Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області , [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку за набувальною давністю. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням [PERSON] райсуду від 22.12.1993 року було задоволено позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визначення права власності на спадкове майно та поділ його внатурі. 03.01.1994 року дане судове рішення вступило в законну силу.30.01.1994 року [PERSON] БТІ було проведено реєстрацію зазначеного рішення суду. Таким чином, починаючи з січня 1994 року у судовому порядку він став власником 1/ 3 частини житлового будинку № 54 по вул. Молодогвардійській (нині Покровська) у селі Козятин. Інші 2/3 частини будинку перейшли у власність його рідному братові [PERSON] та племіннику [PERSON]. 09.06.2009відповідно до рішення 14 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради йому у приватну власність було передано земельну ділянку в межах с. Козятина для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, площею 0. 1643га, що розташована за адресою: с. Козятин, вул. Молодогвардійська, 54 (нині Покровська). 15.2.2010 на підтвердження даного факту було видано державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Він став єдиним власником цілої земельної ділянки для обслуговування будинку, тому що [PERSON] та [PERSON] письмово відмовилися на його користь від належним їм долів як власників будинку у земельній ділянці на якій цей будинок розташований. У 1994-2015 роках ним сплачено податки, які сплачують власники садиб у селі Козятин (податок на землю, самооподаткування). Він добросовісно та відкрито володіє будинком більше десяти років. Ніколи не приховував факт володіння усіма частинами будинку, так як самостійно та одноособово постійно обробляє землю, господарює у будинку, сплачує необхідні обов'язкові платежі. Він залишився єдиним добросовісних володільцем та користувачем вказаного домоволодіння. Інші двоє співвласників фактично долею та станом будинку не цікавилися, не проявляли ніякого інтересу до долі своїх частин в будинку, та не несли тягар утримання майна. [PERSON] проживає в Республіці Казахстан. 10.07.2011 року [PERSON] помер за місцем реєстрації у селі Родніков, Сімферопольського району, АР Крим. Спадкоємці [PERSON] з приводу володіння, користування, розпорядженню будинку ніколи не проявляли інтересу. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять позов задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської рада в судове засідання не зявився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, через засоби масової інформації, в судове засідання не зявився без поважних причин. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення [PERSON] райсуду від 22.12.1993 року , яке набрало законної сили 03.01.1994 , було задоволено позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визначення права власності на спадкове майно та поділ його внатурі. 30.01.1994 року [PERSON] БТІ проведено реєстрацію рішення суду. (а.с.5-6). Починаючи з січня 1994 року [PERSON] став власником 1/ 3 частини житлового будинку № 54 по вул. Молодогвардійській (нині Покровська) у селі Козятин. Інші 2/3 частини будинку перейшли у власність [PERSON] та [PERSON]. 09.06.2009 відповідно до рішення 14 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку в межах с. Козятина для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, площею 0. 1643 га, що розташована за адресою: с. Козятин, вул.. Молодогвардійська, 54 (нині Покровська). 15.02.2010 на підтвердження даного факту [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1643 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , яка розташована Вінницька область, Козятинський район, с. Козятин, вул.. Молодогвардійська,54 (Покровська ,50) (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] письмово відмовилися на користь позивача від належної їм долів як власників будинку у земельній ділянці на якій цей будинок розташований. З 1994 року , і по даний час позивач відкрито користується цілим житловим будинком , володіє , використовує на власний розсуд, сплачує податки, комунальні послуги. За цей час жодних прав на житло (2/3 частини ) ніхто не заявляв, претензій щодо володіння ним будинком з боку третіх осіб предявлено не було. [PERSON] проживає в Республіці Казахстан і має власне житло. [PERSON] 10.07.2011 помер, за місцем реєстрації у селі Родніков, Сімферопольського району, АР Крим., спадкоємці [PERSON] з приводу володіння , користування, розпорядження будинком не звертались . Позивач фактично користується цілим будинком більше двадцяти років, а тому просить визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку за набувальною давністю. Згідно ст. 344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Покровська,50 (колишня Молодогвардійська,54) в с. Козятині Козятинського району Вінницької області. На підставі наведеного та

Outcome: approved