Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 22 грудня 2015 року у розмірі 11 578 грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп., зазначаючи, що 22 грудня 2015 року з відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким він одержав від позивача кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 17 грудня 2018 року становить 11 578 грн. 28 коп., яка складається з: 1 232 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом; 1 234 грн. 47 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8 084 грн. 09 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 527 грн. 54 коп. штраф (процентна складова). Одночасно з\~поданням позовної\~заяви позивач\~надав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~при цьому\~посилається на\~те,\~що необхідні\~докази надані\~до матеріалів\~справи,\~інші клопотання\~та заяви\~відсутні.\~\~Не\~заперечує проти\~ухвалення заочного\~рішення суду.\~ Ухвалою суду від 25.01.2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із повідомленням сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками) та не надав відзив на позовну заяву. Повідомлень про причини неявки суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений у письмовому вигляді та зобов'язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbаnk.uа., що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.9/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 365 днів на рік. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України.\~Згідно цієї\~статті ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 365 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.6.9 «Умов та Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач несвоєчасно здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 17 грудня 2018 року складає по тілу кредиту 1 232 грн. 18 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі\~\~1 234 грн. 47 коп. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8/. Крім того, банк окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені в розмірі 8 084 грн. 09 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 527 грн. 54 коп. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. У зв'язку з тим, що пеня є різновидом неустойки згідно визначення у\~статті 549 ЦК України, то нарахувавши пеню, позивач реалізував своє право на неустойку за порушення зобов'язань відповідачем, її розмір, згідно розрахунку позивача, складає 8084 грн. 09 коп. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що розмір нарахованої банком неустойки значно перевищує розмір збитків, у декілька разів, тому суд вважає необхідним зменшити її розмір до 3000 грн. і саме ця сума підлягає стягненню. У той самий час, відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової). На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 5466 грн. 65 коп. Відповідно до\~вимог ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~також слід\~стягнути судовий\~збір у\~розмірі 1921\~грн.\~00\~коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial