Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач заступник керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Долинської районної державної адміністрації, КЗ «Долинська районна центральна лікарня» Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 2596 грн.68коп. мотивуючи вимоги наступним. Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 [PERSON] визнанно винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 07.12.2017 вказаний вирок суду набрав законної сили. Вказаним кримінальним правопорушенням [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON], 05.12.1984р.н. тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітини, лівобічний гемопневмоторекс. Потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Долинської ЦРЛ в період часу з 23.07.2017р. по 31.07.2017р., тобто 9 ліжко-днів. Таким чином, в результаті скоєння вказаного злочину Долинською ЦРЛ, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів, на стаціонарне лікування [PERSON] понесено витрати на загальну суму 2596 грн. 68 коп. (дві тисячі п'ятсот дев'яносто шість гривень шістдесят вісім копійок). Долинська ЦРЛ є комунальним закладом, фінансується за рахунок коштів районного бюджету, головним розпорядником коштів якої є Долинська районна державна адміністрація, а тому позивачем є Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області та КЗ «Долинська ЦРЛ». Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області та КЗ «Долинська ЦРЛ» самостійно захист інтересів держави, в частині стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, не здійснює, що призводить до ненадходження коштів до відповідного бюджету та є порушенням економічних інтересів держави. Вищевказані обставини є прямою підставою передбаченою ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для здійснення представництва інтересів держави прокурором. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на підставі ст. 274 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не було надано. Враховуючи викладене, суд проводить розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 [PERSON] визнанно винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. (а.с. 4-5). З копії листа № 239/01-13 від 07.02.2018р. виданого Долинською ЦРЛ повідомлено, що гр. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 23.07.2017р. по 31.07.2017р. У липні місяці 2017р. вартість одного ліжко-дня складає 288,52грн., вартість перебування у відділенні складає 2596,68грн. (а.с.6). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача районному бюджету КЗ «Долинська районна центральна лікарня» Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області на лікування потерпілого заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.З ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993 передбаченого, що сума коштів, які підлягають відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров»я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до п. З постанови Пленуму ВСУ віл 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Головним розпорядником коштів Долинської ЦРЛ є Долинська районна державна адміністрація, а тому позивачем є Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області та КЗ «Долинська ЦРЛ». Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області та КЗ «Долинська ЦРЛ» самостійно захист інтересів держави, в частині стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, не здійснює, що призводить до ненадходження коштів до відповідного бюджету та є порушенням економічних інтересів держави. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з ч. З ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], на даний час відбуває кримінальне покарання у виді позбавлення волі у Солонянській виправній колонії (№ 21) (військове містечко, 37, с. Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області, 52406). Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 1166, 1177 ЦК України,

Outcome: approved