Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 лютого 1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, яка на даний час є повнолітньою. Однак, подружнє життя у них не склалося, в сім'ї останнім часом постійно виникали сварки, неодноразові бажання щось змінити позитивного результату не дали. Все це призвело до того, що вони вже більше півроку разом не проживають та відповідно не ведуть спільного господарства. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу, а питання розірвання шлюбу ним прийнято остаточно, тому просить задовольнити позов та розірвати шлюб між ними у судовому порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вважає позов необґрунтованим та передчасним, жодних передумов для розірвання шлюбу немає, оскільки сторони ще до серпня 2018 року підтримували відносини та спілкувалися. Відповідач переконана, що подальше збереження її сім'ї можливе і не суперечитиме їх з чоловіком інтересам.\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 1986 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дівоче Стегней) В.А., [INFO], було зареєстровано шлюб, про що того ж дня складено відповідний актовий запис № 4 (а. с. 8). Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, яка на даний час є повнолітньою. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а отже шлюб між ними існує лише формально. Строк для примирення наданий подружжю згідно ухвали Перечинського районного суду від 10 жовтня 2018 року бажаного результату не дав, сторони жодних кроків для відновлення сім'ї не вчинили. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді\~ жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved