Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2008 року [PERSON] за кредитним договором № 014/4080/82/40422, укладеним між ним та банком, отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 11 220 доларів США строком до 02 вересня 2018 року та платою за користування ним у розмірі 14,8 % річних. У забезпечення виконання вказаного зобовязання того ж дня було укладено договір поруки №014/4080/82/40442, за яким відповідач [PERSON] зобовязалася відповідати за невиконання [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між позивачем та [PERSON] 02 квітня 2009 року було укладено додаткову угоду № 014/4080/82/40422 про зміну умов погашення кредиту (реструктуризацію), шляхом тимчасового зменшення розміру щомісячного платежу по кредиту. Оскільки відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, у такого станом на 08 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 9 421,48 доларів США, що становить 122 010,09 грн., з яких 7 716,84 доларів США, що становить 99 934,66 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі 264,59 доларів США, що становить 3 426,49 грн. прострочена сума боргу; 680,93 долари США, що становить 8 818,18 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 1 023,71 долар США, що становить 13 257,25 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представники позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання також не зявилися, однак останній подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, а при стягненні пені застосувати позовну давність терміном 1 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4080/82/40422, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 11 220 доларів США під 14,85 % річних (з можливістю їх подальшої зміни на підставі п. 1.2 договору) строком на 120 місяців. У відповідності до додаткової угоди № 014/4080/82/40422 від 02 квітня 2009 року до Кредитного договору №014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) Кредиту, за якими тимчасово, на період з 12 квітня 2009 року до 12 квітня 2010 року (кредитні канікули), домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, та викласти такий разом із розрахунком сукупної вартості кредиту в новій редакції в Додатках № 1, 2 до даної додаткової угоди (а. с. 6-16, 21-26). Також встановлено, що в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 02 вересня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 014/4080/82/40422, згідно якого остання взяла на себе на добровільних засадах зобовязання відповідати перед кредитором за всіма борговими зобовязаннями боржника по сплаті будь-яких сум, що виникають з положень кредитного договору № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року, а саме повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. 02 квітня 2009 року у додатковій угоді № 014/4080/82/40422 до Кредитного договору № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року [PERSON] надала згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вказаної додаткової угоди та підтвердила, що її зобовязання як поручителя відповідно до договору поруки № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року зберігаються та забезпечують виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року із врахуванням внесених змін (а. с. 17-24). Крім цього встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 014/4080/82/40422, а саме належним чином не здійснював платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такого станом на 08 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 9 421,48 доларів США (122 010,09 грн.), з яких 7 716,84 доларів США (99 934,66 грн.) заборгованість за кредитом, в тому числі 264,59 доларів США (3 426,49 грн.) прострочена заборгованість за кредитом; 680,93 доларів США (8818,18 грн.) заборгованість за відсотками та 1 023,71 долар США (13 257,25 грн.) розрахована пеня (а. с. 29-30). 23 вересня 2014 року ПАТ «[PERSON] Аваль» відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» письмово повідомило відповідачів про наявність заборгованості шляхом надіслання письмових вимог про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, а саме погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору, та усунення порушення основного зобовязання протягом встановленого договором строку з дати отримання вимог, однак останні залишилися без виконання (а. с. 27-28). Згідно п. п. 9.1., 9.3 кредитного договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Позичальник зобовязаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за цим договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її предявлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за іпотечним договором (або предявити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України (а. с. 6-14). Відповідно до п. 3.4 договору поруки у випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобовязань за кредитним договором, банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи частині (а. с. 17-20). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2.1. кредитного договору позичальник зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору й тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. У відповідності з п. 16.3. цього ж договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за кредитним договором позичальник сплачу кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно. Сплата пені здійснюється в порядки та строки, передбачені для здійснення ануїтетних платежів за кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу кредитора. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання (а. с. 6-14). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. п. 3.1., 3.7. договору поруки № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобовязань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки та відшкодування збитків. При простроченні виконання своїх обовязків, як вони визначені в п. 3.5. цього договору, поручитель зобовязаний виплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення, за кожен день прострочення (а. с. 17-20). Отже, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 014/4080/82/40422 від 02 вересня 2008 року, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками є обґрунтованою. Що стосується стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, то з врахуванням заявленого представником відповідача клопотання про застосування строків позовної давності в частині заборгованості по пені суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою (пенею). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Так, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність тривалістю в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У той же час нормою ч. 3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що розрахунок заборгованості по пені проведений за період, що перевищує визначений Законом строк спеціальної позовної давності, а представник позивача просить застосувати наслідки такого спливу, тому суд приходить до висновку, що пеня підлягає стягненню в межах однорічного строку, а саме у розмірі 823,08 доларів США (а. с. 29-30, 89). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, та у разі часткового задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 1220,10 грн. судового збору. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (97,87 % від ціни позову), з відповідачів слід стягнути на користь позивача по 597,06 грн. (1220,10 грн. х 97,87% : 2) судового збору.

Outcome: partial