Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тисменицького районного суду від 18.05.2016 року розірвано. В шлюбі народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та проживає з нею і перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його здоров`ям. Просила стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх його видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тисменицького районного суду від 18.05.2016 року розірвано. Під час шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача,\~з урахуванням вказаних обставин, відповідно до вимог ч.1\~ст.184 СК України,\~слід стягнути на\~користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст.\~180-\~183\~СК України\~та

Outcome: approved