Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFDWA800000180 від 13.02.2008 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 12 696,04 Доларів США, та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 19 421,79 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 07.04.2016 року еквівалентно 503 995 грн. 51 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 13.02.2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, найменування якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк, та відповідачем [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № IFDWA800000180, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 12 696,04 Доларів США. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 9 % на рік. Кінцевий термін повернення 12.02.2013 року включно. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 07.04.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 30 421,99 Доларів США, з яких: 6 170 Доларів США заборгованість за кредитом, 809,36 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 209,22 Доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 232,81 Доларів США пеня. Від цієї суми відраховано 11 934,22 Доларів США стягнутих на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2012 року. Окрім того, за неналежне виконання умов кредитного договору відповідачу нараховано: 9,63 Доларів США штраф (фіксована частина) та 924,39 Доларів США - штраф (процентна складова). Таким чином заборгованість, яка підлягає стягненню складає 19 421,79 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 07.04.2016 року еквівалентно 503 995 грн. 51 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved