Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року, мотивуючи тим, що 20.02.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ПП НТФ «Білекс» укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк відкриває відновлювальну кредитну лінію із максимальним лімітом кредитування в сумі 500 000 гривень, строком 19 лютого 2008 року та із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19% річних. Банк повністю виконав свої зобов`язання, які передбачені договором, однак ПП НТФ «Білекс» кредитні кошти не повертає у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 936 783 грн. 24 коп. [PERSON], як поручитель відповідає за зобовязаннями ПП НТФ «Білекс» у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 20 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та приватним підприємством «Науково-технічна фірма «Білекс» було укладено кредитний договір № 0032/07/10-КL (а.с.10-11), за яким банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 500 000 гривень з терміном погашення до 19 лютого 2008 року. Умовами п. 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 19% на рік за користування кредитом. Відповідно до п.3.3.2 договору позичальник зобов'язався повертати кредит згідно умов договору не пізніше дати обумовленої в п. 1.2 цього договору, повернути Банку всю суму наданих коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року сторони домовились внести зміни до п. 1.1 виклавши його в наступній редакції банк надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії із максимальним лімітом кредитування в сумі 750 000 гривень. Договором № 2 про внесення змін до кредитного договору № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року сторони домовились продовжити термін дії кредитного договору терміном по 18.02.2009 року та за ведення позичкового рахунку при продовженні строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує банку плату в розмірі 0.1% від пролонгованої суми кредиту, але не менше 2 000 гривень. Договором № 3 внесення змін до кредитного договору № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року сторони домовились продовжити термін дії кредитного договору терміном по 17.02.2010 року та за внесення змін до договору за ініціативою позичальника, позичальник самостійно сплачує банку кошти в розмірі 2 000,00 гривень, які перераховуються протягом 5 днів з моменту підписання даного договору. Договором № 4 про внесення змін до кредитного договору № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року сторони домовились продовжити термін дії кредитного договору терміном по 16.02.2011 року та за внесення змін до договору за ініціативою позичальника, позичальник самостійно сплачує банку кошти в розмірі 2 000,00 гривень, які перераховуються протягом 5 днів з моменту підписання даного договору. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, ПП НТФ «Білекс» належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів. Позивачем станом на 21.05.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0032/07/10-КL від 20.02.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості позичальника за договором в сумі 936 783,24 гривень, в тому числі 746 736,10 гривень прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 189 664,30 гривень прострочена заборгованість по нарахованих процентах, 382,84 гривень пеня. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ПП НТФ «Білекс» за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань ПП НТФ «Білекс» за кредитним договором №0032/07/10-КL від 20.02.2007 року, між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки від 11.06.2008 року (а.с.14). За змістом п.1.1, 2.1 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель [PERSON] за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність з боржником ПП НТФ «Білекс» по сплаті кредитної заборгованості в розмірі 936 783,24 гривень. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 року прийнято рішення №106 про продовження процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 548, 554, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved