Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка досягла повноліття і продовжує розпочате в 2015 році навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Житомирський базовий фармацевтичний коледж ім. Г.С. Протасевича», яке триватиме по 17.08.2017 року. У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від надання даної допомоги, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на час навчання дочки у коледжі та додаткові витрати понесені з оплатою навчання у розмірі 10 200 грн., що підтверджені документально. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на наведені вище обставини та просили ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували в повному обсязі посилаючись на те, що відповідач фізично не зможе здійснити вказані виплати та має незадовільний стан здоров'я тощо. Третя особа : [PERSON] у судове засідання не з'явилася про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. 09.09.1999 року шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] року [PERSON] досягла повноліття. На даний час [PERSON] навчається у КВНЗ «Житомирський базовий фармацевтичний коледж ім. Г.С. Протасевича» на денній формі навчання, за контрактом і вартість освітньої послуги становить 17 400 грн. та проживає у гуртожитку вартість якого становить 3 000 грн. Відповідно до статті 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК Українипередбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК Українивизначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК Українидодаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК Українипередбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК Українине застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, суд, з урахуванням обставин справи, а саме те, що повноліття дочка [PERSON], продовжує навчання на денній формі навчання і у неї не має додаткових доходів, потрібні значні кошти на навчання, а також те, що відповідач може можливість надавати матеріальну допомогу, з урахуванням його матеріального стану то суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає частково задоволення, у розмірі 600 грн., а вимога про стягнення додаткових витрат задоволення не підлягає, оскільки не ґрунтується на законні. На підставі викладеного та

Outcome: partial