Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачем - [PERSON] подано цивільний позов до відповідача - Бердичівської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову мотивуються тим, що [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме на житловий будинок за [ADDRESS] та житловий будинок за [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Бердичевської державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.02.2004 року, реєстраційний номер 3-232, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідала Позивачу. Інших спадкоємців на вказана нерухоме майно немає. У визначений законодавством строк Позивач не звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини з метою оформлення права власності через те, що вона є громадянкою Російської Федерації, працює старшим менеджером ТОВ «Удача» (м. Норильськ, Красноярській край, РФ) та відповідно до графіку відпусток зазначеного підприємства за 2013 рік їй надавалась відпустка з 10.09.2013р. по 30.10.2013р. Таким чином, Позивач не мала можливості приїхати в Україну до закінчення строку для прийняття спадщини, оскільки подорож з м. Норильськ, де мешкає остання, до м. Бердичева є тривалою, а в інший термін аніж передбачений графіком відпусток, вона не мала можливості. Строку для прийняття спадщини закінчився 23.02.2013 року. 12.02.2014 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність факту прийняття спадщини, а саме позивач протягом встановленого законодавством строку не подав заяву про прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача за довіреністю від 20.12.2013 року [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача за довіреністю від 03.01.2014 року Мельничук Д.О. в судове засідання з'явився, проти позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні на підставі того, що позивач в своєму позові не вказує з яких саме поважних причин пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини, не надає доказів які б свідчили про пропущення даного строку з поважних причин, а також не надає жодного доказу на підтвердження того, в яких саме відносинах вона перебувала з померлою спадкодавицею [PERSON] Крім того, до позову не надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на будинок по [ADDRESS]. Заслухавши думку представників сторін, ознайомившись з матеріалами цивільної справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 та частини 4 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved