Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідачів [PERSON] сільської ради та Солонцюватської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивуються тим, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання представник відповідача - [PERSON] сільської ради не зявився, про день та час судового розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. В судове засідання представник відповідача - Солонцюватської сільської ради не зявився, про день та час судового розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] за заповітним розпорядженням від 03 листопада 2011 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], вчинено особисте розпорядження на випадок смерті та призначено спадкоємцем [PERSON] на земельну ділянку, площею 12,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520886900:02:000:0041, на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. [PERSON] помер 24 червня 2013 року (актовий запис про смерть [PERSON] сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №6 від 25 червня 2013 року). Частиною 1 ст.1221, ст.1216,1217, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Абзацами 1, 2,3,6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №8 встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] по день смерті був зареєстрований жителем за адресою: с. Седнівка Устинівського району Кіровоградської області. Актовий запис про смерть [PERSON] видано [PERSON] сільською радою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] зареєстрований жителем за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] про заповітне розпорядження [PERSON] стало відомо у листопаді 2016 року. Згідно спадкової справи [PERSON], який помер 24 червня 2013 року, що перебуває у провадженні Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, [PERSON], заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, подано до нотаріальної контори 03 листопада 2016 року. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині та інших спадкоємців за законом або заповітом. Нотаріусом, відповідно до положень ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», винесено постанову від 07 листопада 2016 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії за пропуском строку (шість місяців) подання до нотаріальної контори заяви прийняття спадщини за заповітом, який починається з часу відкриття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 24 червня 2013 року. Якщо спадкоємець протягом зазначених у ст. 1270 ЦК України строків (6 місяців) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не при\-йняв її. Спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, має право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо суд встановить, що причини пропуску строку для прийняття спадщини були поважними (тривале відрядження, хвороба тощо), то він визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Під час судового розгляду справи встановлено, що законодавством не встановлено переліку поважних причин, вони визнаються поважними при розгляді справи судом. Зазначена позивачем [PERSON] причина пропуску строку для прийняття спадщини за заповітним розпорядженням [PERSON] судом визнається, як поважна причина, так як позивачу [PERSON] про заповітне розпорядження [PERSON], яким його призначено спадкоємцем на земельну ділянку, стало відомо у листопаді 2016 року, і 13 листопада 2016 року [PERSON] подано до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи.[PERSON] та [PERSON] родинними відносинами не повязані.Головною ознакою встановленою судом поважної причини для спадкоємця [PERSON] пропуску строку для прийняття спадщини за заповітним розпорядженням [PERSON] є те, що унеможливлює для нього своєчасне звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд виносить рішення, в якому зазначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини без жодних обмежень його певним числом днів чи місяців. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Судові витрати по справі за заявою позивача [PERSON] не відшкодовуються.

Outcome: approved