Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», приватного нотаріуса [PERSON] про зобов'язання вчинити дії. Свій позов мотивує тим, що у 2007 році між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки належної на період укладення даного договору квартири [ADDRESS]. Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2011 року, скасовано вищезазначений договір іпотеки та визнано за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]. Зазначає, що в серпні 2013 року звернувся в ПАТ «Дельта Банк» з проханням надіслати приватному нотаріусу [PERSON] повідомлення про визнання договору іпотеки недійсним, без якого остання не вправі виключити з реєстру заборон належну йому квартиру. На підставі викладеного, просить суд зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» надіслати приватному нотаріусу [PERSON] повідомлення про визнання недійсним договору іпотеки № 1913 від 03 серпня 2007 року та зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] вчинити дії щодо зняття заборони відчуження квартири [ADDRESS] та виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження майна. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечував щодо задоволення позову. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено договір іпотеки № 500/Zфквіп-07 на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2011 року, визнано недійсним договір іпотеки № 500/Zфквіп-07 від 03 серпня 2007 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Укрпомбанк» на квартиру [ADDRESS], та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 9 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Як вбачається з копії заяви, поданої 01 серпня 2013 року голові Ради Директорів АТ «Дельта Банк», [PERSON] просив банк надіслати заяву про реєстрацію припинення іпотеки приватному нотаріусу [PERSON] Однак, як встановлено судом, ПАТ «Дельта Банк» не було надіслано приватному нотаріусу [PERSON] відповідну заяву. Із змісту ст.ст. 317, 321 ЦК України слідує, що власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відмова ПАТ «Дельта Банк» у надісланні заяви про реєстрацію припинення іпотеки приватному нотаріусу [PERSON] обмежує його право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України. Таким чином, суд приходить до висновку що вимога позивача щодо зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» надіслати приватному нотаріусу [PERSON] заяву про реєстрацію припинення іпотеки та обтяження на квартиру [ADDRESS] підлягає до задоволення. В задоволенні вимоги позивача щодо зобов'язання приватного нотаріуса [PERSON] вчинити дії щодо зняття заборони відчуження квартири [ADDRESS] та виключити з державного реєстру іпотек запис про обтяження майна слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною. Так як, відповідно по ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Судом не встановлено, що приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] та виключення з державного реєстру іпотек запис про обтяження майна. Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial