Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить виділити йому в натурі 1/4 частку у будинковолодінні за адресою [ADDRESS] . Мотивує свої позовні вимоги тим, що йому належить 1/4 ідеальна частка, [PERSON] належить 1/4 ідеальна частка, [PERSON] належить 1/2 ідеальна частка у згаданому будинковолодінні. [PERSON] у вказаному будинковолодінні не проживає. Користуються майном лише він та відповідач. Зазначає, що вони проживають у фактично відокремлених частинах будинку з окремими входами, вигодами тощо. Однак протягом багатьох років сторони не можуть дійти згоди щодо виділу належних їм часток в натурі, що викликало необхідність звернутися з даним позовом до суду. З огляду на вказане, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 13 березня 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 04 травня 2017 року відкрито провадження у справі. 14 червня 2017 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він з позовними вимогами не погодився, зазначив, що на даний час узгоджено порядок користування житловим будинком та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . З огляду на вказане, вважає позов безпідставним, просить у задоволенні такого відмовити. Окрім цього просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. 14 червня 2017 року від третьої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, у яких вона з позовними вимогами не погодилася, зазначила, що на даний час узгоджено порядок користування житловим будинком та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Враховуючи наведене, вважає позов безпідставним, просить у задоволенні такого відмовити. Окрім цього просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Ухвалою від 15 червня 2017 року у Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Другої Львівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» витребувано докази по справі. Ухвалою від 15 січня 2018 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою від 19 листопада 2018 року у Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області витребувано докази по справі. Протокольною ухвалою від 21 березня 2019 року провадження у справі відновлено. Ухвалою від 21 березня 2019 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Протокольною ухвалою від 14 серпня 2019 року провадження у справі відновлено. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак 17 вересня 2019 року від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак у відзиві, поданому до суду 14 червня 2017 року, просив справу розглядати за його відсутності. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак у письмових поясненнях, поданих до суду 14 червня 2017 року, просила справу розглядати за її відсутності. Третя особа Друга Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, однак 24 листопада 2017 року подала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Третя особа Скнилівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, однак 26 грудня 2017 року подала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно стверджується, що [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] . Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що такий належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Довідкою Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 09 січня 2014 року стверджується, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/4 частині [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 2014 року стверджується, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , 1939 року народження, яка складалася з 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відтак, судом встановлено, що позивачу та третій особі [PERSON] належить по 1/4 вищезгаданого будинковолодіння, а [PERSON] - 1/2 такого. Статтями 355, 356 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. З висновку № 17-19Е судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/696/17, провадження № 2/450/152/19, від 18 червня 2019 року, виконаної ФОП [PERSON] , вбачається, що з врахуванням наявного планування житлового будинку експертом пропонується єдиний варіант поділу житлового будинку в частках, наближених до ідеальних, а саме позивачу виділити приміщення в житловому будинку (Додаток 1, план 1 пов., блакитне штрихування): 1-1 - коридор 4,30 кв. м., 1-4 - коридор 7 кв. м., 1-2 - кухня 8,40 кв. м., 1-3 - житлова кімната 14 кв. м., 1-5 - житлова кімната 24,70 кв. м. Всього по квартирі 58,40 кв. м. (ідеальна частка 235,4/4 = 58,9 кв. м.). Співвласникам [PERSON] та [PERSON] залишити приміщення в житловому будинку (Додаток 1, зелене штрихування): І - гараж 14 кв. м., 1-6 житлова кімната 15,9 кв. м., 1-7 житлова кімната 10,9 кв. м., 1-8 кухня 6,5 кв. м., 2-1 антресоль 15,1 кв. м., 2-3 житлова кімната 20,1 кв. м., 2-7 коридор 6,4 кв. м., 2-8 ванна 8,2 кв. м., 2-9 житлова кімната 9 кв. м., 2-11 житлова кімната 20,8 кв. м., 2-14 житлова кімната 21 кв. м., 2-15 кухня 13,7 кв. м., 2-5 житлова кімната 8,9 кв. м., 2-2 коридор 6,5 кв. м. Разом 177 кв. м. При такому розподілі частка позивача становитиме 24,8 %, а частка відповідача і третьої особи [PERSON] складатиме 75,2 %. Компенсація, належна позивачу за відхилення від ідеальної частки, становить 4518 грн. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» визначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Цією ж постановою визначено, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК), відтак при розгляді питання спору, суд зобов`язаний залучити до участі в справі відповідний орган місцевого самоврядування та врахувати наявність дозволів на проведення переобладнань в спірному житловому будинку. Таким чином, у будинковолодінні [ADDRESS] підлягає реальному виділенню позивачу у власність наступні приміщення в житловому будинку: 1-1 - коридор 4,30 кв. м., 1-4 - коридор 7 кв. м., 1-2 - кухня 8,40 кв. м., 1-3 - житлова кімната 14 кв. м., 1-5 - житлова кімната 24,70 кв. м. При цьому у власності відповідача та третьої особи [PERSON] залишаються у власності наступні приміщення в житловому будинку: І - гараж 14 кв. м., 1-6 житлова кімната 15,9 кв. м., 1-7 житлова кімната 10,9 кв. м., 1-8 кухня 6,5 кв. м., 2-1 антресоль 15,1 кв. м., 2-3 житлова кімната 20,1 кв. м., 2-7 коридор 6,4 кв. м., 2-8 ванна 8,2 кв. м., 2-9 житлова кімната 9 кв. м., 2-11 житлова кімната 20,8 кв. м., 2-14 житлова кімната 21 кв. м., 2-15 кухня 13,7 кв. м., 2-5 житлова кімната 8,9 кв. м., 2-2 коридор 6,5 кв. м. Компенсація, належна позивачу за відхилення від ідеальної частки, становить 4518 грн. Суд критично ставиться до покликань відповідача щодо відсутність спору у зв`язку з наявністю узгодженого порядку користування житловим будинком та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , оскільки, як попередньо зазначалося, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Щодо покликань представника позивача щодо ігнорування судовим експертом ухвали суду про призначення експертизи, що, на його думку, є підставою для винесення окремої ухвали відносно такого, суд зазначає наступне. Так, як зазначає представник позивача, судовим експертом безпідставно були скеровані до суду клопотання про витребування правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Безпідставність таких полягає в тому, що земельна ділянка не приватизована і витребувані документи на підставі цього просто відсутні. Як встановлено судом, судовий експерт дійсно звертався до суду з клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Як зазначав експерт в своїх клопотанням, витребування зазначених у них документів є необхідним для виготовлення експертного висновку. Суд зазначає, що подання клопотань про надання додаткових матеріалів, які необхідні для проведення експертизи, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 72 ЦПК України є правом експерта. Згідно з ч. 2 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Відтак користування власними процесуальними правами не може бути підставою для постановлення окремої ухвали, а тому суд не вбачає підстав для постановлення такої. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено 5551 грн. 88 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією № 0.0.721184844.1 від 09 березня 2017 року на суму 640 грн. та квитанцією № 0.0.745152583.1 від 14 квітня 2017 року на суму 4911 грн. 88 коп. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5551 грн. 88 коп. Згідно висновку № 17-19Е судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі № 450/696/17, провадження № 2/450/152/19, від 18 червня 2019 року, виконаної ФОП [PERSON] . , ринкова вартість будинку [ADDRESS] становить 2259222 грн. Вартість частки житлового будинку, яка виділяється у власність позивачу, складає 560287 грн. 05 коп. За абз. 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору. Враховуючи наведене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. За п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Судові витрати на проведеної судової інженерно-технічної експертизи, відповідно до рахунку № 20 від 22 травня 2019 року, становлять 16000 грн. Квитанцією № N1E9A5777M від 30 травня 2019 року стверджується, що позивач [PERSON] оплатила ФОП [PERSON] 16000 грн. за проведення судової інженерно-технічної експертизи. З огляду на вказане, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 21551 грн. 88 коп., які включаються в себе 5551 грн. 88 коп. сплаченого судового збору та 16000 грн. витрат на проведення експертизи. Окрім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути 51 грн. судового збору.

Outcome: approved