Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором\~ позики. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] 06 січня 2016 року за договором позики, передав позичальнику [PERSON] 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень на строк до 06 квітня 2016 року. Згідно умов укладеного договору [PERSON]В зобов'язувався повернути кошти до 06 квітня 2016 року, відповідно п. 7 договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 0,7 відсотки коштів за кожний прострочений день з розрахунку від всієї позиченої суми заборгованості, однак не зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання щодо повернення позиченої суми коштів пройшов, відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов'язання не виконав. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення позики відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченими коштами не провів. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється. Станом на листопад 2017 року заборгованість відповідача становить 50000 грн. основний борг за договором позики, 200550 грн. 0,7 відсотки коштів за кожний прострочений день з розрахунку від всієї позиченої суми заборгованості. Позивач просить суд стягнути із [PERSON]В грошові кошти в сумі 50000 грн.. та судові витрати по справі. Позивач до початку судового засідання подав заяву про збільшення позовних вимог, остаточно просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 50 000 (пядесят тисяч) грн. основна сума боргу, та стягнути суму інфляції в розмірі 12 915 (дванадцять тисяч девятсот п'ятнадцять ) грн. та стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати по справі, судовий збір в розмірі 640 грн., банківську комісію в сумі 15 (пятнадцять) грн. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від представника відповідача адвоката [PERSON] надійшла до суду заяву про визнання позову частково, а саме: в частині стягнення боргу в сумі 50000 грн. позов визнає, щодо стягнення інфляційних вимог не визнає, просить суд справу розглядати без його участі та участі відповідача. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сукупністю досліджених в справі доказів, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06 січня 2016 року уклали договір позики, відповідно до якого, позивач передав позичальнику [PERSON] 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень на строк до 06 квітня 2016 року, про що свідчить розписка (а.с.3-4). Згідно умов укладеного договору [PERSON] зобов'язувався повернути кошти до 06 квітня 2016 року, однак, не зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання щодо повернення позиченої суми коштів пройшов, відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов'язання не виконав (а.с.3). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов договору позивач виконав свої зобов'язання з надання позики, відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу позику на засадах строковості, зворотності. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення позики відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченим коштами не провів. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. З договору позики від 06.04.2016р., вбачається, що [PERSON] 06 січня 2016 року за договором позики, передав позичальнику [PERSON] 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень на строк до 06 квітня 2016 року. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому та у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлені договором строки відповідач не повернув борг. Таким чином, оцінюючи викладене і ту обставину, що наявність договору, розписки у позикодавця свідчить про невиконання зобовязання позичальником, доказів про повернення грошей до суду не надходило. Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості не виконує. На підставі до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Крім того, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він у відповідності з ч. 2 ст. 625. ч. 1 ст. 1049 ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, витрати на інфляційних процесах становлять 12 915 (дванадцять тисяч девятсот п'ятнадцять ) грн.(а.с.31). Таким чином, сума заборгованості відповідача станом на 21.02.2018р. становить 50 000 (пядесят тисяч) грн. основна сума боргу та сума інфляції в розмірі 12 915 (дванадцять тисяч девятсот п'ятнадцять ) грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. судовий збір та банківську комісію в сумі 15 (пятнадцять) грн. Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved