Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача 6019 грн 78 коп заборгованість за завдані збитки по акту № 147226 від 22 лютого 2014 року та 243,60 грн судового збору, посилаючись на такі обставини : громадянин [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER]. 22 лютого 2014 р. при перевірці стану приладів обліку електричної енергії за вказаною адресою встановлено накид на ввідні дроти лінії електропередач перед лічильником, при цьому електроенергія споживається,але лічильник електроенергію не рахує,було підключено електрообігрівач потужністю 2 кВт , чим порушено пункт 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. По виявленому порушенню працівниками Ніжинського РЕМ , відповідно до пункту 53 Правил складений акт про порушення Правил № 147226 від 22 лютого 2014 року. Під час складання акту було вилучено зразок ( частину) кабелю, що використовувався у схемі самовільного підключення та поміщено в поліетиленовий пакет і опломбовано пломбою К 0111232 ( крок) . Пакет із зразком кабелю у разі необхідності буде доставлено у судове засідання для проведення огляду. На підставі акту та відповідно до Методики Ніжинський РЕМ визначив величину збитків, завданих протиправними діями споживача, що склали 6019,78 грн. за 12 140 кВт/год. спожитої, але не врахованої електроенергії. 26 лютого 2014 року споживач звернувся з заявою до Ніжинського РЕМ про проведення засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН не 17.03. 2014 року, як зазначено в п.9. Акту про порушення ПКЕЕН, а 26.02.2014 р., у зв'язку з сімейними обставинами . Тому засідання комісії було проведено саме 26.02.2014 року . 26 лютого 2014 року відповідачу особисто під розпис було вручено протокол засідання комісії №17 від 26.02.2014 р. , розрахунок та рахунок на суму 6019,78 грн. по відшкодуванню завданих збитків по акту № 146226 від 22 лютого 2014 року , в рахунку зазначалось ,що його необхідно сплатити протягом 10 днів з дня отримання. Також при вручені рахунку [PERSON] було роз'яснено,що в разі несплати завданих збитків в добровільному порядку матеріали для примусового стягнення будуть направлені до суду , але в зазначений термін відповідач оплату завданих збитків не здійснив. Акт, протокол засідання комісії та розрахунок завданих збитків, ні судовому, ні в іншому порядку,у встановлений законом термін не оскаржував. При спілкуванні пояснив , що завдані збитки добровільно сплачувати не буде. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В заяві представник позивача підтримав позовні вимоги ,а відповідач їх визнав, а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача є законними,обгрунтованими,визнані відповідачем і тому підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved