Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] звернувся до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та про закріплення за неповнолітньою [PERSON] , [INFO] право на житло за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей ХМР знаходиться неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітньої [PERSON] є мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; батько [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає у своїй бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З 24.02.2014 по 23.04.2015 неповнолітня [PERSON] знаходилась на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави психологічного насильства матері відносно дитини. До ССД по Московському району 04.03.2019 надійшла заява неповнолітньої [PERSON] щодо проведення з її матір`ю профілактичної бесіди у зв`язку з тим, що вона не виконує батьківські обов`язки з її виховання та утримання. Згідно пояснення неповнолітньої [PERSON] від 21.05.2019 вбачається, що вона хоче, щоб матір позбавили батьківських прав у зв`язку з тим, що мати зловживає алкоголем, не займається її вихованням та утриманням, не цікавиться її навчанням, станом здоров`я та подальшою долею. З пояснень бабусі дитини [PERSON] від 07.03.2019 вбачається, що [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням та утриманням дитини. До ССД по Московському району 04.03.2019 надійшла заява [PERSON] про позбавлення її матері батьківських прав та подання до суду відповідної позовної заяви. 05.12.2019 позивач подав до суду уточнену позовну заяву в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про позбавлення відповідача батьківських прав, закріплення за неповнолітньою права на житло за адресою: [ADDRESS] , та стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.56-57). Представник позивача Макарійчук А.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення по справі та провести судове засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Неповнолітня [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є мати - [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає у своїй бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З 04.04.2019 відповідно до наказу № 52 неповнолітня [PERSON] , [INFO] взята на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с.12). 21.05.2019 [PERSON] звернулась до СДД по Московському району із заявами, в яких виказала своє бажання про позбавлення її матері батьківських прав, оскільки остання не займається її вихованням та утриманням, на цікавиться навчанням, здоров`ям та подальшою долею, крім того, зловживає алкоголем, через що з нею неможливо проживати. [PERSON] зазначає, що проживає у своїй бабусі за адресою: [ADDRESS] , з батьком в неї добрі відносини. [PERSON] просила розглянути питання про доцільність позбавлення її матері [PERSON] батьківських прав (а.с.16, 19). Згідно наданих Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 143 ХМР Харківської області характеристик на [PERSON] , вихованням останньої займається бабуся, яка відвідує батьківські збори та підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією школи. Мати приділяє недостатньо уваги дитині, практично не підтримує належний зв`язок з класним керівником, батьківські збори не відвідує, успіхами дитини не цікавиться. (а.с.23, 24, 28). Згідно відомостей КНП «Міська дитяча поліклініка № 13», неповнолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та спостерігається у цьому закладі з народження, на прийоми дитину супроводжує бабуся (а.с.27). Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На час розгляду справи [PERSON] , [INFO] виповнилось 17 років, та [PERSON] висловила своє бажання про позбавлення її матері батьківських прав. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у житті дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання. За таких обставин, судом встановлена наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ч.3, ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивачем надані відомості про відкриття особистого рахунку в АТ «Ощадбанк» для перерахування аліментів на утримання [PERSON] , який є : Установа АТ «Ощадбанк», Філія Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО банку 351823, № карткового рахунку [NUMBER], ідентифікаційний номер клієнта: [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] , призначення платежу: поповнення картрахунку (а.с.58). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 191 СК України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову, а саме, з 11.06.2019. Суд за заявою позивача визначає розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до положень ст. 71 ЖК України Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та закріплення право на житло, обґрунтовані та підлягають задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved