Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про компенсацію майнової шкоди в сумі 43\~723 грн., вказуючи що в 2008 році [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі: 8430 грн. для реєстрації договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: м. Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51. Ця квартира була придбана за 454\~500, 00 грн., які відповідач отримала у кредит в банку. Квартира була оформлена на відповідача. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 1892, зареєстрований в КП «Харківське міське БТІ». В 2008-2009 році за рахунок грошових коштів позивача було проведено ремонтні і оздоблювальні роботи, необхідні для приведення вказаної квартири в житловий стан. Витрати особистих коштів позивача на придбання будівельних матеріалів, обладнання і виконання робіт склали 35293 грн., з яких 16843 грн. витрати на придбання матеріалів і обладнання, 18450 грн. вартість виконаних робіт. Загалом витрати позивача на придбання і ремонт квартири склали 43723 грн. , які і просить стягнути з відповідача. В судове засідання зявився представник позивача, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала частково в сумі 35043 грн. та пояснила, що дійсно в 2008 році вона придбала однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], за 454\~500, 00 грн. Для оформлення вказаної квартири вона отримала кредит у банку. Для проведення оплат за реєстрацію договору купівлі-продажу квартири вона звернулась до свого знайомого, позивача по справі, і отримала від нього 8430 грн. Потім позивач проводив ремонтні та оздоблюючи роботи в цій квартирі, бо на час придбання цієї квартири, вона знаходилась у непридатному для проживання будівельному стані. Загалом позивач за свої особисті кошти придбав будівельні матеріали, виконав будівельні роботи на суму 26613 грн., з яких 16843 грн. витрати на придбання матеріалів і обладнання, 9770 грн. вартість виконаних робіт. Грошові кошти позивачу до цього часу не повернула, бо вважала, що нема в цьому потреби, через те, що вони стали проживати в цій квартирі у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач стверджує, що роботи по встановленню перегородок з гіпсових панелей виконував не позивач, а інші особи з якими вона розрахувалась своїми особистими коштами. Тому вона не визнає позов в частині стягнення 8680 грн. оплата за виконання вищевказаних робіт. Доказів на підтвердження своїх заперечень надати не може. Відповідач в судове засідання 11.12.2015 року не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи ( а.с. 121), причин неявки суду не повідомив. Враховуючи думку представника позивача та те, що відповідач неоднократно не зявляється в судові засідання, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи, додержання яких передбачено ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що справу слід слухати у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперчень , крім випадків , встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач у 2008 році передав відповідачці грошові кошти у сумі 8430 грн. для реєстрації відповідачем договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: м. Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1892, зареєстрований в КП «Харківське міське БТІ». Протягом 2008-2009 року за рахунок грошових коштів позивача було проведено придбання будівельних матеріалів, обладнання і виконано ремонтні роботи на суму 35293 грн. Загалом позивач витратив на придбання і ремонт квартири, яка знаходиться у власності відповідачки 43723 грн. Вказані збитки позивача до цього часу відповідачем не компенсовані. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами. Суду надано договір купівлі продажу на імя відповідачки однокімнатної квартири за адресою: м. Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1892, Довідка про реєстрацію договору в КП «Харківське міське БТІ», технічний паспорт вказаної квартири, з яких відомо, що квартира була придбана в будівельному стані. Згідно з наданими чеками та товарними накладним, які надала сторона позивача протягом 2008 2009 року в будівельних магазинах Харкова було придбано будівельні матеріали та побутове обладнання на суму 16843 грн. Висновок незалежної оцінки квартири [ADDRESS] «а» м. Харкова, від 16.11.2009 р. містить відомості про те, що кв.51 має оздоблений вигляд, встановлені внутрішні перегородки між приміщеннями, квартира обладнана сантехнічним обладнанням, автономною системою опалення та додатковими входами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 11.12.2015 року пояснила, що знає позивача і відповідача, які спільно проживають в квартирі 51 будинку, 1- «а» по вул. Підлісній в м. Харкові, де вона сама працює в обслуговуючій компанії. В 2008-2009 роках позивач проводив ремонтні роботи у вказаній квартирі. Свідок особисто бачила, як позивач привозив будівельні матеріали, розраховувався з водієм, проводив ремонтні роботи, зокрема встановлював перегородки з гіпсокартону. Свідок повідомила, що вона неодноразово допомагала позивачу прибирати після виконаних робіт в квартирі, при цьому він особисто сплачував їй гроші. Також спілкуючись з позивачем і відповідачкою вона знає, що відповідачка визнавала факт витрати позивачем своїх особистих коштів на ремонт вказаної квартири. Але закупівлю будівельних матеріалів позивач в її присутності не проводив і в будівельні магазини вона з ним не їздила. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, вказана норма містить імперативний припис виконувати зобов'язання належним чином, тобто вчинити дію, яка є об'єктом зобов'язання у точній відповідності до усіх елементів, які визначають зміст зобов'язання, тобто за предметом, строком, способом та іншими елементами. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Ст.22 ЦК України передбачає можливість відшкодування збитків в повному обсязі та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також визначає, що збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved