overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 20 січня 1995 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів в м. Києві, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1995 року січня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис № 67. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Протягом останнього року не проживають разом, між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчить направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання відповідача. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 січня 1995 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів в м. Києві, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1995 року січня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис № 67. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом останнього року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 30 грудня 2010 року у бюро округу Кларк штату Невада, Сполучені Штати Америки. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. З лютого 2016 року не проживають разом, між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою останнього відомого місця проживання відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 30 грудня 2010 року у бюро округу Кларк штату Невада, Сполучені Штати Америки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з лютого 2016 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 15 вересня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що 15 числа вересня місяця 2006 року складено відповідний актовий запис № 590. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з лютого 2010 року між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що 15 числа вересня місяця 2006 року складено відповідний актовий запис № 590. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з лютого 2010 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 20 січня 1995 року у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів в м. Києві, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1995 року січня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис № 67. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Протягом останнього року не проживають разом, між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 27 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що 27 числа серпня місяця 2014 року складено відповідний актовий запис № 759. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Фактично відразу ж після одруження між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся через оголошення у пресі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що 27 числа серпня місяця 2014 року складено відповідний актовий запис № 759. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків тривалий час, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-БЖ № 357079, шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 28 лютого 1987 року у міському РАЦС м. Актюбінська, про що в Книзі реєстрації шлюбів 1987 року лютого місяця 28 числа зроблено відповідний актовий запис № 350. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Протягом останніх трьох років до подачі позову в суд, між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить вручення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 1987 року у міському РАЦС м. Актюбінська, про що в Книзі реєстрації шлюбів 1987 року лютого місяця 28 числа зроблено відповідний актовий запис № 350. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків останніх три роки, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь держави Україна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 03 січня 2014 року у Агенції розвитку державних сервісів, Тбіліська служба цивільного реєстру, актовий запис № 01143000022. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з червня 2016 року, між ними не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення у пресі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 січня 2014 року у Агенції розвитку державних сервісів, Тбіліська служба цивільного реєстру, актовий запис № 01143000022. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків починаючи з червня 2016 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 04 червня 2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року червня місяця 04 числа зроблено відповідний актовий запис за № 143. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з травня 2015 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved