Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з [PERSON] надміру виплачені за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг у сумі 2452,39 грн та судовий збір. При поданні позову покликається на те, що відповідачу призначено вищевказаний вид допомоги, як особі яка стояла на обліку в структурних підрозділах позивача. В результаті проведеної позивачем перевірки встановлено перебування відповідача на непідконтрольованій окупованій території України понад 60 календарних днів у період з 08.11.2016 по 31.03.2017 (144 дні), про що [PERSON] не повідомив позивача, хоч зобов`язаний був це зробити за три дні до виїзду, отримав виплату щомісячної допомоги. Надмірно виплачені кошти відповідач у добровільному порядку не повернув. У відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Просить позов задовольнити. 27 квітня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15 травня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Відповідач взятий позивачем на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та зареєстроване місце перебування - [ADDRESS] , що підтверджено довідкою від 28.04.2015 № 1333000709. 01 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням позивача від 25.11.2016 призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 01.11.2016 по 30.04.2017. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Згідно з ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. У відповідності до абз.3 ч.1 вказаної статті, у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Відповідно до п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі -Порядок) виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Згідно з п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно витягу з протоколу позивача № 5 від 31.03.2017 позивачем вирішено припинити виплату адресної допомоги відповідно до п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем проживання у зв`язку із виїздом 08.11.2016 відповідача за межі території України, контрольованої українською владою, та станом на 01.02.2017 не повернувся, що вказує на відсутність відповідача понад 60 днів. Рішенням позивача від 18.04.2017 №16 вирішено повернути надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 18.04.2017 у розмірі 2452,39 грн. Позивачем 15 жовтня 2019 року було скеровано повідомлення відповідачу про повернення надміру виплачених коштів, будь-які дані про добровільне повернення таких коштів відповідачкою судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд прийшов переконання, оскільки встановлено факт отримання відповідачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, наявність даних про повернення відповідача у покинуте місце постійного проживання на термін, що перевищує 60 днів, що підтверджено достовірними доказами, відсутність доказів добровільного повернення надміру виплачених коштів, які набуті без достатньої правової підстави, суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути спірні кошти, а позов задовольнити повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved