Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

позивач Гавронщинська сільська рада Макарівського району Київської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] , вказавши третьою особою Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області про визнання незаконним рішення Гаронщинської сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що Гавронщинській сільській раді Макарівського району Київської області на праві власності належить приміщення центральної котельні, 1986 року побудови, яке розташоване в [ADDRESS] . З метою формування земельної ділянки, на якій розташовано вказане приміщення, сільська рада звернулась до фізичної особи - підприємця [PERSON] з проханням виконати роботи із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки під приміщенням центральної котельні з виготовленням відповідної технічної документації із землеустрою. ФОП [PERSON] було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Гавронщинській сільській раді для забудованих земель громадського призначення в [ADDRESS] . Як вбачається із вказаної документації із землеустрою, площа земельної ділянки становить 0,4330 га. Цільове призначення земельної ділянки - землі громадського призначення. З метою державної реєстрації сформованої земельної ділянки Гавронщинська сільська рада 12.05.2015 року звернулась до Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області, однак рішенням №РВ-3200133602015 від 12.05.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру сільській раді було відмовлено у внесенні відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку з взаємним перетином із земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER] ; площа перетину складає 97,0221%. На запит адвоката Ганенка Р.А. від 23.06.2015 року №46/15 Управлінням Держземагентства у Макарівському районі було надано копію правовстановлюючого документу на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , а також копію відповідної документації із землеустрою, що слугувала підставою для державної реєстрації вказаної земельної ділянки. З отриманих документів сільській раді стало відомо про те, що власником спірної земельної ділянки є відповідач у справі [PERSON] (на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Гавронщиською сільською радою Макарівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №034 від 09.04.2004 року, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.49 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] Київської області [ADDRESS] . Оскільки отримані документи вказують на незаконне набуття відповідачем у власність спірної земельної ділянки, що призвело до порушення прав територіальної громади, Гавронщинська сільська рада змушена звернутись до суду з даним позовом. Як вбачається з викопіювання з проекту формування території Гавронщинської сільської ради, яке міститься в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, спірна земельна ділянка відповідно до проекту формування передбачена для обслуговування котельні. З викопіювання з проекту формування території Гавронщинської сільської ради та схеми розташування земельної ділянки на ортофотопланах Гавронщинської сільської ради, яке міститься в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Гавронщинської сільської ради для забудованих земель громадського призначення в [ADDRESS] , вбачається, що місце розташування земельної ділянки, на якій розміщено будівлю вищезгаданої котельні, відповідає існуючій містобудівній та кадастровій документації. Як вбачається з довідки Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області від 01.02.2012 року №298, згідно державної статистичної звітності за формою 6-зем за Гавронщинською сільською радою рахується земельна ділянка площею 2,3 га, з яких 2,3 га - забудовані землі громадського призначення. Однак через протиправне відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачу у справі [PERSON] Гавронщинська сільська рада позбавлена свого конституційного права на управління, зокрема, на обслуговування та утримання будівлі котельні, яка належить на праві комунальної власності громаді села. Виходячи зі змісту документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, набуття спірної земельної ділянки у власність відповідачем здійснювалася в порядку підпункту «а» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України - шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. В той же час із вказаної технічної документації не вбачається, яким чином було встановлено перебування в користуванні [PERSON] земельної ділянки площею 0.490 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства станом на дату прийняття рішення Гавронщинської сільської ради від 06.02.2004 року №99-10 «Про передачу у власність земельної ділянки», яким затверджено вказану технічну документацію із землеустрою та передано спірну земельну ділянку у власність відповідачу. Тим більше станом на час відведення вказаної земельної ділянки у власність відповідачу, будівля котельні вже існувала, оскільки її було побудовано ще 1986 року. На спірній земельній ділянці, яка на даний час перебуває у власності відповідача не ведеться будь-якого селянського господарства, оскільки дана земельна ділянка належить до категорії земель житлової та громадської забудови і на ній розташована будівля котельні 1986 року забудови. Позивач стверджує, що спірна земельна ділянка до її передачі у власність відповідача не перебувала у користуванні останнього, а тому [PERSON] не мав права на її приватизацію. Позивач просить: - визнати незаконним рішення Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 06.02.2004 року №99-10, яким прийнято рішення передати безоплатно у власність громадянину України [PERSON] земельну ділянку для ведення ОСГ площею 0,490 га в [ADDRESS] ; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №034 від 09.04.2004 року, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,49 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована в [ADDRESS] ; - скасувати запис №034 від 09.04.2004 року в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,49 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована в [ADDRESS] ; - вирішити питання про стягнення з відповідача на користь Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області судових витрат в сумі 26377.60 гривень (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу 7000.00 гривень, витрати на проведення судових експертиз 19377.60 гривень). Представник позивача адвокат Ганенко Р.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Живага О.В. проти задоволення позову заперечив. Згідно поданого відзиву представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити справу, посилаючись на те, що у власності позивача перебуває центральна котельня у [ADDRESS] , тому, з метою формування меж земельної ділянки, на якій розташоване приміщення котельні було розроблено відповідну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для забудованих земель громадського призначення в [ADDRESS] . В результаті проведених робіт землевпорядною організацією встановлено, що площа земельної ділянки складає 0,433 га, при цьому межі зазначеної ділянки фактично повністю співпадають із межами земельної ділянки, площею 0,49 га, яка належить [PERSON] на праві власності та розташована за адресою - [ADDRESS] . Таким чином, позивач вважає, що сам факт співпадання або накладання земельної ділянки, межі якої він тільки почав визначати, із земельною ділянкою, яка перебуває у власності відповідача, є не заперечним доказом незаконності виданого йому державного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] вважає, що позивач може це тільки припускати на підставі встановленої ним інформації та даних, оскільки дані земельні ділянки розташовані за різними адресами. 21.02.2012 року Макарівським районним судом винесено рішення у справі 2-1555/2012 за позовом Гавронщинськоі сільської ради до [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Гавронщинської сільської ради №99-10 від 06.02.2004 року, щодо передачі земельної ділянки площею 0,49 га у власність відповідача та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на його ім?я серії [NUMBER] від 09.04.2004 року. Згідно даного рішення, яке набрало законної сили і залишене без змін Апеляційною та Касаційною інстанціями, з огляду на законність дій та рішень Гавронщинськоі сільської ради, а також відповідності нормам закону документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки, у задоволенні позовних вимог Гавронщинської сільської ради відмовлено. Тобто, обставини законності документів та дій щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідача доведені рішенням суду і не підлягають доведенню у даній справі, оскільки навіть склад сторін по справі є такий же. Окрім того у справі №1016/1163/12 було постановлене рішення Макарівського районного суду від 19.02.2013 року, яким аналогічний позов Гавронщинської сільської ради до того ж відповідача було задоволено. Однак 23.05.2013 року колегія суддів Апеляційного суду Київської області переглянувши рішення за апеляційною скаргою відповідача, прийняла рішення про незаконність рішення першої інстанції і скасувала його, постановивши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог сільської ради повністю. Довідка управління Держкомзему за 2012 рік про склад земель за формою звітності 6-зем та площу 2,3 га для забудови громадського призначення, які рахуються за сільською радою взагалі ніякого факту не доводить, оскільки площа спірної земельної ділянки складає 0,43 га. Згідно відповіді на відзив, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 29.06.2017 року №95270/16-41 (а.с.174) на земельній ділянці відповідача [PERSON] (кадастровий номер ділянки [NUMBER] ) фактично розташоване приміщення центральної котельні, яке належить на праві комунальної власності Гавронщинській сільській раді. Також відповідно до згаданого висновку судового експерта встановлено факт взаємного перетину земельної ділянки [PERSON] (кадастровий номер ділянки [NUMBER] ) із земельною ділянкою Гавронщинської сільської ради (а.с.174, 175). При цьому відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2017 року №5428/16-42 на земельній ділянці [PERSON] не встановлено наявність в натурі належного йому житлового будинку в [ADDRESS] , однак встановлено наявність в натурі приміщення центральної котельні за адресою: [ADDRESS] . А тому вказані обставини вказують на те, що належний відповідачу житловий будинок в [ADDRESS] , розташований зовсім в іншому місці, і розташування цього житлового будинку не відповідає фактичному розташуванню спірної земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] . Згадані відповідачем у відзиві рішення судів у справах №2-1555/2012 та №1016/1163/12 не мають преюдиціального значення для даної справи, оскільки вказані судові справи мали різні предмет та підстави позову. В свою чергу в якості підстав позову по даній справі позивач вказував на наявність факту взаємного перетину земельних ділянок [PERSON] із земельною ділянкою Гавронщинської сільської ради площею 0,4330 га, а також вказувалось на фактичне розташування приміщення центральної котельні 1986 року побудови в межах спірної земельної ділянки [PERSON] . Вказані обставини, які слугували підставою позову по даній справі, повністю підтверджені висновками судових експертів від 30.06.2017 року №5428/16-42 та від 29.06.2017 року №5270/16-41, які є належними, достатніми та достовірними доказами. В свою чергу відповідачем не надано жодних доказів на спростування зазначених висновків експертів, що вказує на необґрунтованість доводів відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області до суду не з?явився, про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №7504620 від 02.08.2013 року, Гавронщинська сільська рада є власником приміщення центральної котельні загальною площею 128.8 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , (а.с.6). Відповідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.490 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - [NUMBER] (а.с.7). В матеріалах справи міститься технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в селі Гавронщина Макарівського району Київської області, розроблена СПД [PERSON] (а.с.9-15). В матеріалах справи міститься технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Гавронщинській сільській раді для забудованих земель громадського призначення в [ADDRESS] , в межах Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, розроблена ФОП [PERSON] (а.с.16-27). До матеріалів справи додано: акт передачі об`єктів соціальної сфери КСП «Товстоліське» в комунальну власність Гавронщинської сільської ради станом на 01.04.2000 року та технічний паспорт на приміщення центральної котельні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Гавронщина, з яких вбачається, що роком побудови та введення в експлуатацію вказаного приміщення зазначено 1986 рік (а.с.54-58). Згідно рішенню Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 06.02.2004 року №99-10 «Про передачу у власність земельної ділянки», передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення ОСГ - 0.490 га в [ADDRESS] , (а.с.92). Відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 21.02.2012 року по справі №2-1555/2012, позовні вимоги Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області до [PERSON] , Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області про визнання незаконним та скасування рішення Гавронщинської сільської ради і визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, залишено без задоволення (а.с.93-94). Відповідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 17.04.2012 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 21.02.2012 року залишено без змін (а.с.95-97). Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2012 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 21.02.2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17.04.2012 року залишено без змін (а.с.98-100). Відповідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5428/16-42 від 30.06.2017 року, виданого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, станом на час дослідження та за результатами обстеження встановлено, що приміщення центральної котельні, яке належить на праві комунальної власності Гавронщинській сільській раді, не придатне до експлуатації за своїм призначенням за нормами зокрема ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні». Станом на час дослідження та за результатами обстеження встановлено, що за фактичної наявності в натурі тільки будівлі центральної котельні та за відсутності в натурі будівлі житлового будинку на земельних ділянках у [ADDRESS] та 17-Г, порівняти та встановити чи є будівля житлового будинку по [ADDRESS] , та будівля центральної котельні по [ADDRESS] , однією і тією ж будівлею, не вбачається можливим (а.с.158-165). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №5270/16-41 від 29.06.2017 року, виданого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, фактичні розміри, конфігурація та розташування в натурі (на місцевості) земельної ділянки [PERSON] (кадастровий номер ділянки [NUMBER] ) не відповідають даним правовстановлюючих документів на цю ділянку, документації із землеустрою, інформації про цю земельну ділянку, яка міститься в Державному земельному кадастрі. Фактичну площу земельної ділянки [PERSON] встановити не вважається за можливе у зв`язку з відсутністю фактичних меж з південно-західної та південно-східної сторін. На земельній ділянці [PERSON] , кадастровий номер ділянки [NUMBER] фактично розташоване приміщення центральної котельні, яке належить на праві комунальної власності Гавронщинській сільській раді згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.08.2013 року, індексний номер 7504495. Фактично приміщення центральної котельні, яке належить на праві комунальної власності Гавронщинській сільській раді, розташоване в межах земельної ділянки Гавронщинської сільської ради, що визначені згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Гавронщинській сільській раді для забудованих земель громадського призначення в селі [ADDRESS] , в межах Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, яка розроблена фізичною особою - підприємцем [PERSON] в 2015 році. Також, встановлено, що фактичні розміри та розташування приміщення центральної котельні не відповідають розмірам та розташуванню цієї ж будівлі відповідно до розмірів, отриманих з обмінного файлу земельно-кадастрової інформації. Також, встановлено, що існує взаємний перетин (накладання) меж земельної ділянки Гавронщинської сільської ради площею 0.4330 га на земельну ділянку [PERSON] , площею 0,4905 га, кадастровий номер [NUMBER] , оскільки технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Гавронщинській сільській раді для забудованих земель громадського призначення в в межах Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, розроблена фізичною особою - підприємцем [PERSON] в 2015 році, а технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] виготовлена фізичною особою - підприємцем [PERSON] в 2004 році (а.с.168-178). Згідно акту №5270/16-41, 5428/16-41 здачі-приймання висновків судових експертів за ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 10.03.2016 року в цивільній справі №370/2340/15-ц, вартість вказаних експертиз складає 19377.60 гривень (а.с.203). Відповідно платіжному дорученню №174 від 20.12.2016 року, Гавронщинська сільська рада перерахувала на рахунок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 19377.60 гривень (а.с.204). Згідно довідки, виданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Гавронщинська сільська рада 02.03.2018 року перерахувала на рахунок адвокатського бюро «Романа Ганенка» 7000.00 гривень, призначення платежу - за надання правової допомоги (а.с.208). При вирішення спору суд керується вимогами ст.96 ЗК України, якою передбачено, що землекористувачі зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно вимог ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодування заподіяних збитків; є)застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ч.1 ст.155 ЗК України, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися, як зазначені розпорядження (рішення), на підставі яких видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки, так і самі державні акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Разом з тим, згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки, позивачем доведено порушення свого права, а саме - факт накладання земельної ділянки відповідача.

Outcome: approved