зіткнення із передньою правою частиною легкового автомобіля «ВАЗ 21112» [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по автодорозі Житомир - Чернівці, в напрямку м. Чернівці. В результаті даної дорожньо-транспортної події водій автомобіля «ВАЗ 21112», з [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому вертлюгової западини, вивиху правого стегна, саден обличчя, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 35 від 15.01.2016 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку із створенням аварійної обстановки, виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] загалом упродовж 28 ліжко-днів з 25.11.2015 по 23.12.2015 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна міська лікарня № 2» Житомирської міської ради. Вартість одного ліжко-дня у листопаді складала 244,61 грн., у грудні - 371,60 грн. Згідно довідки КУ «Центральна міська лікарня № 2» від 14.01.2016 № 90, всього на лікування [PERSON] було витрачено 9769,85 грн. бюджетних коштів. Саме тому позивач звернувся до суду з даним позовом з проханням стягнути з [PERSON], на користь держави в особі управління охорони здоров'я Житомирської міської ради кошти на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], в сумі 9769,85 грн. Представник позивача у підготовче засідання на розгляд справи не з'явився, але подав до суду заяву, у якій позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідач у підготовче засідання на розгляд справи не з'явився однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вироком Чуднівського районного суду Житомирської області № 282/694/16 від 18 вересня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов, який був заявлений потерпілим у даному кримінальному провадженні судом було залишено без розгляду, у зв'язку з відповідною заявою потерпілого. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з довідки Комунальної установи «Центральна міська лікарня № 2» Житомирської міської ради № 90 від 14.01.2016 року, [PERSON], 1962 року народження перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 25.11.2015 року по 23.12.2015 року. Вартість одного ліжко-дня в листопаді становила 244,61 грн., (5 ліжко-днів х 244,61 грн., = 1223,05 грн.), вартість одного ліжко-дня в грудні становила 371,60 грн., ( 23 ліжко-дня х 371,60 грн., = 8546,80 грн.). Загальна вартість витрат КУ ЦМЛ № 2 становить 9769,85 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Так, як в судовому засіданні встановлено, що відповідач вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України в результаті якого наніс потерпілому тілесні ушкодження, на лікування яких держава витратила кошти в сумі 9769,85 грн. В ході судового розгляду кримінального провадження [PERSON], було визнано винним у вчиненні вказаного злочину. Цивільний позов про відшкодування вказаних коштів було залишено без розгляду. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі вищевикладенного та

Outcome: approved