Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся 02.06.2020р. до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з ним за адресою: [ADDRESS] ; змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на двох дітей з 1/3 частини всіх доходів на ј частину всіх доходів та припинити стягнення аліментів на утримання [PERSON] з 01.02.2020р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем в них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . 11.03.2010 р. ним був усиновлений син відповідача [PERSON] , [INFO] . 17.01.2019р. шлюб між ними розірвоно. Рішенням суду від 17.09.2019р. з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частин всіх доходів щомісячно. З кінця січня 2020р. [PERSON] з власної ініціативи проживає з ним та не бажає повертатися до матері, оскільки мати погано до неї ставиться, здійснює психологічний тиск. Відповідач не працевлаштована, не має постійного доходу. Відповідач не має бажання займатися дитиною. Ухвалою суду від 19.06.2020р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити та розглянути справи без участі представника. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання збільшених позовних вимог, не заперечувала проти їх задоволення. Просила розглянути справу без її участі. Представники Служби у справах дітей в підготовче судове засідання не з`явилися надали на адресу суду заяви про розгляд справи без участі представників. Представником Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної в м. Херсоні ради надано клопотання про підтримання висновку щодо визначення місця проживання дитини від 21.10.2020р. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у шлюбі з 14.11.2009р., який розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2018 року, справа № 766/18920/18 ( а.с.14) Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 26.01.2010р. відділом РАЦС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, актовий запис № 54 ( а.с.7) Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2019 року, справа № 766/11507/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частин від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 10.06.2019 року до досягнення дітьми повноліття.( а.с.15). Позивач офіційно працевлаштований та працює в ТОВ «Еліт Каучук» на посаді старшого механіка з 25.09.2018р., що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 3к від 25.09.2018р. та довідкою про доходи № 5 від 27.05.2020р.( а.с.17-18) З відповіді директора Херсонської гімназії № 6 ХМВ наданої 29.05.2020р.на адвокатський запит вбачається, що [PERSON] навчається в даному закладі, безпосередньо участь у житті дитини впродовж 2018-2020 р. бере батько дитини [PERSON] ( а.с.21). З відповіді КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О.Тропіних» наданої 28.05.2020р.на адвокатський запит вбачається, що декларація про вибір лікаря [PERSON] підписано 03.06.2019р. з батьком дитини - [PERSON] ( а.с.22,29) З акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 17.06.2020р. вбачається, що будинок складається з 4-х кімнат, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини облаштована окрема кімната. В будинку , крім дитини , проживають: батько дитини , дідусь, бабуся.( а.с.46) Відповідно до частин 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської районної в м. Херсоні ради затверджено висновок № 2-49/1717 від 21.10.2020р. щодо визначення місяця проживання дитини [PERSON] , [INFO] про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] ( а.с.88-89) Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За ч.1ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні судом питання про визначення місця проживання дітей, суд звертає увагу на те, чи мають батьки реальну можливість займатися дитиною, створити їм необхідні умови для виховання і розвитку; рід діяльності батьків, режим їх роботи, матеріальне становище батьків. Виходячи з обставин справи, враховуючи визнання позову відповідачем, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що в даний час, з метою створення стабільних та гармонійних умов її розвитку, комфортне проживання та належне виховання дитини буде забезпечено у разі їх проживання разом із батьком. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи зазначені норми, суд виходить із того, що оскільки місце проживання дитини [PERSON] визначено разом з батьком, тому вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує позивач, підлягає зміні із зменшенням частки аліментів з визначенням на одну дитину - [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі ј частин усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про припинення стягнення аліментів з позивача з 01.02.2020р. та вважає її зайво заявленою Тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial