Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 131, 59 гривень, покликаючись на те, що 15.03.2017 року між ПАТ КБ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KF032904-AN, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 15 000,00 гривень, з кінцевим строком погашення не пізніше 13.03.2020 року. Однак, станом на сьогоднішній день, відповідач свої обов'язки за кредитним договором не виконує, внаслідок чого, як стверджує позивач, у [PERSON] виникла заборгованість перед банком, що становить 17 131, 59 гривень, а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд постановив розгляд справи проводити у його відсутності, з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2017 року між ПАТ КБ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KF032904-AN, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 15 000,00 гривень /а.с.6-7/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] здійснював часткове погашення кредиту, однак допускав порушення встановленого кредитним договором графіку, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку загальної заборгованості /а.с.5/ становить 17 131, 59 гривень, що включає в себе: -13749,37 гривень заборгованості за кредитом; 0, 54 гривень нараховані та несплачені проценти за кредитом; 3112,29 гривень заборгованості за комісією; 272,39 гривень заборгованості за пенею. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] допускав порушення встановленого кредитним договором №KF032904-AN графіку, останній в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем в ході розгляду справи були понесені витрати в сумі 2400,00 гривень, а оскільки позов підлягає задоволенню, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved