Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач зазначив, що [INFO]. померла [PERSON], яка за життя склала на його користь заповіт на все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі на все, що буде їх належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом, що розташована на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці, оскільки про наявність зазначеного заповіту не знав. Представник відповідача у підготовче судове засідання надала заяву про те, що проти задоволення цих вимог не заперечує, правом надання відзиву не скористалася. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO]. померла [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11) та право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом, що розташована на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області (а.с.10). За життя, 21.10.2015р., спадкодавець склала на користь позивача заповіт на все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі на все, що буде їх належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право (а.с.9). Постановою від 27.07.2018р. приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Пузанової Н.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку на її прийняття (а.с.12). Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO]., з заявою про прийняття спадщини - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,17га, розташованої на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, на підставі заповіту від 04.07.2013р. звернулася [PERSON], [INFO]. (а.с.22, 28). Крім того, в матеріалах спадкової справи наявний заповіт, складений 21.10.2015р., спадкодавцем на користь позивача на все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі на все, що буде їх належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, зареєстрований секретарем Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області за №22 (а.с.32). Згідно ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за цим заповітом, і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту на його користь він не знав. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно матеріалів спадкової справи, нотаріус при її заведенні за даними Спадкового реєстру 13.12.2017р. з'ясувала про наявність іншого заповіту спадкодавця, на користь позивача, але дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, або здійснення його виклику як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, не вчинила. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (правова позиція Верховного суду України у справі 6-496цс17 від 06.09.2017р.). Аналізуючи матеріали справи, суд не вбачає підстав для відступу зазначеної правової позиції, і вважає за потрібне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved