Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів, третьої особи про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS], що складається в цілому з двох кімнат, житловою площею 33,5 кв.м., та кухні, загальною площею 38,4 кв.м., комори в підвалі площею 2,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті бабці [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що після її смерті звернувся у встановлений законом строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, і 19.03.2015 року державним нотаріусом йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS]. В частині видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу ? частину квартири йому було відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак вважає, що спадщину в цій частині також прийняв, і зазначене спадкове майно перебувало у власності спадкодавця на час її смерті, оскільки вказану ? частину квартири [PERSON] прийняла у спадщину після смерті іншого співвласника квартири [PERSON] [INFO] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 21.11.1994 року. При цьому зазначив, що дійсно [PERSON] не здійснила реєстрацію права власності на вказану частину квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, однак спадщину прийняла, проживаючи в квартирі після смерті [PERSON], а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, дали пояснення аналогічні вище наведеним. Представник відповідачів Львівської міської ради та виконавчого комітету Львівської міської ради Попович Я.Д. в судовому засіданні заперечив в частині позовних вимог до виконавчого комітету Львівської міської ради, як безпідставно заявлених, оскільки виконавчий комітет Львівської міської ради не набуває право власності на спадкове майно в порядку визнання його відумерлим. В такому випадку право власності переходить до територіальної громади м.Львова, яку представляє Львівська міська рада. Щодо підставності вимог про визнання права власності на спадкове майно вказав, що дійсно на ? частину спірної квартири спадкодавцем [PERSON] не зареєстровано право власності, однак не заперечив, що в справі є достатні докази про набуття спадкодавцем права власності на вказане нерухоме майно, а тому у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, явку свого представника не забезпечила повторно, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, матеріали спадкової справи, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав. Як вбачається з Свідоцтва про смерть (а.с.14), [PERSON] померла [INFO] у м.Львові, про що складено відповідний актовий запис № 679 від 18.09.2014 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як встановлено судом, спадкоємцем після смерті [PERSON] є її внук [PERSON] на підставі заповіту від 04.06.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Долинською М.С. (а.с.16), згідно якого спадкодавець заповів спадкоємцю належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Однак, як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2015 року (а.с.17), виданого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Кропельницькою Н.І., та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.21), в порядку спадкування після смерті [PERSON] позивачем набуто у власність лише ? частину квартири [ADDRESS]. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на іншу ? частину квартири [ADDRESS] позивачу відмовлено листом від 19.03.2015 року № 816/02-14 (а.с.15), з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В той же час, як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] в порядку приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» була набута у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності від 17.12.1993 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] [INFO], її дочці [PERSON], як спадкоємцю першої черги за законом, Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 21.11.1994 року (а.с.13) - на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 07.10.2014 року (а.с.12), спадкоємцем зазначене свідоцтво про право власності на спадщину за законом в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» не зареєстровано. Незважаючи на те, що [PERSON] на час смерті не було завершено процедуру реєстрації права власності на ? частину спірної квартири, суд вважає, що на час смерті спадкодавець позивача володіла необхідним обсягом прав власника в цілому квартири [ADDRESS] і таке нерухоме майно входило в об'єм спадкового майна на момент її смерті, оскільки квартира була набута у власність в порядку приватизації спадкодавцем та [PERSON] Після смерті [PERSON] у встановлені строки (на той час діючого ЦК України 1960 року) [PERSON] звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Одночасно суд враховує, що у зв'язку із смертю [PERSON] процедуру державної реєстрації за нею права власності на спірне нерухоме майно у встановленому законом порядку, завершити неможливо. З врахуванням наведеного, а також того, що позивач, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини, звернувшись у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору, та в частині оформив право власності на спадкове майно, однак не отримав правовстановлюючого документу на іншу частину спадкового майно з причин, що не залежали від його волі, а на момент смерті його спадкодавцю [PERSON] належало на праві власності спірне спадкове майно, позовні вимоги слід задоволити частково.

Outcome: dismissed