Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 млн. грн.., посилаючись на те що органом державної влади -Уповноваженою Верховної Ради з прав людини порушені його права гарантовані ст..40 Конституції України, шляхом надання необгрунтованої відповіді на його скаргу від 7.03.2017р. та нездійснення заходів щодо захисту його прав , порушення ст..40 Конституції України. Просив розглядати справу в його відсутність. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] проти позову заперечували, вказували що відповідач діяв відповідно до Закону України «Про звернення громадян», моральну шкоду позивачу не спричиняв. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Судом встановлено , що позивач посилається на те що Уповноваженою Верховної Ради з прав людини порушені його права гарантовані ст..40 Конституції України, шляхом надання необгрунтованої відповіді на його скаргу від 7.03.2017р. та нездійснення заходів щодо захисту його прав , порушення ст..40 Конституції України, в зв»язку з чим відповідачем спричинена йому моральна шкода. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Позивачем не надано доказів , судом не встановлено , що з вини відповідача спричинена шкода моральна шкода , дії відповідача , щодо порушення Закону України «Про звернення громадян» не визнавались протиправними , відсутність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При таких обставинах, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача є безпідставними , не встановлено спричинення моральної шкоди відповідачем , яка б підлягала відшкодуванню відповідачем , тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed