Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2018 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2018942875, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21\~806,71 грн на споживчі цілі та придбання послуг. Однак, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 15.04.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 21\~958,52 грн. З огляду на вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 21958,52 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривень. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідач не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 19.05.2018 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2018942875, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21\~806,71 грн на споживчі цілі та придбання послуг (а.с. 10-15). Згідно п. 1 договору відповідач зобов`язаний повертати суму кредиту у розмірі та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 19 листопада 2019 року та зобов`язаний сплатити проценти, у порядку та в розмірі, що визначені договором. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону та фактичних дій відповідача по погашенню ним вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання по договору, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання відповідача по несплаті ним вказаного боргу не є припиненим. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань на його адресу позивачем направлялась досудова вимога про необхідність повного дострокового погашення кредиту (а.с. 7). Однак, вимога позивача залишилась без належного реагування. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором борг [PERSON] станом на 15.04.2019 року становить 21\~958, 52 коп , яка складається з : суми заборгованості по тілу кредиту 21\~806,71 грн; сума заборгованості за відсотками 1,81 грн, сума заборгованості за комісіями -150 грн. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1\~ст. 3 ЦК України. У відповідності до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 530 ЦК України\~зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до\~ст. 611 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1921 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved