Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1001027340 від 25.01.2012 року, про надання споживчого кредиту та видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Внаслідок порушення порядку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 21 505 грн. 23 коп. ПАТ «ОТП Банк» згідно умов договору факторингу відступив право вимоги за кредитним договором позивачу ТзОВ «ОТП «Факторинг Україна». Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення та конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого ТзОВ «ОТП «Факторинг Україна» позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що 25.01.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1001027340. Відповідно до п. 1.1 загальна сума наданого кредиту становить 4 744 грн. 42 коп., розмір процентної ставки становить 0,01 % річних. Відповідно до п. 1.4.1 позичальник зобов'язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 25 січня 2014 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 07 жовтня 2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1001027340 від 25.01.2012 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 21 505 грн. 23 коп., з яких: 14 773 грн. 24 коп. - тіло кредиту, 6 731 грн. 99 коп. - нараховані та не сплачені відсотки. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не представлено суду. Згідно договору факторингу від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТзОВ «ОТП «Факторинг Україна» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі право вимоги у зобов'язаннях [PERSON], які виникли у нього на підставі кредитного договору № 1001027340 від 25.01.2012 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved