Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2012 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір № б/н відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 31.01.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 12398,65 грн., з яких заборгованість за кредитом 970,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7611,51 грн., заборгованість за пенею та комісією 2750.00 грн., штраф (фіксована частина) 500.00 грн., штраф (процентна складова) 566,60 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість в розмірі 12398,65 грн. згідно кредитного договору № б/н від 27.09.2012 року, судові витрати в розмірі 1378.00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, до позовної заяви додано клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, 28.10.2016 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір пені, оскільки не працює, важке матеріальне становище. Тому суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності сторін. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконаню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з договору № б/н від 27.09.2012 року укладеного між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON], останньому надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 5-32). В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. \~ Станом на 31.01.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 12398,65 грн., з яких заборгованість за кредитом 970,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7611,51 грн., заборгованість за пенею та комісією 2750.00 грн., штраф (фіксована частина) 500.00 грн., штраф (процентна складова) 566,60 грн. (а.с.4). Отже, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту, в звязку з чим утворилась заборгованість. \~ Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 256 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ч. 1\~ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.09.2012 року позивач довідався про порушення свого права в липні місяці 2013 року, коли відповідач перестав сплачувати кредит (остання дата погашення кредиту 06.06.2013 року). Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені суд застосовує положення ч.3\~ст. 551 ЦК України, згідно якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір нарахованої пені, штрафу значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, та те, що відповідач непрацює, у нього важке матеріальне становище,\~ тому суд прийшов до висновку, що розмір нейстойки повинен бути зменшений на 2000.00 грн. (3816.60 грн.-2000.00 грн. = 1816.60 грн. неустойка за несвоєчасність виконання зобовязань за один рік). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та з відповідача стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 10398,65 грн. та оплачений судовий збір. В решті позовних вимог відмовити.

Outcome: partial