Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача суму 1 748,40 гривень кредиторської заборгованості відповідно оборотно-сальдовій відомості по рахунку 372 (програма « 1С-бухгалтерія») за 2013 рік. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився з невідомої для суду причини, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи по справі КП «Чистота-2» Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явився з невідомої для суду причини, про час, місце та дату слухання справи сповіщений належним чином, а тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи по справі Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи документів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та представника третьої особи про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. З 01.12.1992 року по 01.02.2013 року [PERSON] працював на комунальному підприємстві «Автоколона № 3» Мелітопольської міської ради Запорізької області на посаді водія автотранспортних засобів /а.с. 7-8/. У судовому засіданні встановлено, що протягом жовтня, листопада та грудня 2012 року у зв'язку з тяжким фінансовим становищем на підприємстві, позивач за власні кошти проводив заправку службового автомобіля паливом, з метою своєчасної доставки продуктів у дошкільні заклади м. Мелітополь, Запорізької області. Відповідно до листа виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № Ко-1075/з від 17.10.2013 року відповідно до якої згідно з додатком №2 до передавального акта КП «Автоколона № 3» ММР ЗО станом на 03 жовтня 2013 року кредиторська заборгованість відповідно оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 372 (програма « 1С-бухгалтерія») за 2013 рік перед [PERSON] складає 1 748,40 грн. /а.с. 9/. Крім того, директору КП «Чистота-2 » ММР ЗО було рекомендовано провести розрахунки з підзвітними особами, та рекомендовано звернутися до Мелітопольського міськрайонного суду для захисту своїх прав. 01.02.2013 року Наказом №12127/02 від 28.01.2013 року [PERSON] було звільнено з посади водія автотранспортного засобу за згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності зі ст.47 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язані в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і зробити з ним розрахунок у терміни, визначені ст.116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що станом на 28 квітня 2014 року кредиторська заборгованість по розрахунках з підзвітними особами не проведено. У відповідності зі ст.117 КЗпП України у випадку невиплати з вини чи власника уповноваженого їм органа належних звільненому працівнику сум у терміни, зазначені в ст.116 КЗпП України, підприємство повинне виплатити працівнику його середній заробіток за увесь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач зобов'язаний виплатити позивачу 1 748,40 гривень кредиторської заборгованості відповідно оборотно-сальдовій відомості по рахунку 372 (програма « 1С-бухгалтерія») за 2013 рік.

Outcome: approved