Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Ізянської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Позов мотивовано тим, що позивачем побудовано житловий будинок за адресою с.Іза, вул.Б.Хмельницького,16 Хустського району, який ним було збудовано за власні кошти на земельній ділянці, площею 0,10 га, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії Р3 №180661 від 26.06.2003 року. За замовленням позивача [PERSON] ДПТІ виготовлено технічний паспорт на самовільно збудований житловий будинок, однак за відсутності відповідного дозволу на будівництво, він не може його ввести в експлуатацію та використовувати належним чином. Враховуючи, що земельна ділянка, на якій позивачем здійснено самочинне будівництво, належить йому на праві приватної власності з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і не порушено права інших осіб, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний вище самочинно збудований будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Ізянської сільської ради в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ст.158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В ході розгляду справи встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,10 га, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії Р3 №180661 від 26.06.2003 року. Цільове призначення вказаної земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель. Позивач, не порушуючи права інших осіб, побудував житловий будинок за адресою с.Іза, вул.Б.Хмельницького,16 Хустського району на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності без відповідних дозвільних документів і станом на сьогоднішній день, дане будівництво є самочинним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved