Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів обґрунтувавши його тим, що 25.06.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» , від імені якого діяло відділення № 38 у м. Кіровограді було укладено договір № 300131/75675/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в національній валюті, внаслідок чого він передав відповідачу на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 50 000,00 грн., під 23,60% річних, на умовах Договору та Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит». Договір укладався на строк з 25.06.2014 року по 30.06.2015 року. В обумовлений в договорі сторонами строк, відповідач кошти не повернув. Позивач зверталася до відповідача із письмовими заявами про повернення коштів, проте договірні зобов'язання відповідачем не виконані. Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, позивач з даним позовом звернувся до суду та просить стягнути з відповідача внесені кошти, а також проценти за час користування коштами. Представник позивача до суду надав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути заочно. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2014 року між сторонами укладено договір № 300131/75675/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в національній валюті, внаслідок чого позивач передав відповідачу на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 50 000,00 грн., під 23,60% річних, на умовах Договору та Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит». Факт приймання відповідачем від позивача коштів підтверджується квитанцією № 10 від 25 червня 2014 року. Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 25.06.2015 року по 21.07.2015 року, залишок коштів належних до виплати позивачу складає 60 913.14 грн. За час користування коштами Вкладу, протягом строку, визначеного п. 1 вказаного Договору банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 23,60% річних, які зараховуються Банком на відкритий у Банку рахунок [NUMBER] (п.2 Договору). Позивач звертався до відповідача із письмовою заявою про повернення коштів, проте договірні зобов'язання відповідачем не виконані Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 ЦК України). У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, є доведеними, а тому підлягають задоволенню. На користь позивача підлягає стягненню сума залишку коштів, розміщених на депозитному рахунку позивача у розмірі 60 913.14 грн., з яких: 50 000, 00 грн. сума внеску коштів на депозитний рахунок та 10 913.14 грн. проценти за користування коштами . Враховуючи викладене та

Outcome: approved