Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням поданих уточнень, вказав, що 23.12.2018 року в інтернет-магазині «Алло» ним замовлено на придбання товар - пральну машину, кошти за який в сумі 8999,00 грн. наступного дня передано через службу доставки «Нова пошта» із додатковою оплатою 30 грн. за послуги з підйому товару на поверх. Після розпакування товару виявлено пошкоджені кріплення кришки, які було зірвано. Позивач зауважує, що після отриманих від оператора «гарячої лінії» консультацій він повернув через службу доставки «Нова Пошта» товар разом з усіма необхідними документами, а також вимогою про повернення 8999,00 грн. Вказані вимоги залишено відповідачем без виконання. Посилаючись на положення ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», яка вказує на право споживача розірвати договір, укладений поза торговельним або офісним приміщенням, за умови повідомлення про це продавця протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину, передбачене даної нормою право на стягнення неустойки внаслідок затримки повернення коштів, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу пральної машини, укладений 24.12.2018 року між ним та ТОВ «Алло», стягнути з відповідача 8999,00 грн. як вартості товару, 30 грн. сплачених за послуги з доставки товару, 5759,36 грн. неустойки, відшкодувати моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., яка, на думку позивача, завдана у зв`язку з порушенням його прав як споживача. Ухвалою суду від 27.02.2019 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де вказано на безпідставність заявлених вимог до ТОВ «Алло», оскільки договір фактично вчинено між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . На адресу суду 23.09.2019 року надійшла заява про зміну підстав та предмету позову, яку ухвалою суду від 22.10.2019 року залишено без руху. Позивачу вказано на неможливості одночасної зміни підстав та предмету позову, запропоновано викласти вимоги відповідно до ст. 175 ЦПК України з врахуванням наведених зауважень. У зв`язку з невиконанням вищевказаних вимог ухвалою суду від 28.01.2020 року дану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. В судове засідання учасники подали заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено наступні обставини. 23.12.2018 року позивачем через інтернет-магазин «Алло» укладено договір купівлі-продажу товару - пральної машини, вартістю 8999,00 грн. Вказані обставини визнаються учасниками. Між сторонам виник спір в сфері застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту визначено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зазначених в обгрунтування позову обставинах позивач вказує на виявлення у придбаному у відповідача товарі певного недоліку, а також про намір повернути товар. Надісланою на адресу ТОВ «Алло» заявою від 27.12.2018 року підтверджується направлення вимог про повернення коштів у зв`язку з технічними несправностями. В подальшому, претензією від 30.01.2019 року, позивач повідомив керівника ТОВ «Алло» про необхідність застосування вимог ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів». Статтею 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача в разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями. Так, згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. В такому документі відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» повинна міститись інформація про: дату укладення договору; найменування та місцезнаходження продавця (виконавця); найменування продукції; ціну; строк виконання робіт (надання послуг); інші істотні умови договору; права та обов`язки сторін договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Системний аналіз наведених норм зводиться до висновку, що права споживача потребують додаткового гарантованого захисту у разі, коли погодження істотних умов договору та отримання на підставі вказаного підтверджуючих документів не збігаються за часом із отриманням продукції, її огляду. Наявність недоліків у продукції за положеннями даної норми не є обставиною, яка перешкоджає розірванню договору. Натомість, відповідно до ч.7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. З огляду на викладене, позивач не позбавлений права на розірвання договору та повернення сплачених коштів за умови наявних недоліків продукції, якщо такі недоліки виникли не через вину споживача, а продукція залишена у незмінному стані. На думку суду, позивачем не надано достатніх доказів, які вказують про залишення продукції у незмінному стані з моменту її отримання службою доставки. Порядок складення актів за фактом виявлення нестачі або недоліку відправлення (товару) визначається «Правилами надання послуг поштового зв`язку», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», що затверджені Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надано належних доказів з приводу вищевказаних обставин. Суд також звертає увагу, що відповідачем висловлено заперечення з приводу участі в укладенні договору купівлі-продажу як його сторони. З огляду на ту обставину, що за договором купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України) покупець зобов`язаний сплати грошові кошти на користь продавця, надання підтверджуючих документів про перерахунок відповідної суми на користь певною юридичної особи або особи-підприємця може доводити фактичну участь сторони в укладенні правочину. Позивачем надано експрес-накладну перевізника від 24.12.2018 року, яка вказує на відправника - Алло ІМ , що не може за наведеного законодавчого врегулювання об`єктивно доводити участь особи як продавця. Враховуючи те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження викладених ним обставин про придбання товару у відповідача ТОВ «Алло», а також про можливість застосування положень ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повернення товару у незмінному стані, підставі для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed