Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що [INFO] померла його мати [PERSON], він є спадкоємцем за законом. До складу спадкового майна входять земельні ділянки розміром 0,07 га та 1,3593 га, розташовані на території Михнівської сільської ради. На вказані земельні ділянки мати отримала державні акти на право власності на землю, однак вони були втрачені, тому у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Крім того, при виготовлені технічної документації встановлено, що розмір однієї з земельних ділянок не 1,36 га, як зазначено в державному акті, а 1,3593 га. Після смерті матері він постійно проживає в її будинку, фактично прийняв спадщину. Просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на земельні ділянки розміром 0,0700 га та 1,3593 га. в порядку спадкування. Представник відповідача позов визнав пояснив, що позивач постійно проживав разом із своєю матір'ю [PERSON] та продовжує проживати у цьому ж будинку по даний час. Він прийняв спадщину після матері, обробляв господарство. Померлій [PERSON] видалися державні акти на землю, однак вони втрачені. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явився. про причину неявки не повідомив, клопотань не подав, суд вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом [PERSON] (що підтверджується свідоцтвом про народження), яка померла [INFO] (згідно свідоцтва про смерть). Відповідно довідки відділу Держземагенства у Теофіпольському районі від 15.01.2014 року, [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ХМ №083158 від 10.06.2004 року та серії ХМ №024626 від 10.06. 2004 року на земельні ділянки розміром, відповідно, 0,07 га та 1,36 га. Згідно кадастрового плану земельної ділянки №6824783600:01:002:0009 дійсний розмір земельної ділянки, що належала [PERSON] 1,3593 га. Відповідно оголошення в газеті «Життя Теофіпольщини» від 23.01.2014 року, зазначені державні акти втрачені. Згідно витягу зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно витягу з погосподарської книги Михнівської сільської ради, [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав з нею в будинку [ADDRESS] та продовжує проживати за цією ж адресою по даний час. Згідно відмови у вчиненні нотаріальних дій від 07.03.2014 року, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON] неможливо у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на землю. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]., якій на праві власності належали земельні ділянки розміром 0,0700 га та 1,3593 га, то за позивачем необхідно визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved