overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру № 19 від 01.08.2002 року [PERSON] та його родині [PERSON], [PERSON] була надана житлова площа кімната № 126 площею 12,9 кв.м та кімната № 127 площею 12,8 кв.м у гуртожитку ПАТ «НКМЗ» по Шкадінова, 18 в м.Краматорську для тимчасового проживання. Однак, з квітня 2014 року відповідачі в кімнатах не мешкають, їх речей в ніх немає, комунальні послуги не оплачують. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатами 126 та 127 у гуртожитку по вул. Шкадінова, 18 в м. Краматорську Донецької області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачі не зявилися, за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізував в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ЗАТ «НКМЗ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1994 року, р№ 28 належить право власності на будівлю гуртожитку в м.Краматорську Донецької області, по вул. Шкадінова, 18. (а.с.16). Згідно ордеру № 19 від 01.08.2002 року, відповідачу [PERSON] виділена кімната № 126 площею 12,9 кв.м та кімната № 127 площею 12,8 кв.м в гуртожитку за адресою: м.Краматорськ, вул. Шкадінова, 18, в якій зареєстровані його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.2-4). Згідно акту про не проживання від 30.11.2015 року, відповідачі в гуртожитку не мешкають з 01.04.2015 року. (а.с.7). Згідно ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки здійснюється в судовому порядку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатою 126 та кімнатою 127 у гуртожитку по вул. Шкадінова, 18 в м. Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру № 3991 від 15.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] була надана житлова площа кімната № 25 площею 13,4 кв.м у гуртожитку ПАТ «НКМЗ» по пр-тМиру, 5 в м.Краматорську для тимчасового проживання. В 2014 році згідно ордеру № 4072 від 18.03.2014 року [PERSON] у звязку із збільшенням родини була надана житлова площа кімната № 25 площею 13,4 кв.м у гуртожитку ПАТ «НКМЗ» по пр-тМиру, 5 в м.Краматорську для тимчасового проживання, на період роботи. Однак, з серпня 2014 року відповідачі в кімнаті не мешкають, їх речей в ній немає, комунальні послуги не оплачують. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою 25 у гуртожитку по пр-ту Миру, 5 в м.Краматорську Донецької області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити заявлені вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачі, представник третьої особи не зявилися, за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представника позивача, проаналізував в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ЗАТ «НКМЗ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1994 року, р№ 28 належить право власності на будівлю гуртожитку в м.Краматорську Донецької області, по пр-т Миру, 5. (а.с.18). Згідно ордеру № 3991 від 15.03.2013 року, відповідачу [PERSON] виділена кімната № 25 площею 13,4 кв.м в гуртожитку за адресою: м.Краматорськ, пр-т Миру, 5, в якій зареєстрована також його дружина [PERSON] В подальшому, згідно ордеру № 4072 від 18.03.2014 року, відповідачу [PERSON] виділена кімната № 25 площею 13,4 кв.м в гуртожитку за адресою: м.Краматорськ, пр-т Миру, 5, в якій також зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.3-4). Згідно довідки про реєстрацію, відповідачі зареєстровані у спірному приміщенні з 2013 році. (а.с.6). Згідно акту про не проживання від 30.11.2015 року, відповідачі в гуртожитку не мешкають з 01.08.2014 року. (а.с.9). Згідно ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки здійснюється в судовому порядку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та відповідачів разом із сином слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатою 25 у гуртожитку по пр-т Миру, 5 в м. Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок в [ADDRESS], у якому зареєстровані відповідачі -його колишня невістка [PERSON] та її дочка [PERSON] У 2011році останні залишили сім»ю та будинковолодіння, і не проживають в ньому без поважних причин, жодних їх особистих речей в будинку не має. Формальна реєстрація відповідачів в будинку перешкоджає йому отримати субсидію на комунальні послуги. Тому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачі, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою свого місця реєстрації, не з'явилися в судове засідання, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі, як члени сім'ї позивача - власника житлового будинку в [ADDRESS] - не проживають у цьому будинку без поважних причин з 2011року по даний час. Вказані обставини підтверджуються поясненням позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок(а.с.4), довідкою виконкому Підліської сільської ради від 11.12.2013року №1164(а.с.8). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на балансі КП ЖЕО №2 знаходиться [ADDRESS] у вищезначеному будинку перебуває у комунальній власності Територіальної громади м.Полтави. У вищезаначеній квартирі зареєстровані відповідач [PERSON] такими, що втратили право користування житлом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Представник Управління майном комунальної власності міста в суд не з'явився, направив заяву в якій просив справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали. Представник Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради направили заяву про слухання справи у їх відсутність в якій прохали задовольнити позовні вимоги. Представник УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Суд вважає, що в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, та можливим винести заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що на балансі КП ЖЕО №2 знаходиться будинок [ADDRESS], у зазначеній квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач - [PERSON], [INFO]. 29.04.2014 року здійснювався комісійний вихід за адресою : [ADDRESS] з метою з»ясування фактичного проживання зареєстрованих осіб. В результаті чого встановлено, що [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2013 року, що підтверджено показами сусідів. Заборгованість по особовому рахунку [NUMBER] за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території становить 1717,81 грн. при щомісячному нарахуванні 23,82 грн. Де зараз проживає відповідач не відомо, але добровільно з реєстраційного обліку він не знявся. Відповідно до ст..71 ЖКУ - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 Житлового кодексу України - визначення особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Віповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні нна законних підставах, зобов»язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач порушив вимоги даної статті, не здійснив реєстрацію за своїм реальним місцем проживання. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником житлового будинку №94 по вул. Просвіти в с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області, у якому зареєстровані його дружина та діти - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Останні більше десяти років не проживають в належному йому будинку. Відповідачі не приймають участі в сплаті комунальних платежів чи інших витрат на утримання житла. Формальна реєстрація відповідачів перешкоджає йому отримати субсидію на комунальні послуги. Тому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачі, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою свого місця реєстрації, не зявилися в судове засідання, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі, як члени сімї позивача власника житлового будинку в с. Милування, вул. Просвіти, 94 Тисменицького району Івано-Франківської області не проживають у цьому будинку без поважних причин більше десяти років по даний час. Вказані обставини підтверджуються поясненням позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], копією рішення Тисменицького районного суду від 02.03.2009р. про розірвання шлюбу, довідкою Милуванської сільської ради від 03.08.2015р. №333(а.с.4). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності за територіальною громадою м.Львова в особі Львівської міської ради на будинок [ADDRESS] після здійсненої реконструкції за рахунок прибудови, надбудови [PERSON] , загальною площею 134,3 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., веранда, площею 13,0 кв.м. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на 9/100 частин домоволодіння у порядку спадкування за заповітом. Свій позов обґрунтовував тим, що його батько [PERSON] був власником 9/100 частин домоволодіння [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Тисменицькою міською радою 29.08.2007 р., право власності зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 29.08.2007 р. Інвентаризаційна вартість всього будинковолодіння складає 117977 грн., вартість 9/100 - 10618 грн. Батько за життя 23.09.2011 р. склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу. [INFO] батько помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказану частину будинковолодіння, яку позивач прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги - матір позивача і його рідний брат, які є відповідачами по справі, на спадщину не претендують. Він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, оскільки нотаріус офіційно відмовив йому у видачі такого свідоцтва. Просив визнати за ним право власності на 9/100 частин домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, у поданих суду заявах просили справу розглянути в їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батько позивача [PERSON] був власником 9/100 частин домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Тисменицькою міською радою 29.08.2007 р., право власності зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ 29.08.2007 р. Інвентаризаційна вартість всього будинковолодіння складає 117977 грн., вартість 9/100 - 10618 грн. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на 9/100 частин вказаного домоволодіння, яку позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв у відповідності з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги - матір позивача і його рідний брат , які є відповідачами по справі, на спадщину не претендують. Вказані обставини відповідачами не заперечуються. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, оскільки нотаріус офіційно відмовив йому у видачі такого свідоцтва. З огляду на викладене за позивачем слід визнати право власності на 9/100 частин домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03.10.1992р. помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння №17 по вул. Дністровська в с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області. Спадкоємцями першої черги за законом є він, позивач, та відповідачі [PERSON], [PERSON], які не бажають спадкувати та відмовляються від своїх спадкових прав. Він прийняв спадщину належним чином, вступивши у фактичне володіння та користування спадковим майном, оскільки проживав та був зареєстрований у спадковому будинку до дня смерті батька, а також продовжує проживати у будинку на даний час. Проте батьком не було своєчасно отримано правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, тому він не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 03 жовтня 1992року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема будинковолодіння №17 по вул. Дністровська в с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 568103грн. Спадкоємцями за законом першої черги являються позивач [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON] Однак останні не бажають спадкувати та відмовляються від своїх спадкових прав. Позивач спадщину прийняв належним чином, шляхом вступу у фактичне володіння та користування спадковим майном, оскільки проживав та був зареєстрований у спадковому будинку, що належав батькові до дня його смерті та продовжує проживати в даному будинку. Проте документ, який посвідчує право власності на зазначене вище будинковолодіння відсутній, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння позивач не може. Тому за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1265, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів №176 від 14.09.1988 року за її чоловіком [PERSON] визнано право власності на домоволодіння по вул. Франка, 38 в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області. Однак на даний час свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння втрачено. 16.02.1997р. чоловік помер та після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Покійний на випадок своєї смерті заповіту не склав, тому вона, позивачка, є спадкоємцем за законом першої черги. Крім того, спадкоємцями за законом першої черги є їх діти- відповідачі [PERSON] та [PERSON] Проте останні на спадкове майно не претендують. Вона, позивачка, спадщину прийняла належним чином, шляхом вступу в управління, володіння і розпорядження спадковим майном. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів №176 від 14.09.1988 року за чоловіком позивачки [PERSON] визнано право власності на домоволодіння по вул. Франка, 38 в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області. На підставі даного рішення [PERSON] 22.09.1988р. видано свідоцтво про право власності на майно. Проте на даний час свідоцтво про право власності втрачено. 16 лютого 1997року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Заповіт на випадок своєї смерті покійний не складав. Тому спадкоємцем першої черги за законом є позивачка [PERSON] як дружина покійного, і відповідачі [PERSON], [PERSON]- діти покійного. Проте останні на спірне спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців не має. Позивачка прийняла спадщину належним чином, шляхом вступу в управління, володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживала у будинку та продовжує у ньому проживати, що підтверджується довідкою Угринівської сільської ради Тисменицького району №1018 від 25.05.2015р.(а.с.18). Однак через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння, оформити свої спадкові права позивачка не може. Тому за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1217, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що його батькові [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності належало будинковолодіння [ADDRESS]. Проте на даний час правовстановлюючий документ на майно втрачено. [INFO] батько помер. Спадкоємцями за законом першої черги спірного будинковолодіння являється він, позивач, а також відповідачі [PERSON] як дружина покійного, [PERSON], [PERSON] як діти покійного. Останні на спірне майно не претендують. Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. Він, позивач, спадщину прийняв належним чином, оскільки проживав із батьком на час його смерті. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого батька. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] батько позивача [PERSON]., якому належало на праві власності будинковолодіння [ADDRESS]. Даний факт підтверджується довідкою №2324 від 16.12.2013р. Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Спадкоємцями даного майна за законом першої черги є позивач як син покійного, відповідачі [PERSON] як дружина покійного, [PERSON], [PERSON] як діти покійного. Однак останні на спадкове майно не претендують та відмовляються від спадкування на користь позивача. Інших спадкоємців не має. Позивач спадщину прийняв належним чином, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. Проте свої спадкові права не може оформити, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved