Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 1700543,75грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 04.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/7299/85/56594 згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 72200 доларів США строком по 07.04.2028 року, відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,25 річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти у розмірі 72200 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №ОІМБ55123 від 07.04.2008 року. Заборгованість станом на 12.03.2011 року становить 214306,53 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом - 71940,67 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 23953,78 доларів США, загальна сума пені - 118412,08 доларів США. Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитним договором, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 04.04.2008 рокуміж Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/7299/85/56594 згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 72200 доларів США строком по 07.04.2028 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,25 річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Відповідно до п.9.1 Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань Кредитор має право вимагати дострокове погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги включаючи проценти за кредитом, пеню та штрафи. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за Кредитним договором №014/7299/85/56594 від 04.04.2008 року, що така станом на 12.03.2011 року становить 214306,53 доларів США (в тому числі заборгованість за кредитом - 71940,67 доларів США. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 23953,78 доларів США. загальна сума пені - 118412,08 доларів США), що в еквіваленті до національної валюти станом на 12.03.2011 року становить 1700543,75 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 02.03.2017 року відповідач не вніс кошти на погашення заборгованості перед позивачем. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач за Кредитним договором №014/7299/85/56594 від 04.04.2008 рокуне сплатив у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 12833,69 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1700 грн. судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved