Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 014/14-10/43 G55 від 10.10.2006 року, № 014/14-10/71 G55 від 27.10.2006 року, № 014/14-10/113 G55 від 14.11.2006 року, що були укладені в рамках Генеральної угоди № G55 від 10.10.2006 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 55 000 дол. США за договором № 014/14-10/43 G55 від 10.10.2006 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, в розмірі 300 000 дол. США за договором № 014/14-10/71 G55 від 27.10.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік та 17 000 дол. США за договором № 014/14-10/113 G55 від 14.11.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитних договорів. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 12.02.2014 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 547 040,09 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день проведення розрахунку еквівалентно 4 677 575 грн. 70 коп. (чотири мільйони шістсот сімдесят сім тисяч п'ятсот сімдесят п'ять гривень 70 копійок). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів наведених в ньому. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Генеральну угоду № G 55, за якою банк зобов'язався надавати відповідачу кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї Генеральної угоди і які є її невід'ємними частинами. В межах Генеральної угоди між банком та [PERSON] 10.10.2006 року укладено кредитний договір № 014/14-10/43 G55, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 55 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення 06.10.2013 року. 27.10.2006 року в межах угоди сторони уклали кредитний договір № 014/14-10/71 G55, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 300 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення 09.10.2013 року. Також, у рамках Генеральної угоди банк та позичальник 14.11.2006 року уклали кредитний договір № 014/14-10/113 G55, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 17 000 дол. США, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення 13.11.2013 року Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач, систематично порушував строки сплати кредиту та процентів, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитними договорами (а.с. а.с. 4-9). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 12.02.2014 року проведено розрахунок заборгованості за оспорюваними кредитними договорами, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 547 040,09 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день проведення розрахунку еквівалентно 4 677 575 грн. 70 коп. (чотири мільйони шістсот сімдесят сім тисяч п'ятсот сімдесят п'ять гривень 70 копійок), з яких: - заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/43 G55 10.10.2006 року становить: 41 370 дол. США - заборгованість по кредиту, 32 370 дол. США - заборгованість по відсотках, 6 683,31 дол. США - пеня; - заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/71 G55 від 27.10.2006 року становить: 225 656,28 дол. США - заборгованість по кредиту, 178 867,2 дол. США - заборгованість по відсотках, 37 109,9 дол. США - пеня; - заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/113 G55 від 14.11.2006 року становить: 12 787,27 дол. США - заборгованість по кредиту, 10 135,42 дол. США - заборгованість по відсотках, 2 060,29 дол. США - пеня; Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаними договорами відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами в рамках Генеральної угоди від 10.10.2006 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 612, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 1, 197 ч.2 ЦПК України,

Outcome: approved