Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням та припинення реєстрації. Вказує на те, що він, [PERSON] , на підставі договору довічного утримання серії та номера 2581 від 06.07.2015 являється власником житлового будинку [ADDRESS] . Ще за життя попередній власник вище вказаного житлового будинку [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрував до вказаної адреси гр. [PERSON] . На його прохання добровільно знятись із реєстрацію із його домоволодіння, відповідачка не реагує. У вказаному житловому будинку вона не проживає уже довгий час. Із 2015 року [PERSON] перебував під його постійним наглядом, і з того часу відповідачку не зустрічав у домоволодінні. Позивач в судове засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать почтові повідомлення, та оголошення що знаходяться на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://hs.ck.court.gov.ua,за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, нею не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача [PERSON] , третьої особи: Виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] являється власником житлового будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] . Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності зі ст. 72 ЖК України, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення є відсутність особи понад встановлених законодавством строків. Відповідно ст. 71 ЖК України за особою зберігається право користування житловим приміщення на протязі 6 місяців. Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в здійсненні права власності є підставними та підлягають задоволенню, оскільки відповідачка, будучи зареєстрованою в житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, не проживає в ньому більше року, чим чинить перешкоду в здійсненні права власності, а тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщення, а саме житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] ., що належить [PERSON] на праві приватної власності. На підставі ст.ст. 386, 391,405 ЦК України,

Outcome: approved