Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS], покликаючись на те, що відповідачка [PERSON] будучи його дружиною, зареєструвалась 03.08.1990 року в належній йому квартирі, однак шлюб 23.12.2016 року між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка покинула місце реєстрації, забрала свої особисті речі, і з того часу там жодного разу не з'являлась. На даний час реєстрація відповідачки в належній позивачу квартирі створює йому незручності, оскільки в нього виникла необхідність в оформленні субсидії. Відповідачка в судове засідання не з'явилась і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка не з'явилась в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так, як проти цього не заперечує позивач. Третя особа та її представник в судовому засіданні заперечують проти даного позову, мотивуючи свою позицію тим, що квартира була придбана сторонами під час шлюбу, тому у відповідачки наявне право на 1/2 частину спірної квартири. За таких умов, як стверджує третя особа та її представник, відповідачку не можливо визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке являється її власністю. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного: згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного між Заліщицьким ПМК-5 та [PERSON] 05.02.1992 року та зареєстрованого у Чортківському МБТІ 15.06.1994 року за №2074 в реєстровій книзі №14, позивач придбав квартиру [ADDRESS] (нині [PERSON]) в м.Заліщики Тернопільської області. Відповідачка зареєструвалась в даній квартирі 03.08.1990 року, про що свідчить будинкова книга прописки громадян, що мешкають [ADDRESS] по вул.С.Бандери в м.Заліщики. Згідно рішення Заліщицького районного суду від 12.12.2016 року по справі №597/894/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], шлюб між сторонами укладено 17.12.1987 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №120. Розірвано шлюб, відповідно до вищевказаного рішення, 23.12.2016 року, з дати набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із вищевказаного вбачається, що сторонами квартиру [ADDRESS] придбано під час перебування в зареєстрованому шлюбі. згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Третя особа [PERSON], яка являється дочкою позивача та відповідачки, в судовому засіданні ствердила про те, що їй відомо про факт придбання батьками квартири під час шлюбу. Даного факту в судовому засіданні не заперечував позивач. Однак наголошував на тому, що квартира зареєстрована на його ім'я, а відповідачка з позовом про поділ майна подружжя до суду не зверталась та її частка в спільній власності не виділена в натурі. Згідно ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. А, тому, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторонами придбано спірну квартиру під час перебування в зареєстрованому шлюбі, в норма ст.71 ЖК УРСР передбачає, як умову втрати права на користування жилим приміщенням за відсутності понад шість місяців в житловому приміщенні виключно наймача квартири, або членів його сім'ї, в задоволенні позову позивачу слід відмовити, за його безпідставністю, так як відповідачка має право на частку в квартирі №2, що в будинку №59 по вул.С.Бандери в м.Заліщики Тернопільської області, тому не являється її наймачем, чи членом сім'ї наймача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed