Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.12.2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на 07.11.2018 року становить 13341,53 гривень, з яких: 11440,95 грн. заборгованість за кредитом, 1429,35 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 332,16 грн. заборгованість за пенею, 29,90 загальна сума 3% річних, 109,17 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13341,53 грн. Ухвалою судді від 29.11.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.12.2018 року. 12.12.2018 у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 20.12.2018 року. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню з наступних підстав. 05 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 282893 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 3.4.1 Заяви про приєднання Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкрив Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», поточний рахунок № 26259510282893 в Гривні України (далі - Рахунок) на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Відповідно до вимог п. 5.1. Заяви про приєднання ця Заява є невід'ємною частиною Договору. Підписанням цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнута згода щодо усіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів. Банк надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом. В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок № 26259510282893. 16 грудня 2016 року Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 1 500 грн. зі строком користування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 30,00% річних за користування кредитними коштами. Із дослідженого судом договору встановлено, що [PERSON] ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його підписом. Зокрема, [PERSON]зобовязався у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені правилами повернути суму такої заборгованості всіма належними йому коштами. Крім цього, 30 березня 2017 року [PERSON] було встановлено Кредит в розмірі 10000 грн. зі строком кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 30% річних за користування кредитними коштами. Також, 14 серпня 2017 року [PERSON], згідно підписаної ним заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, було встановлено Кредит в розмірі 15000, 00 грн. Банк виконав свої зобов'язання, відкривши [PERSON] рахунок та надавши кредитні кошти в межах обумовлених сум. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором, в сумі 13341,53 гривень, з яких: 11440,95 грн. заборгованість за кредитом, 1429,35 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 332,16 грн. заборгованість за пенею, 29,90 загальна сума 3% річних, 109,17 грн. загальна сума втрат банку від інфляції. З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонам Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше нерухоме майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Оскільки [PERSON] не повертав кредит у строк визначений договором (щомісячні платежі), тобто прострочив виконання грошового зобов»язання, тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України зобов»язаний повернути суму боргу. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобовязання по умовах договору має заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором на загальну суму 13341, 53 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а також судові витрати.

Outcome: approved