Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у березні 2019 року він звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] з метою придбання меблів. Тоді ними було погоджено обсяг, комплектацію та строки поставки товару і ним на придбання товару було сплачено 36000 грн. Відповідач зобов`язався відвантажити стелажі в повному обсязі та погодженій комплектації до 12.06.2019 року, про що написав розписку. У випадку невиконання договірних умов відповідач зобов`язався повернути сплачені кошти в подвійному розмірі. Однак відповідач умови договору не виконав, у встановлений строк товар не надав і гроші не повернув. Оскільки добровільно врегулювати спір йому не вдалося, то просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 36000,00 грн. попередньої оплати за товар. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Судом встановлено, що у березні 2019 року позивач звернувся до відповідача з метою придбання меблів (стелажів) . Тоді ними було погоджено обсяг та комплектацію товару (а.с. 5-7), тобто укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до копій квитанцій позивачем на придбання товару було сплачено 36000 грн., що також підтверджується наданою відповідачем розпискою (а.с.4). Відповідно до розписки відповідач зобов`язався відвантажити стелажі в повному обсязі та погодженій комплектації до 12.06.2019 року, однак умови договору не виконав та у встановлений строк товар не надав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з положенням ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, суд вважає позовні вимоги позивача про повернення суми попередньої оплати в розмірі 36000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 612, 632, 638, 639, 655, 656, 673, 691, 693 ЦК України,

Outcome: approved