Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, в обґрунтування якого покликався на те, що 23.01.2006р. між ним та Спільним українсько-македонським підприємством ТзОВ «АВАЛОН» укладено договір на дольову участь у будівництві, згідно якого відповідач приймає його в дольове будівництво дох кімнатної квартири загальною площею 60,76кв.м., яка розміщена на четвертому поверсі будинку [ADDRESS]. Планове закінчення будівництва - третій квартал 2008 року. Він вніс кошти у розмірі 123793,45грн., однак відповідач по сьогоднішній день не виконав взяті на себе зобов'язання, не збудував та не передав йому обумовленого житла. Тому просив стягнути з відповідача внесені кошти згідно договору у розмірі 123793,45грн., 27000грн. - штрафу, 26181,27грн. - пені, 86302,28грн. - інфляційних та судові витрати. Позивач 11.02.2014р. подав суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 118693,45грн., 32000грн. - штрафу, 36181,27грн. - пені, 82611,27грн. - інфляційних та судові витрати. Ухвалою суду від 11.02.2014р. позовну заяву [PERSON] до Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «АВАЛОН» про стягнення коштів в частині вимог про стягнення з відповідача внесених позивачем коштів згідно договору у розмірі 118693,45грн., 36181,27грн. - пені та 82611,27грн. - інфляційних, залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 32000грн. підтримав, просив позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 32000грн. підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини. Просив позов задоволити. Представник відповідача - Сохан В.Є. в судовому засіданні позов в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 32000грн. не визнав, покликаючись на викладені в письмовому запереченні (а.с.56) обставини. Просив в позові відмовити. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Судом встановлено, що 23.01.2006р. між сторонами укладено Договір на дольову участь у будівництві (а.с.4,5) - далі «Договір». Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець (відповідач) приймає пайовика (позивача) у дольове будівництво двох кімнатної квартири загальною площею 60,76кв.м., яка розміщена на четвертому поверсі будинку [ADDRESS]. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію планується в третьому кварталі 2008 року, що підтверджується актом прийому-передачі. Сторони визначили, що вартість одного квадратного метра квартири становить 405,50 доларів США, а загальна вартість квартири - 24638,18 доларів США. Згідно з п. 3.1 Договору виконавець зобов'язується здати об'єкт в експлуатацію в третьому кварталі 2008 року. П. 1.2 Договору також визначено обов'язок відповідача передати позивачу у власність вказану вище квартиру, порядок та строки виконання такого. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 4.2 Договору за несвоєчасну передачу квартири у власність виконавець сплачує штраф у розмірі 500грн. за кожен день прострочення. В судовому засіданні встановлено факт укладення 23.01.2006р. сторонами Договору, проведення повного розрахунку позивачем перед відповідачем та невиконання відповідачем умов договору про завершення будівництва та передання у власність позивачу квартири у встановлений у Договорі строк, і такі обставини визнані сторонами та не заперечені, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 32000грн. слід задоволити та стягнути з відповідача суму штрафу нарахованого відповідно до умов п. 4.2 Договору за період з жовтня 2008 року по січень 2014 року включно, у розмірі 32000грн. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved