Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 110169 грн. 90 коп. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.03.2015 року на вул.Пасічній,102 в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода в ході якої відповідач, керуючи транспортним засобом марки «УАЗ» р.н. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під його керуванням, внаслідок чого заподіяв його автомобілю значних технічних пошкоджень. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. В подальшому, він в порядку ст.35, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-права відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно звіту субєкта оціночної діяльності вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 160169,90 грн. Листом від 26.08.2015 року МТСБУ його повідомило про прийняте рішення про виплату йому страхового відшкодування на суму 50 000 грн. Таким чином, на даний час йому не відшкодовано збитків на загальну суму 110169,90 грн., які підлягають стягненню з винної особи відповідача. Крім цього, вважає, що відповідачем йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було суттєво пошкоджено його майно, він тривалий час не міг ним користуватися, змушений був користуватися громадським транспортом та таксі, що створювало незручності та призвело до порушення звичних для нього умов життя, додаткових зусиль для організації своєї праці та дозвілля, та як наслідок спричинило істотні моральні страждання. Розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює в 10 000 грн. А тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з аналогічних підстав. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився повторно, причин неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову суду не подав. А тому, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2015 року на вул.Пасічній,102 в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «УАЗ», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4), належить на праві власності позивачу [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача заподіяно значних механічних пошкоджень. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2015 року (а.с.5), винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Крім цього, як встановлено в ході судового розгляду, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винного водія не була застрахована, тому у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України та отримав максимальний розмір відшкодування, передбачений Законом, у розмірі 50 000 грн. В той же час, як вбачається із звіту про оцінку автомобіля від 31.03.2015 року № 343/15, складеного субєктом оціночної діяльності ДП «Експерт-Сервіс Авто» (а.с.19-37), вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 160169,90 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Крім цього, у відповідності до положень ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Одночасно, ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, оскільки відповідачем внаслідок винних дій в процесі здійснення діяльності, як джерелом підвищеної небезпеки, було заподіяно реальні збитки позивачу на загальну суму 160169,90 грн., а виплати Моторно (транспортного) страхового бюро України не забезпечили у повній мірі відшкодування завданої шкоди майну позивача, відтак суд приходить до переконливого висновку про наявність у позивача права вимоги повного відшкодування за рахунок відповідача заподіяних йому збитків, що становлять різницю між сумою реальних збитків 160169,90 грн. та отриманого відшкодування в розмірі 50 тис. грн. А тому позов слід задоволити в цій частині повністю. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд виходить з такого. Виходячи із змісту положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім цього, відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України). При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п.3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. З врахуванням наведеного, суд вважає, що внаслідок пошкодження автомобіля позивача внаслідок винних дій відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду у виді нервових та психологічних потрясінь, порушення звичного для нього способу життя та праці, для організації відновлення яких останній був змушений докладати додаткові зусилля. А тому, суд приходить до переконання, що з відповідача, слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти у розмірі 1 000 грн., оскільки такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок пошкодження його майна. Одночасно суд переконаний, що позивачем достатньо не обґрунтовано та не доведено розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн., а тому позовні вимоги слід в цій частині задоволити частково.

Outcome: approved