Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Він прийняв спадщину, надав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. У зв'язку з цим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, при цьому пояснив, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ. Померлий [PERSON], згідно даних погосподарських книг Костянтинівської сільської ради, є власником житлового будинку [ADDRESS]. Але при житті право власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував. Земельна ділянка, яка обслуговує житловий будинок належить померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Костянтинівською сільською радою 27.12.1999 р. Відповідач позов не визнав, при цьому пояснив, що не вважає позивача спадкоємцем, в житловому будинку він не проживав. Померлий [PERSON] доводиться йому рідним братом. Після його смерті він надав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вселився в житловий будинок, в якому проживає до теперішнього часу. Правовстановлюючих документів на житловий будинок він не має. Після прийняття спадщини він розпочав оформлювати документи на житловий будинок. Мелітопольським МБТІ за його заявою був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, де зазначені всі його характеристики. Про те, що на земельну ділянку, яка обслуговує житловий будинок, брат при житті отримав державний акт про право власності на земельну ділянку йому не відомо. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав, при цьому пояснив, що відсутні докази того, що померлий [PERSON] на час смерті володів житловим будинком, так як відсутній документ, який підтверджує його право власності на будинок. Крім того, позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, з заявою про прийняття спадщини він звернувся лише 07.08.2013 року, а тому не довів, що ним було прийнято спадщину. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження позивач народився [INFO] та його батьком є [PERSON] (а.с. 7) [INFO] [PERSON] помер, про що 14 лютого 2008 року Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району, Запорізької області зроблено відповідний актовий запис № 30. (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка його обслуговує. Позивач, як син померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. З наданої державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] надав заяву про прийняття спадщини після смерті батька. (а.с. 26) Також, заяву про прийняття спадщини надав брат померлого, [PERSON] (а.с.30) Відповідно до ст. 1262 ЦК України рідні брати та сестри спадкодавця мають право на спадкування у другу чергу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Оскільки в даному випадку позивач є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, відповідач, як спадкоємець другої черги, не одержує право на спадкування. Доводи представника позивача про те, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а тому не прийняв спадщину, суд вважає недоречними. З наданих матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, у визначений йому судом додатковий строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тобто прийняв її у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України. (а.с. 26,31) Постановою державного нотаріуса Мелітопольської районної державної нотаріальної контори від 08.08.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що не надано документів про право власності померлого на майно. (а.с. 9). З довідки КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1847 від 01.08.2013 року вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. (а.с.8) Між тим, з довідки Костянтинівської сільської ради від 28.08.2013 року № 723 вбачається, що згідно запису погосподарських книг Костянтинівської сільської ради власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO]. (а.с.10) Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення запису у погосподарську книгу, померлий [PERSON] при житті своє право власності в БТІ не зареєстрував (не оформив). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міста і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], який був виготовлений на замовлення відповідача, вбачається, що цей будинок був збудований у 1951 році, має дві житлові кімнати площею 17,2 кв.м., загальна площа 44,2 кв.м. З характеристик будівель та споруд вбачається, що будинок придатний до експлуатації. (а.с.12-14) Крім того, при житті, [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка обслуговує спірний житловий будинок. (а.с.15) Таким чином, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що спірний житловий будинок не належав померлому [PERSON] Наявність запису у погосподарській книги та належність на праві власності земельної ділянки, що обслуговує житловий будинок свідчить про виникнення у спадкодавця права власності на спірний житловий будинок незалежно від державної реєстрації цього права. При цьому суд приймає до уваги, що спірний житловий будинок був збудований у 1951 році. Діюче законодавство передбачає державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спадкоємці, які прийняли спадщину мають право на спадкове майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач, як син померлого [PERSON], є спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що при житті [PERSON] своє право власності не оформив, а відповідач це право не визнає, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved