Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач-Державне підприємство Міністерства оборони України ( далі ДП МО України) «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» ( «ХКМТЗ») у червні 2018 р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання дії колишнього керівника такими, що нанесли шкоду підприємству та стягнути 414 945,43 грн та судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що згідно наказу державного секретаря МО України від 19.12.2017 р. призначено [PERSON] тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення » і 19.12.2017 р. наказом начальника Головного управління майна та ресурсів створено комісію з організації роботи по прийманню-передачі справ, майна та посали директора.В процесі прийому-передачі виявлена нестача оборотних та необоротних активів підприємства, яка відображена в акті ревізії фінансово-господарської діяльності, що проведена державною аудиторською службою України «Північно-східного офісу Держаудитслужби» від 22.03.2018 р. За результатами проведеного відповідно до наказу ТВО Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» № 38 від 12.03.2018 р. службового розслідування, інвентаризаційною комісією матеріально-відповідальних осіб, окрім колишнього керівника [PERSON] не виявлено, маються розміжності у одиницях техніки за даними бухгалтерського обліку та балансу з наявними, нестача інших товаро-матеріальних цінностей. Від надання комісії усних або письмових пояснень з питань нестачі відповідач відмовився. На підставі викладених висновків в актах ревізії, прийому-передачі справ, майна та посади директора , ДП «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» просило стягнути з колишнього виконуючого обов`язки директора [PERSON] матеріальну шкоду. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що на час передачі справ та майна [PERSON] вже не працював та не викликався для передачі посади іншому ТВО директора, позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем трудових обов`язків, причинний зв`язок між порушенням і шкодою, вина або бездіяльності [PERSON] , за яких він може бути притягнутий до матеріальної відповідальності. Позивачем також не представлено балансу підприємства, акту інвентаризації, на підставі яких зроблено висновок про нестачу активів, інформації щодо передачі матеріалів до правоохоронних органів, обставин заподіяння шкоди. За клопотанням позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.09.2018 р. витребувано з Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України копії матеріалів( документації), що стосується прийому-передачі справ, майна та посади від директора ДП « ХКМТЗ» [PERSON] до ТВО [PERSON] ( а.с. 115). Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Наказом Міністра оборони України від 04.09.2012 № 587, у зв`язку з закінченням терміну дії контракту, звільнено [PERSON] 04.09.2012 р. з посади директора ДП МО України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», до укладання контракту з керівником ДП «ХКМТЗ» обов`язки директора цього підприємства покладено на помічника директора з економічних питань [PERSON] , за згодою. Директору Департаменту економічної та господарської діяльності МО України наказано забезпечити дотримання вимог законодавства під час передачі справ, посади та майна ТВО директора ДП «ХКМТЗ», а директору Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України організувати проведення внутрішнього аудиту ДП МО України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення». Судом витребувалась документація щодо прийому-передачі справ , майна та посади від колишнього директора [PERSON] до [PERSON] , в тому числі висновки внутрішнього аудиту на виконання наказу Міністра оборони України від 04.09.2012 р. № 587, але за даними ТВО начальника Головного управління майна та ресурсів, у 2012 р. завдання з функціонального управління ДП «ХКМТЗ» було покладено на Департамент економічної та господарської діяльності, до теперішнього часу неодноразово проводились з 2012 р. організаційно-штатні зміни, тобто зміна правонаступників, тому витребувані документи в Головному управлінні відсутні та зроблено запит до Галузевого державного архіву МО України щодо надання копій наявних документів.Після отримання відповіді, а також копій документів, у разі їх наявності, вони будуть надіслані суду, як повідомлено у листі. Проте, на час розгляду справи ухвала суду не була виконана та документи, витребувані судом, не представлені ( а.с. 118-119). Наказами державного секретаря Міністерства оборони України № 52-ДП, № 53-ДП від 21.12.2017 р., у зв`язку з виробничою необхідністю та з метою забезпечення належного функціонування ДП МО України «ХКМТЗ», тимчасове виконання обов`язків директора покладено на помічника начальника філії з юридичних питань Східної філії Концерну «Військторгсервіс» [PERSON] ( за його згодою) та увільнено від ТВО директора ДП [PERSON] , якого повернуто до виконання обов`язків за посадою помічника директора з економічних питань ДП МО України «ХКМТЗ» ( а.с. 78,79). Як випливає з наказу начальника Головного управління майна та ресурсів (з адміністративно-господарських ресурсів) від 19.12.2017 р. №201 створена комісія з організації роботи з приймання-передачі справ, майна та посади директора ДП «ХКМТЗ»( а.с. 76-77). Наданим суду актом з приймання-передачі справ, майна та посади директора, затвердженого начальником Головного управління майна та ресурсів від 21.02.2018 р. підтверджується, що за період з 26.12.2017р. по 02.02.2018 р. [PERSON] здав, а [PERSON] прийняв справи, майно. В цьому в акті фактично надається посилання на результати проведеної інвентаризації основних засобів, оборотних активів, інструментів, приладдя тощо та зазначено, що від надання комісії усних та письмових пояснень [PERSON] відмовився. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував факт запрошення [PERSON] та повідомлення про дату передачі підприємства , а відповідно його присутність в процесі роботи комісії. Не вказано також в тексті акту, що відповідач був присутній при роботі комісії. Комісією встановлені порушення вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ознаки вчинення кримінального правопорушення та запропоновано надати повідомлення до військової прокуратури Харківського гарнізону. ( а.с. 13-41). Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності ДП МО України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» № 08-13/05 від 22.03.2018, за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2017 р. (в період перебування на посаді ТВО директора [PERSON] , з правом підпису розрахункових та грошових документів), проведеної Північно- Східним офісом Держаудитслужби, встановлені порушення при використання і збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, а саме нестача ТМЦ на рахунках «Товари» ( фарба, цегла, клапан тощо) на суму 181 915,80 грн., лишки на суму 345,84 грн., по рахунку « Малоцінні необоротні матеріальні активи» первісною вартістю в сумі 3862,50 грн., нестача 6 одиниць необоротних активів на суму 38 096,80 грн., нестача 7 одиниць техніки первісною вартістю 184 947,47 грн. Зазначено, що наявна техніка знаходиться в несправному стані, частково або повністю розукомплектована , використання її неможливе,ремонт економічно недоцільний. Ревізією щодо стану збереження державного майна, використання оборотних та необоротних активів встановлено фінансових порушень на загальну суму 419 116, 53 грн.За усними поясненнями членів інвентаризаційної комісії, попередня інвентаризація проведена лише на підставі даних бухгалтерського обліку. Пояснень щодо допущених порушень ТВО директора [PERSON] та заступник директора [PERSON] не надали, у зв`язку зі звільненням. Пред`являючи позов про стягнення спричиненої колишнім керівником [PERSON] матеріальної шкоди підприємству в сумі 414 645,43 грн. , позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що результати проведеної інвентаризації матеріально-товарних цінностей та основних засобів свідчать про неналежне виконання відповідачем обов`язків, неефективність керування підприємством колишнім керівництвом. Згідно із статтею 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею 138 КЗпП України встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Стягнення матеріальної шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов`язків, може мати місце лише при встановленні судом наявності обов`язкових складових для настання матеріальної відповідальності, а саме: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Пунктом 1 частини першої статті 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Отже, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Пунктом 2 частини 1 ст. 133 КЗпП України встановлює обмежену матеріальну відповідальність окремого кола працівників. Керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. Повну матеріальну відповідальність нестиме на підставі п. 3 ч.1 ст. 134 КЗпП України працівники при заподіянні з їх вини підприємству, установі, організації шкоди, коли наявність в його діях складу кримінального правопорушення встановлена органами досудового розслідування. Оскільки, у трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, обов`язок доведення вини працівника у спричиненні підприємству шкоди покладається саме на роботодавця. В ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що зазначені в акті інвентаризації товарно-матеріальні цінності передавались відповідачу згідно акту прийму-передачі справ, майна та посади директора ДП «ХКМТЗ», оскільки не було подано до суду первинної документації або інших доказів, що свідчать про отримання [PERSON] товарно-матеріальних цінностей згідно з даними бухгалтерського обліку та його підпис мається на цьому акті. Позивачем не представлено попередніх інвентаризацій або ревізій, проведених не вибірковим способом, з якими був ознайомлений [PERSON] , розбіжностей в наявності майна після чергових звірок, а також інформації щодо звернення до правоохоронних органів з приводів нестачі машин та обладнання, автомобілів. Не було надано позивачем доказів того, якими саме неправомірними діями відповідачем заподіяно матеріальної шкоди , факту порушення обов`язків, що визначені посадовими інструкціями та представленими для ознайомлення ТВО [PERSON] під час призначення на посаду. За таких обставин, правових підстав для покладення на відповідача [PERSON] відповідальності за нестачу майна суд не знаходить, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed