Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 221 988,27 грн. за договором про іпотечний кредит № 394 від 16.08.2007 року, стягнення 2 219,88 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідачка отримала у ПАТ АК Промінвестбанк кредит в розмірі 29 385,00 Євро та зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором та Графіком погашення кредиту. 17.12.2012 року між ПАТ АК Промінвестбанк та ПАТ Альфа Банк укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги за договором про іпотечний кредит № 394 від 16.08.2007 року. У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 29.10.2014 року наявна просторочена заборгованість за кредитом 12 696,37 Євро, що за курсом НБУ на 29.10.2014 року складає 209 640,23 грн., за відсотками 584,86 Євро, що за курсом НБУ на 29.10.2014 року складає 9 657,11 грн., по комісії 127,70 Євро, що за курсом НБУ на 29.10.2014 року складає 2 108,56 грн. У зв`язку з систематичним порушенням [PERSON] своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого договору про іпотечний кредит їй нараховано неустойку (пеню) в розмірі 35,27 Євро, що за курсом НБУ на 29.10.2014 року складає 582,37 грн. На виконання умов договору відповідачці була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вона залишена без реагування. 06.09.2016 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якого просив стягнути з відповідачки на користь позивача 495 462,89 грн. заборгованості за кредитним договором та додатково витрати в розмірі 4 102,12 грн. (а.с.98). Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.114). Відповідачка в судове засідання не з'явилась повторно, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.92-97, 110-113). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 16.08.2007 року між публічним акціонерним товариством «АК Промінвестбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 394, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 29 385,00 Євро, що за курсом НБУ на дату укладення Договору у національній валюті становить 199 976,09 грн. з терміном погашення до 09.08.2027 року. Умовами п. 2.2. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 10,5% на рік за користування кредитом. Відповідно до договору відповідачка [PERSON] зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором Графіком погашення кредиту (а.с. 5-11, 13-15). 06.10.2010 року між публічним акціонерним товариством «АК Промінвестбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору про іпотечний кредит № 394 від 16.08.2007 року, відповідно до якогт внесено зміни у п.5.2.2. Договору про іпотечний кредит до доповнено його п. 5.3.7. (а.с. 12). 17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ПАТ Альфа Банк було укладено Договір відступлення права вимоги. Згідно п.2.1. вказаного договору ПАТ «АК Промінвестбанк» передає (відступає), а ПАТ Альфа Банк приймає Кредитний Портфель та зобовязується сплатити за нього ПАТ «АК Промінвестбанк» грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим Договором. Внаслідок передачі (відступлення) Кредитного Портфеля за цим Договором, Новий Кредитор набуває усіх Прав Вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами та Договорами Забезпечення (п.2.2.) (а.с.22-33). Отже, внаслідок укладення Договору відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ Альфа Банк набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №394 від 16.08.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про іпотечний кредит № 394 від 16.08.2007 року (а.с. 99, 100). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 01.08.2016 року проведено розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит № 394 від 16.08.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за договором в сумі 495 462 грн. 89 коп., в тому числі 360 007 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 80 703 грн. 06 коп. - заборгованість по відсотках, 18 923 грн. 17 коп. - заборгованість по комісії, 45 829 грн. 33 коп. - пеня (а.с.99, 100). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором нею не представлено суду. 12.11.2014 року позивачем було направлено відповідачці вимогу про дострокове повернення кредиту, однак вона залишена без реагування (а.с.19-21). Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved