Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ТОВ «Аброн» заборгованості у розмірі 20 000,00 грн., пені за прострочення поставки товару у розмірі 2 120,00 грн. та судового збору у розмірі 908,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.11.2020 року директор ТОВ «Аброн» [PERSON] отримав від позивача кошти в сумі 20 000 грн. в якості передоплати згідно рахунку відповідача № 80 від 04.11.2020 року на оплату плиткоріза Sigma Series 3 МАХ, 156 см, що підтверджується власноручно написаною 04.11.2020 року [PERSON] розпискою на суму 20 000 грн. Позивач стверджує, що він виконав своє зобов`язання щодо передоплати товару за рахунком № 80 від 04.11.2020 року, однак станом на 01.02.2020 року відповідач не виконав зобов`язання стосовно поставки вказаного товару. Будь-яких повідомлень про причини невиконання такого зобов`язання, а також звернень щодо відстрочення поставки товару від постачальника покупцю не надходило, що свідчить про безпідставність невиконання договірного зобов`язання. 29.12.2020 року він на адресу відповідача та третьої особи надсилав претензію з вимогою поставити товар з обов`язковим попереднім повідомленням про таку поставку у телефонному режимі або повернути сплачену суму 20 000 грн., проте відповіді на претензію надано не було. З посиланням на норми ст. ст. 525, 526, 530, 549, 611, 629, 693 ЦК України, ст. ст. 173, 222, 231 ч. 2 ГК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20 000,00 грн. та пеню за прострочення поставки товару у розмірі 2 120,00 грн. з розрахунку 0,1 відсотка суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов`язання. Ухвалою суду від 16.02.2021 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, роз`яснено позивачу, відповідачу та третій особі порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 12, 13). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з додатками відповідачем та третьою особою були отримані 09.03.2021 року, про що свідчать наявні у справі повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 18, 19). Ухвалою суду від 16.04.2021 року повернуто без розгляду заяву позивача про виклик свідка. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач суду подав про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату судового засідання був повідомлений 30.03.2021 р., третя особа [PERSON] повідомлений 05.04.2020 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих відправлень (а.с. 36, 36). Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно норми частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи убачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати із договорів та інших правочинів, чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідачем ТОВ «Аброн» видано рахунок на оплату № 80 від 04 листопада 2020 року покупцю для оплати товару - плиткоріза Sigma Series 3 МАХ, 156 см, на суму 26 000,40 грн. (а.с. 5). За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Аброн», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42737837, є [PERSON] (а.с. 32). Позивач зазначає, що на виконання своїх зобов`язань по оплаті вартості товару ним сплачено кошти 20 000 грн. На підтвердження цих обставин позивач надав розписку від 04.11.2020 року, зі змісту якої убачається, що [PERSON] отримав кошти в сумі 20 000 грн., як передоплату згідно рахунку № 80 від 04.11.2020 року за плиткоріз (а.с. 4). Відповідно положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. За нормою ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Отже, між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, на виконання умов якого позивачем була здійснена попередня оплата товару у розмірі 20 000 грн. З матеріалів справи убачається, що ТОВ «Аброн» не передало позивачу [PERSON] зазначений у рахунку на оплату товар - плиткоріз. 29.12.2020 року позивач на адресу відповідача та третьої особи надсилав претензію з вимогою протягом 10 днів з моменту отримання претензії поставити товар з обов`язковим попереднім повідомленням про таку поставку у телефонному режимі або повернути сплачену суму передоплати в розмірі 20 000 грн. на картковий рахунок позивача (а.с. 6-7). За повідомленням позивача, відповідь на вищевказану претензію відповідачем не надавалась, претензія виконана не була. У спростування вказаних доводів позивача щодо невиконання зобов`язань за укладеним правочином будь яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно частини 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України). Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно положень частини 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачем суду не надано жодних доказів на підтвердження факту продажу позивачу товару чи повернення останньому грошових коштів, які одержані в рахунок попередньої оплати товару. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно положень частини 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, за викладених обставин, позовні вимоги в частині повернення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у розмірі 20 000 грн. За заявленими вимогами позивач ще просить стягнути з відповідача пеню за прострочення поставки товару у розмірі 2 120 грн. з посиланням на ч. 2 ст. 231 ГК України. Пеня, як убачається із доданого до позову розрахунку, нарахована за період з 29.12.2020 по 02.02.2021 року, виходячи із суми заборгованості 20 000 грн. за ставкою 0,1 % за кожний день прострочення, що становить 720 грн., що також включає штраф за прострочення понад 30 днів з розрахунку 7% від суми боргу - 1 400 грн. За приписами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Господарський кодекс України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України). Позивач по справі є фізичною особою і на спірні правовідносини норми Господарського кодексу України не поширюються. Відповідно частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у розмірі 20 000 грн. у рахунок повернення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу. В частині стягнення пені у розмірі 2 120 грн. слід відмовити у зв`язку з тим, що такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн. (а.с. 9).

Outcome: partial