Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/3 частки від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та за попередні три роки до дати подання цієї позовної заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.12.1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 21 грудня 2012 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем та у серпні 2014 року разом з матір'ю виїхали до держави Ізраїль, де нині проживають. Усі витрати по утриманню дітей, а саме харчуванню, лікуванню, а також витрати на необхідний одяг, іграшки, придбання необхідної літератури, додаткові витрати позивач несе сама. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, участі у додаткових витратах на їх лікування та розвиток здібностей не бере. Коштів на утримання дітей у позивача не вистачає, оскільки життя у Ізраїлі досить дороге, а тому [PERSON] навіть позбавлена можливості оплатити навчання старшої доньки [PERSON] у коледжі. Наявних коштів ледве вистачає на задоволення базових потреб малолітньої дитини [PERSON], однак не вистачає на її оздоровлення, навчання та на створення умов для її фізичного і розумового розвитку. На неодноразові звернення до [PERSON] з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки відповідач не реагує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач з 23 грудня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2010 року був розірваний (а.с. 15, 16). Від шлюбу сторони по справі мають двох дітей, з яких малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 13, 14). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом не встановлено будь яких інших непрацездатних та/або неповнолітніх осіб, які б перебували на утриманні відповідача, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] у 2017 році отримував заробітну плату в ТОВ «Ар.джі.мьюзік», ТОВ «Лавіна мьюзік» та ТОВ «Лавіна Діджітал». З урахуванням зазначеного аліменти з відповідача слід стягувати у частці від заробітку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, працевлаштований та матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки [PERSON] відповідач позивачу не надає. У спростування вищевказаного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. За вимогами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем жодних доказів на підтвердження визначених у вищезазначеній ч. 2 ст. 191 СК України підстав для стягнення аліментів за минулий час суду не надано, тому позовні вимоги у частині стягнення аліментів за попередні три роки задоволенню не підлягають. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на час розгляду справи розмір прожитого мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн. Беручи до уваги вищезазначене та розмір доходів відповідача, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON], суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, а саме у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дати подачі позову - 11 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У решті заявлених вимог слід відмовити за недоведеністю. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial