Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 1109/3871CLAPS від 18 липня 2013р. в розмірі 22229, 55 грн., з яких: 10834, 69 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2085, 83 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 9309, 03 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; за кредитним договором № 1111/3871CLAPS від 19 липня 2013 р. в розмірі 9303, 09 грн., з яких: 4332, 01 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1054, 2 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 3916.88 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, а всього стягнути 31532,64 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитні договори №1109/3871CLAPS від 18.07.2013 року на суму 11500 грн. та №1111/3871CLAPS від 19.07.2013 року на суму 4650 грн. Між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 1706/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» (клієнт) відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), а позивач (фактор) набув право вимоги грошових коштів від відповідача та передав грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату. В порушення норм закону, що регулюють кредитні правовідносини та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і має заборгованість перед позивачем на загальну суму 31532,64 грн., а саме за кредитним договором № 1109/3871CLAPS від 18 липня 2013 р. в сумі 22229,55 грн., з яких: 10834,69 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2085,83 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 9309,03 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, а за кредитним договором № 1111/3871CLAPS від 19 липня 2013 р. в сумі 9303,09 грн., з яких: 4332,01 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1054,2 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 3916,88 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У судове засідання представник позивача Гайова А.С. не з'явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутність, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем були укладені кредитні договори №1109/3871CLAPS від 18.07.2013 року на суму 11500 грн. та №1111/3871CLAPS від 19.07.2013 року на суму 4650 грн. Зміст договорів не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з умовами укладених договорів позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором, однак відповідач не виконала свого обов'язку та перестала повертати надані їй кредити в передбачені кредитними договорами строки. Судом встановлено, що між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»., про що 25.06.2015 року відповідачку було повідомлено письмово. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В звязку з цим та згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 1706/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» (клієнт) відступило позивачу право вимоги від відповідачки коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), а позивач (фактор) набув право вимоги грошових коштів від відповідачки та передав грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату. Частиною першою ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 25.06.2015 року позивач (фактор) письмово повідомив відповідача про відступлення права грошової вимоги, отримання ним права вимоги її заборгованості за кредитними договорами №1109/3871CLAPS від 18.07.2013 року на суму 11500 грн. та №1111/3871CLAPS від 19.07.2013 року на суму 46500 грн., зміну умов вказаного кредитного договору та включення її персональних даних до бази персональних даних, та вимагав сплатити заборгованість. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом також встановлено, що відповідач зобов'язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконала і має перед позивачем заборгованість по кредитах на загальну суму 31532,64 грн. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором (п.5.2 кредитного договору). Згідно зі ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також згідно зі ст.ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки (п.3 ч.1). Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved