Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON],[PERSON] про визнання права на земельну частку (пай). В обгрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла матір сторін - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS] є спадкоємцями за заповітом. Позивач в шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном спадкодавця, про що свідчить довідка Червоненської селищної ради (в.о.старости с. Глинівці). Позивач фактично разом проживав із своєю матір'ю, оскільки його і матері будинок фактично в одному місці, просто різні адреси.Позивач продовжував користуватись майном матері і після її смерті, чим фактично вступив в управління та володіння майном, і в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину.Відповідачі спадщину не прийняли, спадкова справа була заведена за заявою позивача приватним нотаріусом Чистяковим А.О..До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER].Вартість земельної частки (паю) складає 146140,21 грн.Звернувшись до приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Чистякова А.О. із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER],позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої у нотаріуса відсутні підстави видачі свідоцтва,оскільки не зареєстрований дублікат заповіту, який наданий нотаріусу, а також відсутні відомості про відмову у спадщині інших спадкоємців, які є відповідачами у справі. За таких обставин позивач позбавлений можливості оформлення спадщини в позасудовому порядку. Просив визнати за ним право на вказану земельну частку (пай). В судове засідання позивач та його представник не з'явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази суд встановив: [INFO] року померла матір сторін - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS] (а.с.7,11-12).Сторони є спадкоємцями за заповітом (а.с.8). Позивач в шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном спадкодавця, про що свідчить довідка Червоненської селищної ради (в.о.старости с. Глинівці) (а.с.11). До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER].Вартість земельної частки (паю) складає 146140,21 грн. (а.с.10,13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 року, у нотаріуса відсутні підстави видачі свідоцтва,оскільки не зареєстрований дублікат заповіту, який наданий нотаріусу, а також відсутні відомості про відмову у спадщині інших спадкоємців, які є відповідачами у справі(а.с.9). Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай), отриманні громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Вирішуючи справу суд виходить з наступних міркувань :в зв'язку із цим позивач продовжував користуватись майном матері після її смерті,він фактично вступив в управління та володіння майном і в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину та за його заявою була заведена спадкова справа щодо майна [PERSON], померлої [INFO] року.Відповідачі спадщину не приймали,оскільки вони не вступили у володіння та користування майном спадкодавця, не подали заяву в шестимісячний строк про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позов, визнає за позивачем право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній Глинівецького колективного сільськогосподарського підприємства розміром 3,98 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 23.05.1997 року за [PERSON], як на спадщину за заповітом після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO] року. Задовольняючи позов суд,враховуючи,що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, в порядку ст.141 ЦПК України стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 730 грн.70 коп. з кожного.

Outcome: approved