Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за газопостачання, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини, щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Геологів, будинок 58 та зареєстрований як побутовий споживач, особовий рахунок № 200003082. Стверджує, що з січня 2013 року по травень 2017 року відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу відповідно до особового рахунку № 200003082 за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року нараховано 33787 гривень 86 копійок, відповідачем оплачено за цей період 11926 гривень 03 копійки, заборгованість станом на 01 січня 2013 року складає - 01 гривня 00 копійок, у звязку з чим, заборгованість на 01 листопада 2017 року складає 21860 гривень 83 копійки. Приріст інфляції за період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2017 року складає 6199 гривень 27 копійок, а 3% річних складає 1079 гривень 83 копійки. Просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 21860 гривень 83 копійки, а також 4020 гривень 72 копійки інфляційні збитки, 789 гривень 53 копійки 3% річних та судові витрати, сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі не проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: вул. Геологів, будинку 58 м. Бахмут, Донецької області. У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року по особовому рахунку № 200003082 існує заборгованість в розмірі 21860 гривень 83 копійки. Згідно з п.5 ч.2\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. У відповідності до\~ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі\~ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року, сума заборгованості за цей період складає 21860 гривень 83 копійки, інфляційні збитки за період з 01 січня 2014 року по 10 жовтня 2017 року становлять 4020 гривень 72 копійки, та 3% річних становить 789 гривень 53 копійки. Вказане відображено у представленому представником позивача розрахунку заборгованості. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не здійснив оплату за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2017 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним відповідно до платіжного доручення № 117 від 31 січня 2018 року.

Outcome: approved