Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Чортківської міської ради Тернопільської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві вказав, що після смерті баби [PERSON], [INFO], відкрилася спадщина. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла батькові позивача - [PERSON], який також помер [INFO]. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини позивач не звернувся в нотаріальну контору. Причиною пропущення ним шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини є те, що він перебував у Польщі на заробітках. Він відправив з Польщі заяву про прийняття спадщини в нотконтору, однак вочевидь лист не дійшов, оскільки, нотаріальна контора його не отримала. Тому позивач просить встановити додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини терміном два місяці.. Представник позивача - адвокат Калінніков М.О. в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримує, просить встановити додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном два місяці з часу набрання судовим рішенням законної сили. Представник відповідача - Чортківської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить розгляд справи проводити без його участі. Оскільки, представник відповідач визнає позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, який не з'явився в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 14 вересня 1993 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові та батькові позивача - [PERSON]. [INFO] в м. Чортків Тернопільської області [PERSON] померла, про що 14 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис № 95 та Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після іі смерті відкрилася спадщина. Однак, батько позивача спадщину не оформив. Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. № 74/01-166 від 05 лютого 2019 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки, ним пропущено визначений законом шестимісячний строк. Позивач є спадкоємцем за законом, однак, пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Причиною пропущення ним шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини є те, що позивач перебував на заробітках в Польщі і направив на адресу нотаріальної контори листа з заявою про прийняття спадщини після смерті баби. Однак, як з'ясувалося лист не дійшов і загубився. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. В суду немає відомостей, чи перевірив нотаріус при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та відповідно чи вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця [PERSON] З огляду на зазначене, суд вважає, що причина пропуску строку є поважною та відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України необхідно визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved