Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Вільшанського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: с.Дорожинка, вул. Леніна (Центральна), 17, Вільшанського району, Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 37934226 від 22.05.2015 року. Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають у [INFO] (Леніна), с. Дорожинка, Вільшанського району, Кіровоградської області, зареєстрований позивач, власник будинку - [PERSON]. Згідно заочного рішення суду про розірвання шлюбу відповідач по справі, є колишньою дружиною позивача. Незважаючи на це, відповідачка продовжує проживати у домоволодінні позивача, веде господарство, хоча згідно довідки №431 виданої Дорожинською сільською радою 28.09.2018 року, підтверджується факт того, що [PERSON], дійсно зареєстрована в [INFO] (Леніна), 19, Вільшанського району, Кіровоградської області. Позивач звертає особливу\~увагу суду,\~на той\~факт,\~що право\~власності на\~спірний будинок\~отримано у\~2015\~році,\~тобто після\~розлучення з\~відповідачкою.\~Вважає,\~що мови\~про спільну\~сумісну власність\~подружжя,\~бути не\~може.\~Відповідачка не\~має жодних\~законних прав\~на належний\~позивачу будинок,\~добровільно не\~бажає звільнити\~домоволодіння.\~На сьогоднішній\~день,\~позивач має\~намір зробити\~капітальний ремонт\~у будинку\~та продати\~його,\~оскільки перебуває\~у тяжкому\~фінансовому становищі. Позивач просить суд виселити [PERSON]\~з житлового\~будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~с.\~Дорожника,\~вул.\~Центральна (Леніна),\~17,\~Вільшанського району\~Кіровоградської області,\~без надання\~іншого жилого\~приміщення та стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~12.10.2018 року ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 01.11.2018 року представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Просить розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, провадження зі стадії відкриття провадження у справі призначивши по вказаній справі підготовче засідання. 01.11.2018\~рокуухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області задоволено заяву представника відповідача [PERSON], перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~29.11.2018 року представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що проживання відповідачки\~в належному\~позивачеві будинку\~фактично не\~створює позивачеві\~жодних перешкод\~ані в\~користуванні цим\~будинком,\~ані в\~розпорядженні ним.\~Відповідачка не\~чинить жодних\~перешкод позивачеві\~у користуванні\~спірним будинком.\~Разом з\~тим позивач\~за особистої\~ініціативи протягом\~тривалого часу\~у вказаному\~будинку не\~проживає,\~не здійснює\~догляду за\~будинком,\~не несе\~жодних витрат\~по його\~утриманню,\~не здійснює\~його поточний\~або капітальний\~ремонт. Згідно погосподарських книг с. Дорожинка, [PERSON] проживає у спірному будинку №17 по вул. Центральній (Леніна) з 1991 року по даний час. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 29.11.2018 року ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника відповідача, приєднано до матеріалів справи письмові докази сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву про виселення. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами від 24.04.1990 року, колхоз ім. Леніна Вільшанського району Кіровоградської області в особі голови колхозу з однієї сторони та [PERSON] працюючий у колхозі ім. Леніна з іншої сторони, уклали договір про нижченаведене: колхоз продає, а колхозник купує житловий будинок загальною площею 73 кв.м. з надвірними побудовами в с.Дорожинка. Балансова вартість житлового будинку складає 22812 руб.. Продаж будинку виконується згідно постанови Ради Міністрів №593 від 17.07.1983 року та рішення загальних зборів колхозу зі сплатою 40% балансової вартості житлового будинку, що складає 9125 руб.. Виплата зазначеної суми здійснюється щомісячно протягом 20 років у розмірі не менше 1/12 суми річного платежу, зазначеного у зобовязанні починаючи з місяця, наступного після реєстрації договору купівлі-продажу\~житлового будинку.\~Якщо працівник\~залишає роботу\~у господарстві\~без поважних\~причин по\~закінченню 20\~років з\~дня продажу\~йому житлового\~будинку він\~зобовязаний погасити\~колхозу понесені\~затрати по\~будівництву цього\~будинку у\~розмірі 22812\~руб.(а.с.66-67). У відповідності до копії заочного рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2011 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 22.12.1991 року. Рішення набрало законної сили 15.04.2011 року (а.с.16-17). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК №689241 індексний номер: 37934226 від 22.05.2015 року реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Дорожинка, вул. Леніна, 17, Вільшанського району, Кіровоградської області (а.с.8). Відповідно до копії паспорта позивача серія ЕА793588 виданого Вільшанським РВУМВС України в Кіровоградській області 15.03.2001 року, місце проживання зареєстровано 29.05.2015 року за адресою с. Дорожинка, вул. Леніна, 17 (а.с. 5-6). Згідно довідки про склад сімї [PERSON] №429 виданої Дорожинською сільською\~радою Вільшанського\~району Кіровоградської\~області 28.09.2018 року, до складу сімї входять [PERSON], [INFO] (а.с.18). Відповідно до довідок №431, №432 виданих Дорожинською сільською\~радою Вільшанського\~району Кіровоградської\~області 28.09.2018\~року,\~[PERSON],\~[INFO]\~зареєстрована в\~[INFO] (Леніна), 19 та фактично проживає і веде господарство у будинку, який належить [PERSON], за адресою с. Дорожинка, вул. Центральна (Леніна), 17, Вільшанського району, Кіровоградської області (а.с.19-20). У відповідності до інформації №79 від 05.03.2018 року Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, згідно погосподарських книг з 1991 року по даний час гр. [PERSON] постійно проживає за адресою вул. Центральна (Леніна), 17. Згідно рішення зборів від 09.04.1993 року, протокол №2, колгосп ім. Леніна перейменований на КСП «ЛАН» (а.с.71-77). Згідно квитанції до приходного касового ордеру б/н без дати КСП «Лан», прийнято від [PERSON], підстава внесено за житловий будинок, оплочено сім тисяч пятсот пятдесят один руб. (а.с.78). У відповідності до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У свою чергу, ст. 386 ЦК України, на яку посилається позивач, не передбачає вирішення питання виселення особи з займаного нею приміщення та не регулює зазначені правовідносини. Також, позивач посилається на вимоги ст. 386 ЦК України, відповідно до якої, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проте суду не надано доказів того, що проживання відповідачки в належному позивачеві будинку створює позивачеві перешкоди в користуванні цим будинком, в розпорядженні ним. Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 155 ЖК Української РСР, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Аналізуючи ст.ст. 150,155 ЖК Української РСР,суд приходить до висновку, що зазначені статті не регулюють відносини, які виникли між сторонами, оскільки у позовній заяві не йдеться про створення відповідачем перешкод позивачеві у користуванні належним йому майном, та не заявляються вимоги про їх усунення. Відповідно до ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Виходячи з вищенаведеного, безпідставними є посилання позивача на ст. 116 ЖК Української РСР та суду не надано будь-яких доказів здійснення відповідачкою дій, які б призводили до руйнування або псування спірного житлового будинку, використання його відповідачкою не за призначенням, порушення відповідачкою правил співжиття та застосування до неї заходів запобігання і громадського впливу. Згідно із ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР,ніхто не може бути виселений із займаного жилого\~приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного доказу, які б надавали йому право вимагати виселення відповідачки без надання іншого жилого приміщення, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. У звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed