Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

позивач звернувся\~\~в суд з позовом до СТОВ ім..Шевченка про розірвання договору оренди земельної ділянки. \~\~ На обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №041587від 14.03.2012 року він є власником земельної ділянки загальною площею 1,7801га з кадастровим номером 3520385500:02:001:0515, яка розташована на території Попельнастівської сільської ради Олександрійського району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди землі від 15.09.2012 року, земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу. Позивач вважає, що відповідач свій обов'язок не виконав, оскільки проект землеустрою, що забезпечує еколого економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, і передбачає заходи з охорони земель, що є істотним порушенням договору, до цього часу не розроблений. Зазначив, що неодноразово звертався усно та письмово до відповідача із заявами щодо надання інформації про розмір нарахованої щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 15.09.2012 року по дату звернення, але у наданні такої інформації було відмовлено. Крім того, за 2015 рік виплата орендної плати взагалі «заблокована» з незрозумілих причин та є несплаченою до теперішнього часу, що є прямим порушенням умов договору оренди землі та підставою для дострокового розірвання договору. Посилаючись на ст., ст. 22,158 ЗК України, ст., ст. 22,24.32 Закону України «Про оренду землі» та ст.651 ЦК України просить суд розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та СТОВ «ім. Шевченка» 15.09.2012 року, зареєстрований управлінням Держкомзему в Олександрійському районі Кіровоградської області 10.12.2012 року № 352030004005218. Позивач позов підтримав та просить його задовольнити, пояснивши суду, що перед укладенням договору оренди землі він уклав з [PERSON], який на той час був директором СТОВ, договір поворотної фінансової допомоги (позики) від 07.09.2011 року. В подальшому 08.09.2011 року отримав в приміщенні банку «Аваль» від бухгалтера СТОВ «ім.Шевченка» 17\~000 грн. та подав заяву на імя директора СТОВ «ім.Шевченка», де просив зарахувати [PERSON] кошти, які будуть належати йому як орендна плата за договором оренди в погашення його боргових зобовязань перед [PERSON]. В 2014 році йому подзвонили з господарства та повідомили, що вони перерахували собі 17\~000 грн., які він отримав як попередню оплату. Він неодноразово звертався до товариства з усними запитами, щоб надали інформацію про розрахунок щодо розміру нарахованої йому орендної плати, починаючи з 2012 року, але належної відповіді не отримував. В 2014 та 2015 роках він отримував в рахунок орендної плати - муку, а також грошові кошти: 14.04.2014 року - 1943,00 грн; 17.06.2014 року 354,00 грн.; 25.07.2014 року 1420,00 грн.; 23.08.2014 року 800,00 грн.; 23.11.2014 року - 3\~098,56 грн.; 27.02.2015 року - 354,00 грн. та 1848 грн. та 14.04.2015 року 1943,00 грн. В 2016 році подав заяву директору, що просить вважати недійсною його заяву про перерахування коштів [PERSON]. За 2016 рік він ніяких коштів за договором оренди землі не отримував, хоч йому пропонували їх отримати. Представник позивача підтримав позов з підстав значених в ньому. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у запереченнях та пояснив, що у СТОВ ім. Шевченка перед позивачем відсутня будь-яка заборгованість по даному договору оренди. Просив суд застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.\~\~ Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено наступне. [PERSON] згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №041587від 14.03.2012 року є власником земельної ділянки загальною площею 1,7801га, яка розташована на території Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с8). 15.09.2012 року\~\~між [PERSON] та СТОВ ім. Шевченка 15.09.2012 року, було укладено договір\~\~оренди земельної ділянки розміром 1,7801га, яка розташована на території Попельнастівської сільської ради, Олександрійського району Кіровоградської області,\~\~яка належать позивачеві відповідно до Державного акту на право власності на землю. Вказаний\~\~договір був укладений\~\~строком на 10 років та 10 грудня 2012 року зареєстрований в управлінні Держкомзему Олександрійського району за № 352030004005218 (а.с. 9 - 10). Відповідно до\~\~умов п.4\~договору, орендар зобов'язаний щорічно до 31 грудня сплачувати орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1632,91 грн., в тому числі податок з доходів фізичних осіб. Орендна плата вноситься у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації зазначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.14 договору оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів. \~\~\~\~\~ Пунктом 20 договору оренди передбачено, що зміна умов договору\~\~ здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку. Відповідно до ст.651 ЦК України \~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.792 ЦК України \~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Стаття 31 Закону України «Про оренду землі»http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778449/ed_2016_09_20/pravo1/T980161.html?pravo=1 - 778449 \~визначає, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно зі\~ ст.32 Закону України «Про оренду землі»http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778449/ed_2016_09_20/pravo1/T980161.html?pravo=1 - 778449 \~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково\~розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону \~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України \~та іншими законами України. Стаття 21 Закону України «Про оренду землі»http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778385/ed_2016_09_20/pravo1/T980161.html?pravo=1 - 778385 \~передбачає, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. ЇЇ розмір, форма і строки внесення встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до п. «д»ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже із системного аналізу ст. 141 ЗК України,ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~та умов, укладеного між сторонами договору, слідує, що тільки систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до умов п.4\~договору, сторони обумовили орендну плату в розмірі у розмірі 4.5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1632,91 грн.. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації зазначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. В пункті 20 договору оренди передбачено, що зміна умов договору\~\~ здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 23 Договору його розірвання можливе за взаємною згодою сторін, або на підставі рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. Як встановлено судом позивач уклав з відповідачем ряд договорів оренди земельних ділянок, в тому числі 15.09.2012 року договір\~\~оренди земельної ділянки розміром 1,7801га. Перед укладенням договорів оренди землі [PERSON] уклав з [PERSON], який на той час був директором СТОВ, договір №3 поворотної фінансової допомоги (позики) від 07.09.2011 року згідно якого сума позики складає 52\~000 грн. (а.с. 135). Та в той же день позивач на імя директора СТОВ «ім.Шевченка» написав гарантійний лист 07.09.2011 року, що гарантує передати в оренду СТОВ земельні ділянки (а.с.52). Згідно пояснень позивача, він 08.09.2011 року отримав в приміщенні банку «Аваль» від бухгалтера СТОВ «ім.Шевченка» 17\~000 грн., що також підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.76). Позивач зазначає, що це була попередня оплата по договорам оренди землі за 10 років, про що написано і у видатковому касовому ордері. В подальшому подав заяву на імя директора СТОВ «ім.Шевченка», де просив зарахувати кошти, які будуть належати йому як орендна плата за договором оренди в погашення його боргових зобовязань перед [PERSON], які виникли за договором позики від 07.09.2011 року (а.с.53). В 2012, 2013 роках позивач не отримував орендну плату, а 19.02.2014 року йому подзвонили з господарства та повідомили, що вони перерахували собі 17\~000 грн., які він отримав в 2011 році як попередню оплату. Будь яких заяв до товариства чи до суду про повернення йому цих коштів як незаконно отриманих він не подавав. Після цього позивач вказує, що він неодноразово звертався з усними запитами, щоб надали розрахунок інформацію щодо розміру нарахованої йому орендної плати, починаючи з 2012 року, але належної відповіді не отримував. Як вбачається з доказів наданих позивачем щодо його звернень, то такі звернення були датовані ним 08.08.2016 року, тобто перед подачею позову до суду та за вихідним № 170 від 02.09.2016 року [PERSON] була направлена відповідь (а.с.12 -16). В 2014 та2015 роках [PERSON] отримував в рахунок орендної плати муку (а.с. 42, 43), а також грошові кошти 14.04.2014 року - 1943,00 грн (а.с.а.с.46, 47), 17.06.2014 року 354,00 грн., 25.07.2014 року 1420,00 грн., 23.08.2014 року 800,00 грн.; 23.11.2014 року - 3\~098,56 грн. (а.с.80 - 83); 27.02.2015 року - 354,00 грн. та 1848 грн. (а.с.48 -49, 84) та 14.04.2015 року 1943,00 грн., що підтвердив позивач та не заперечувалось його представником. Також позивач пояснив, що 17.11.2015 року суму 3\~286,60 грн. та 5076,69 грн. він не отримував (а.с. 77, 78), але як вбачається з підпису одержувача - вони виплачені [PERSON] та виплачувались йому згідно заяви, яку подавав сам позивач (а.с. 53). 21.04.2016 року [PERSON] подав заяву директору СТОВ ім.Шевченка, що просить вважати недійсною його заяву про перерахування коштів за договором оренди землі в погашення його боргових зобовязань перед [PERSON] (а.с.127). Як пояснив сам позивач в судовому засіданні за 2016 рік він ніяких коштів за договором оренди землі не отримував, хоча йому пропонували їх отримати. 19.04.2017 року та 19.04.2017 року йому також надходили повідомлення - запрошення на отримання орендної плати. Він передзвонив головному бухгалтеру, яка уточнювала суму, яка належала йому до виплати. А коли вони узгодили, що 11.05.2017 року він приїде за коштами, то йому дали підписати додаткову угоду, яку він підписав, але оскільки не було підпису орендаря, то цю угоду він забрав та ніяких коштів там не отримав, так як не був згоден з тією сумою, що йому нарахували. Таким чином, за 2016 рік позивач сам відмовився від отримання коштів за договором оренди. Позивач вказав у позові, що за 2015 рік орендна плата йому не сплачена, але як вбачається з доказів наданих до суду та пояснень позивача, в 2015 році позивачу було виплачено: 27.02.2015 року - 354,00 грн. та 1848 грн. (а.с.48 -49, 84) та 14.04.2015 року 1943,00 грн., а також 17.11.2015 року - 3\~286,60 грн. та 5076,69 грн. виплачені [PERSON] згідно заяви, яку подавав сам позивач. Позивач не заперечує того факту, що лише в серпні 2016 року подав заяву відповідачу, де зазначив про те, що розмір орендної плати повинен переглядатись в звязку зі зміною коефіцієнтів індексації (а.с.12). За таких обставин, суд дійшов висновку про належне виконання відповідачем умов договору оренди в частині проведення оплати орендної плати, адже п. 4 спірного договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації зазначених законодавством, тобто це є правом сторін, яке відповідно до п.20 договору оренди може реалізуватися сторонами за взаємною згодою, або у разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розвязується в судовому порядку. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак в порушення вимог даних норм, стороною позивача не надано суду жодних доказів його звернення до відповідача із заявою про внесення змін до договору оренди в частині збільшення орендної плати визначеної договором, хоча можливість такого звернення передбачена п. 20 Договору оренди землі. Як і не звертався позивач до відповідача і з вимогою щодо виплати орендної плати з урахуванням інфляційних збитків. Також слід зазначити, що пунктом 17 спірного договору обумовлено обовязки орендаря, однак вказаним пунктом не передбачено обов'язку відповідача щодо обов'язкової індексації орендної плати при її виплаті. Таким чином, не проведення індексації орендної плати при її виплаті, за відсутності окремої домовленості про це між сторонами договору, не може вважатися порушенням умов договору з боку СТОВ ім.Шевченка, а відтак не може бути визнано підставою для розірвання договору в розумінні п.п. 2 п. 23Договору, в якому йдеться про розірвання договору на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором (а.с.9 -10). Крім того, несплата орендної плати у зазначеному позивачем розмірі, а саме без врахування коефіцієнта індексації не може вважатися істотним порушенням умов договору та не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми. Доводи позивача, що він неодноразово усно та письмово звертався до відповідача з заявами щодо надання інформації про розмір нарахованої щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою за період з вересня 2012 року по дату звернення, але у наданні інформації йому відмовили або направлено формальні відписки та він вважає, що це свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору, суд не приймає до уваги, оскільки сама по собі відсутність відповіді або неналежна відповідь відповідача, не свідчить про неналежне виконання відповідачем договору та не є підставою для розірвання спірного договору сторонами та діючим законодавством не передбачена. Доводи позивача, щодо невиконання орендарем вимог закону в частині не виготовлення та не розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни, суд визнає безпідставними, оскільки жодних доказів, які б свідчили про порушення прав позивача, у зв'язку із цим суду не надано. Також слід зазначити, що суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки позивачем не було доведено порушення відповідачем його прав. \~\~\~\~ Оскільки підстави для задоволення позовних вимог судом не встановлені, судові витрати, відповідно вимог\~ст. 88 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним. \~\~\~\~

Outcome: dismissed