Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну місця проживання малолітнього сина , [PERSON], [INFO] з ним , як з батьком ,за місцем його проживання . Свої вимоги позивач мотивував тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано у встановленому законом порядку . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], якому рішенням Козятинського міськрайонного суду було визначено місце проживання з матір'ю. Після розірвання шлюбу , з червня 2015 року відповідач залишила дитину проживати разом з ним На протязі останніх двох років дитини проживає з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні, а тому з метою недопущення конфліктів між батьками виникла необхідність юридичного врегулювання питання визначення місця проживання дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком. Представник органу опіки та піклування Козятинської РДА в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2011 року, який було розірвано у встановленому законом порядку, відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2015. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 24.06.2015 року малолітнього [PERSON] залишено проживати з матір'ю - [PERSON]. Після розірвання шлюбу, з червня 2015 року, відповідачка залишила дитину проживати разом з позивачем. На протязі останніх двох років дитина проживає з позивачем , знаходиться на його утриманні та вихованні. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року визнано [PERSON], такою , що втратила право на користування житлом, а саме житловим будинком по [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.19 Сімейного кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На підставі заяви позивача органом опіки та піклування Козятинської РДА Вінницької області здійснювалася перевірка та розгляд питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO], в ході якої було обстежено житлово-побутові умови батька дитини, здатність надавати матеріальне забезпечення. З акту обстеження умов проживання [PERSON] встановлено , що в сім'ї є всі належні умови для проживання та виховання сина- [PERSON] За наслідками розгляду заяви орган опіки та піклування Козятинської РДА дійшов висновку про те, що доцільним є визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] і що такий спосіб визначення місця проживання дитини буде відповідати інтересам дитини, оскільки дитина фактично проживає з батьком та мати написала заяву, що вона не заперечує проти того, щоб її син проживав з батьком . Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи заявлений позов, суд виходив з того , що батько має належні житлово-побутові умови для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку ти виховання, мати не заперечує проти зміни місця проживання сина , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved