Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів, в якому просить стягнути з останніх кошти у розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сімї на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що з 26.02.2016 року у позивача на підставі ухвал Овруцького районного суду Житомирської області від 27.04.2015 року, від 30.04.2015 року у справі № 286/884/15-к та путівки МОН України № 158 від 25.02.2016 року перебуває неповнолітній [PERSON], [INFO], відносно якого відповідачі є батьками; зазначеними ухвалами суду на відповідачів не було вирішено питання про відшкодування частини витрат на утримання дитини відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та постанови КМ України від 26.08.2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернат них навчальних закладів». Позивач участі представника в судовому засіданні не забезпечив, заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач 1 подала заяву, в якій повідомила що позовні вимоги визнає частково, оскільки на її утриманні перебуває ще одна дитина дочка [PERSON], [INFO], а тому просила врахувати вказаний факт при прийнятті судового рішення. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про розгляд справи, про причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв. В судовому засіданні відповідач 1 підтвердила, що визнає позов частково, оскільки на її утриманні перебуває ще одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка навчається Овруцькому професійному ліцеї, відповідач має перед нею значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох дітей, а тому просила врахувати ці обставини при прийнятті рішення і зменшити частку відрахувань із її заробітку. Заслухавши пояснення відповідача 1, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Ухвалами Овруцького районного суду Житомирської області від 27.04.2015 року, від 30.04.2015 року у справі № 286/884/15-к застосовано до неповнолітнього [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], відповідно до ст.105 ч.2 п.5 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків загальноосвітньої школи соціальної реабілітації на строк 2 роки. Згідно з вказаними ухвалами та відповідно до путівки МОН України № 158 від 25.02.2016 року неповнолітній [PERSON] з 26.02.2016 року перебуває в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім.А.С.Макаренка. Ухвали суду не містять в собі інформації щодо стягнення коштів на утримання дитини в училищі соціальної реабілітації. З матеріалів справи вбачається, що матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач 1 [PERSON], а батьком відповідач 2 [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 109026. Відповідно до ст.51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Проте відповідачі участі у вихованні та утриманні сина не приймають. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.193 СК України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах. Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про органи та служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» часткове відшкодування витрат на утримання дітей у приймальниках розподільниках для дітей, загальноосвітніх школах і професійних училищах соціальної реабілітації, центрах медико-соціальної реабілітації дітей здійснюється за рахунок батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернат них навчальних закладів» на утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступеня (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх заміняють, щомісяця вносять плату у розмірі 20 відсотків середньо сукупного доходу на одного члена сімї. Згідно з ст.6 постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.1993 року № 859 «Про організацію діяльності спеціальних навчальних закладів для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання», плата за утримання учнів у загальноосвітній школі соціальної реабілітації та професійному училищі соціальної реабілітації справляється з батьків у розмірі 20 відсотків коштів, що припадають на одного члена сімї. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня предявлення цього позову з відповідачів на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сімї щомісячно. Обставина перебування на утриманні батьків, зокрема матері, ще однієї неповнолітньої дитини сторін дочки [PERSON], [INFO] не може бути підставою часткового задоволення позовних вимог та зменшення щомісячного розміру відрахувань на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у професійно-технічному училищі соціальної реабілітації, оскільки розмір цих відрахувань на утримання одного вихованця в училищі встановлений постановами Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року № 1243 та від 13.10.1993 року № 859 на рівні 20 відсотків коштів середньомісячного сукупного доходу, що припадають на одного члена сімї, щомісячно, тобто до уваги приймаються всі члени сімї, в тому числі і ті, які не мають самостійного доходу і утримуються за рахунок доходу інших членів сімї. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». А тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути в дольовому порядку судовий збір за подання юридичною особою позову до суду в сумі 1378 грн., тобто по 689 грн. з кожного. Тому

Outcome: approved