Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся 22.07.2015 року в суд з цим позовом до відповідача та просив ухвалити рішення суду, яким позбавити [PERSON], [INFO], уродженку та мешканку с. Нестоїта Котовського району Одеської області, батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], на користь особи чи закладу, на утриманні яких будуть [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2015 року до повноліття [PERSON], [INFO], а надалі по ? частини від всіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку до повноліття [PERSON], [INFO], і направити копію рішення суду після набрання ним законної сили до відділу ДРАЦС РС по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області для внесення у актовий запис про народження [PERSON], [INFO](а/з №06 від 10.05.2006 року) та [PERSON], [INFO] (а/з №14 від 02.07.2008 року) відмітку про позбавлення матері, [PERSON] батьківських прав стовно синів. Підставою цьому зазначав те, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с.Нестоїта Котовського району Одеської області, є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Реєстрація народження дітей щодо батька провадилася відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач за час проживання на території Нестоїтської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Неофіційно продала власне житло, кошти від продажу витратила не на потреби сім'ї. Мешкала, з дітьми та співмешканцем [PERSON], [INFO], в будинку, який належить його матері [PERSON]. [PERSON] ніде не працює. Веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними -напоями. Періодично заводить знайомства з особами чоловічої статі та зникає з ними на тривалий час, залишаючи малолітніх дітей на [PERSON] Також до Нестоїтської сільської ради надійшло повідомлення від гр.[PERSON] про те, що 10.03.2015 року [PERSON] забрали в міліцію у зв'язку з звинуваченням в крадіжці, після допиту вона зникла в невідомому напрямку, залишивши дітей на неї та її сина. Дітьми не цікавилася, участі в їх утриманні та вихованні не приймала, не забезпечувала дітей одягом, продуктами харчування. Виховання, догляд та забезпечення дітей здійснює [PERSON] Таким чином, внаслідок невиконання [PERSON], [INFO], своїх обов'язків по вихованню малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], створилися умови, які шкодять інтересам малолітніх дітей. В ході розгляду справи в суді представник позивача за довіреністю - [PERSON], начальник служби у справах дітей Котовської райдержадміністрації Одеської області, підтримала цей позов у повному обсязі. Прокурор Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області - Дубровський В.В. підтримав заявлені вимоги позову у повному обсязі, зважаючи на фактичне виховання і утримування дитини [PERSON] та ухилення матері дітей від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник третьої особи у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котовського МРУЮ в Одеській області надав лист (заяву) про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON], яка фактично утримує дітей позов підтримала, а суду додатково пояснила, що відповідач останні дев'ять місяців до дітей не з'являлась. В телефонному режимі повідомила її, що у разі неможливості утримання дітей, хай оформляє їх в дитячий будинок. Її син [PERSON], співмешканець відповідача, також веде нездоровий спосіб життя. Тому вона змушена сама утримувати цих дітей і має намір оформити над ними опікунство. Відповідач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: с.Нестоїта Котовського району Одеської області, у судові засідання на виклик суду не з'являлась. Сповіщалась за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклик до суду повернувся із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та за погодженням з представником позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи доо служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло клопотання Нестоїтської сільської ради від 09.07.2015 року №213 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначається, що [PERSON] не виконує материнські обов'язки, має дуже слабкий батьківський потенціал, її поведінка негативно впливає на всебічний гармонійний розвиток дітей, на їх психологічний стан, становить небезпеку для здоров'я дітей. Згідно листа-клопотання Нестоїтської сільської ради від 09.07.2015 року №213, до сільської ради неодноразово надходили повідомлення від односельців та родичів про те, що [PERSON] в нетверезому стані веде себе неадекватно, зчиняє бійки, скандали, погрожує фізичною розправою над дітьми, родичами, підпалом будинку. Згідно з повідомленням районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 09.07.2015 року №251, з 24.10.2013 року сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом як сім'я, в якій склалися складні взаємовідносини між дорослими членами сім'ї та мати безвідповідально відносилася до виконання батьківських обов'язків. За період роботи з сім'єю неодноразово проводились з [PERSON] бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, ведення здорового способу життя тощо. 13.03.2015 року [PERSON] була знята з соціального супроводу у зв'язку з завершенням терміну угоди. 12.03.2015 року до служби у справах дітей райдержадміністрації звернулася [PERSON] з заявою про те, що в черговий раз [PERSON], покинувши дітей, зникла в невідомому напрямку та просила залишити у неї дітей [PERSON] та [PERSON]. Малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають в службі у справах дітей райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, з 01.04.2015 року у зв'язку з проживанням в сім'ї, в якій мати ухиляється від обов'язків в виховання дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ч.4.ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'ясняється, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням всіх обставин справи та в інтересах малолітньої дитини суд вважає за необхідне, позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки. Також з відповідача слід стягнути аліменти на утримування цієї дочки на користь опікуна дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Котовської РДА Одеської області від 21.07.2015 року №01-25/713, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно її дітей, оскільки вона ухиляється від участі у їх вихованні та утриманні. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стосовно дітей судом не встановлено. З урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе, позбавити відповідача батьківських прав стосовно її синів та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язків по утриманню дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиниою1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто, 22.07.2015 року та на період до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved