overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 20.05.1995 року у виконкомі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області за актовим записом №14. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою та старшого сина, який досяг повноліття. Позивач зазначає, що одруження з відповідачкою виявилося не вдалим. Сторони різних характерів та поглядів на життя, в тому числі і на сімейні відносини. Вони не проживають сімєю більше року та не ведуть спільного господарства. За таких обставин сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Їхній шлюб став носити формальний характер. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Позивач просить задоволити позов та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він миритися не бажає і просить задоволити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вона теж наполягає на розірванні шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.3), сторони одружилися 20.05.1995 року. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.7), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Поясненнями сторін встановлено, що між ними склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох. Тому шлюб слід розірвати. Сторони погодили місце проживання неповнолітньої дитини, тому сина слід залишити проживати з матірю. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 23.10.1982 року у виконавчому комітеті Ворохтянської селищної ради, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області за актовим записом №29. Від спільного проживання у сторін немає неповнолітніх дітей. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою виявилося не вдалим. В сторін відсутні спільні погляди на життя та бажання будувати його спільно. Їхні шлюбні відносини фактично припинилися, а згоди на подальше спільне життя в якості подружжя на спільне майбутнє у них немає. Їхній шлюб став носити формальний характер. Позивач просить задовольнити позов: розірвати шлюб та стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, але направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позивач просить задовольнити позов. Відповідачка повідомлялася про час і місце судового розгляду, в судове засідання на виклик суду не зявилася, причини неявки не повідомила. 10.11.2017 року у справі винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.4), сторони одружилися 23.10.1982 року. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому шлюб слід розірвати. Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому сплачений позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідачки [PERSON] На підставі ст.ст.110-113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 25 квітня 1998 року у відділі РАЦС Болехівського МУЮ за актовим записом №11. Від спільного проживання у сторін народилися діти: дочки [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Фактичні шлюбні відносини давно припинені, сторони не проживають разом більше двох років і відповідачка покинула сімю. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Позивач просить задоволити позов: розірвати шлюб, дітей залишити проживати з ним та стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він миритися не бажає і просить задоволити позов. Позовну вимогу про визначення місця проживання дітей разом з ним, просив залишити без розгляду. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вона миритися не бажає і згідна на розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.3), сторони одружилися 25.04.1998 року. Відповідно до записів у свідоцтвах про народження (а.с.4-6), сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Поясненнями сторін встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох. Тому шлюб слід розірвати. Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому сплачений позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень слід стягнути з відповідачки [PERSON] На підставі ст.ст.110-113СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 27.10.2012 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом №58. Обоє перебувають у першому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, довший час вони не проживають разом. У сторін різні характери та погляди на життя. Він часто виїжджає на заробітки за кордон та по Україні. Вдома буває рідко. Перебування в шлюбі шкодить його особистим інтересам. Спільного господарства сторони не ведуть більше двох років. На утримання сина позивач постійно виділяє грошові кошти, турбується про його виховання, проте на примирення з відповідачкою не згідний. Позивач не заперечує того, щоб після розірвання шлюбу син проживав із відповідачкою тому він просить задоволити позов і розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він миритися не бажає і просить задоволити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вона не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.4), сторони одружилися 27.10.2012 р. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.6), сторони є батьками [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою та позивач не заперечує того, щоб син залишився проживати разом з нею. Поясненнями позивача встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 28.02.2009 року у виконкомі Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області за актовим записом №2. Обоє перебувають у першому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою виявилося не вдалим. В сторін різні характери, погляди на життя, в тому числі і на сімейні відносини. Через це виникали сварки, скандали, які негативно впливали на сімейні відносини та на виховання дитини. З 2015 року сторони припинили спільне проживання. Син залишився проживати з відповідачкою. Їхній шлюб став носити формальний характер. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Позивач просить задоволити позов: розірвати шлюб та сина [PERSON] залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він миритися не бажає і просить задоволити позов. Відповідачка повідомлялася про час і місце судового розгляду, в судове засідання на виклик суду не з'явилася, причини неявки не повідомила. Тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, постільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.4), сторони одружилися 28.02.2009 року. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.7), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Поясненнями позивача встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Тому шлюб слід розірвати. Позивач по суті погодив місце проживання дитини, тому неповнолітнього сина слід залишити проживати з матір'ю. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 29.09.2012 р. у виконавчому комітеті Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що одруження з відповідачкою виявилося не вдалим. Сторони різних характерів та поглядів на життя та сімю. На даний момент ведення спільного господарства між сторонами припинено. Відповідачка зневажливо ставиться, категорично відмовляється проживати з позивачем, постійно виганяє його з дому. За таких обставин сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Їхній шлюб став носити формальний характер. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Позивач просить задоволити позов та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він миритися не бажає і просить задоволити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вона не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.3), сторони одружилися 29.09.2012 року. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.5), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Поясненнями сторін встановлено, що між ними склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох. Тому шлюб слід розірвати. Сторони по суті погодили місце проживання своєї дитини. Тому малолітнього сина сторін слід залишити проживати з матірю. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він одружився з відповідачкою 20.11.1999 р. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує, що одруження виявилося невдалим. Відповідачка не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не рахується з думкою позивача, постійно дорікає, слухає порад своєї матері, із-за чого в сімї часто виникали непорозуміння та сварки. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Більше року подружжя проживає окремо і не підтримують жодних сімейних стосунків. Наміру зберегти сімю та миритися позивач не має. Позивач просить розірвати шлюб і дитину залишити проживати з ним. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він пояснив, що не бажає миритися і просить задоволити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вона пояснила, що не бажає миритися і просить залишити їй прізвище, яке вона одержала в звязку з реєстрацією шлюбу. Відповідачка згідна на задоволення позову. Суд заслухавши сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 20.11.1999 р. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.7), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитині сторін виповнилося 14 р. Поясненнями сторін встановлено, що подружжя проживає окремо і миритися не бажає. Відповідачка згідна на розлучення. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. В звязку з цим шлюб слід розірвати. Згідно правил ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно. Згідно записів у позовній заяві та паспортах сторін про місце проживання (а.с.5, 9), сторони проживають окремо. Дитина сторін досягла 14 років, тому місце свого проживання дитина визначає самостійно. В звязку з цим вимога про місце проживання дитини не підлягає задоволенню. Правила ст.113 СК України передбачають, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Тому позивачці слід залишити прізвище, яке вона одержала в звязку з реєстрацією шлюбу. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 18.05.1999 р. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує, що одруження виявилося невдалим. У сторін різні характери та погляди на життя, в тому числі і на сімейні відносини. Сім'я розпалася і сторони на протязі 14 р. проживають окремо. Відповідачка в даний час проживає з іншим чоловіком. Позивач зазначає, що сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Шлюб носить формальний характер і тому шлюб слід розірвати. Позивач просить розірвати шлюб і дитину залишити проживати з відповідачкою. Належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з'явився, але подав заяву про підтримання позову і про розгляд справи в його відсутності. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, але повідомила суд про згоду на розлучення та розглядати справу без неї. Суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.6), сторони зареєстрували шлюб 18.05.1999 р. Відповідно до записів у свідоцтві про народження (а.с.7), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитині сторін виповнилося 16 р. Записами в позовній заяві та заявах сторін (а.с.2, 9, 12), встановлено, що подружжя тривалий час проживає окремо. Відповідачка згідна на розлучення. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. В зв'язку з цим шлюб слід розірвати. Згідно правил ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно. Згідно записів у позовній заяві про місце проживання, сторони проживають окремо. Дитина сторін досягла 16 років, тому місце свого проживання дитина визначає самостійно. В зв'язку з цим вимога про місце проживання дитини не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-113 СК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою зареєстрували шлюб 24.10.1992 року в Малосевастянівській сільській раді Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9 Від шлюбних відносин мається двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька [PERSON], [INFO]. Подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, в сім'ї склалася психологічна несумісність, яка призводить до постійних сварок. Примирення між сторонами виключається. Шлюб, який розривається перший з обох сторін. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте до канцелярії на адресу суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Оскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідача свідчить про його небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 24.10.1992 року в Малосевастянівській сільській раді Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9. - Від шлюбних відносин мається двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька [PERSON], [INFO].. - подальше спільне проживання позивача з відповідачем неможливе. - примирення між сторонами виключається. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб сторонами зареєстрований 24.10.1992 року в Малосевастянівській сільській раді Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що в 2001 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], доньку Аріну, [INFO]. З відповідачкою не проживає однією сімєю, не має бажання жити разом, миритися. Вважає, що подальшому жити однією сімєю неможливо. Наполягає на розірванні шлюбу. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідачка позовні вимоги визнала у судовому засіданні, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . У судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2001 року сторони уклали шлюб, реєстрація якого відбулася у відділі державної РАГС Словянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №149. Від спільного проживання мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Аріну, [INFO]. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач не бажає миритися з відповідачем і проживати з ним. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини чоловіка й жінки, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, міри прийняття судом для примирення сторін, але вжиті заходи судом подружжя не примирили, вважає, що подальше загальне життя позивача й відповідача, як чоловіка й дружини і збереження їхнього шлюбу, суперечило б інтересам позивача, у зв'язку, із чим позовні вимоги необхідно задовольнити. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження родини суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що в 2001 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою не проживає однією сімєю з 2007 року, не має бажання жити разом, миритися. Вважає, що подальшому жити однією сімєю неможливо. Наполягає на розірванні шлюбу. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка позовні вимоги визнала у судовому засіданні, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . У судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2001 року сторони уклали шлюб, реєстрація якого відбулася у відділі державної РАГС Словянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №149. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами були припинені у 2007 році зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач не бажає миритися з відповідачем і проживати з ним. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини чоловіка й жінки, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, міри прийняття судом для примирення сторін, але вжиті заходи судом подружжя не примирили, вважає, що подальше загальне життя позивача й відповідача, як чоловіка й дружини і збереження їхнього шлюбу, суперечило б інтересам позивача, у зв'язку, із чим позовні вимоги необхідно задовольнити. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження родини суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved