Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся в Іванківський районний суд Київської області з позовною заявою до ДСП «Чорнобильський спец комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову (на стороні відповідача) - генеральний директор державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Костюк Сергій Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді догани № 499 від 16.10.2018 року та відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності, яку він оцінює у 25000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відповідача № 499 від 16.10.2018 року до нього застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани. Як зазначено у самому наказі підставою для цього стало «порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих та мало наслідком нестачу піску річкового в особливо великому об`ємі». Позивач стверджує, що саме відповідач не створив необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, а також не організував працю працівників, не створив умов для зростання продуктивності праці, та не забезпечив трудову і виробничу дисципліну. Наказом відповідача № 322 від 26.07.2018 року була проведена на підприємстві позапланова інвентаризація залишків піску річкового, який знаходився на зберіганні матеріально-відповідальної особи відділення ремонтно-будівельних робіт. Комісія з проведення інвентаризації фахівців (геодезистів) з ДСП «УКБЗВ» не залучала, не дивлячись на попередні домовленості, досягнуті за допомогою позивача, який підготував 26.07.2018 року відповідний лист. Не був залучений , як директор відділення будівельно-ремонтних робіт до роботи комісії і він (позивач), пояснень у нього не відбирали, з актом позапланової інвентаризації не ознайомлювали. Комісія при проведенні позапланової перевірки не керувалася результатами річної інвентаризації, не брала до уваги відповідні акти та документи про рух матеріальних цінностей (службові записки, договори купівлі-продажу). Як директор відділення будівельно-ремонтних робіт, позивач не мав відношення до продажу піску річкового чи до оформлення документів на продаж. Це доручалось заступнику Генерального директора з матеріально-технічного забезпечення та головному бухгалтеру, що вбачається з протоколів оперативних нарад за 2016 і 2018 роки. Комісією не було враховано, що відповідно до наказу відповідача від 15.02.2018 № 67 «Про оприбуткування піску», комісії, яка провела оцінку річкового піску в об`ємі 372658 м.куб, склали відповідний акт та подали його на затвердження генеральному директору Грабчуку М.В . Після оприбуткування зазначеного піску на підприємстві були укладені договори купівлі-продажу (про відпуск піску річкового, які погоджені ним (позивачем). В цих договорах були погоджені первинні товаросупроводжувальні документи (накладні), які відображали кількість забраного піску та оформлялися після відвантаження замовником на власний автотранспорт з майданчику зберігання Лелів. На шляховій дільниці відділення БРР інформація щодо товаросупроводжувальних документів відображалася у журналі обліку. Ці документи були основою для виписки бухгалтерією загальної видаткової накладної та акту прийому-передачі. За актом прийому-передачі від 30.05.2018 року, складеного на базі таких документів, затвердженого в.о. генерального директора Костюком С.М. , здійснено проплату за договором поставки у повному обсязі. Службовими записками від 13.06.2018 року № 08/120 та від 16.06.2018 року № 08/121 «Про надання документів» за його (позивача) підписом головному бухгалтеру відповідача було надано всі первинні документи за договорами через канцелярію підприємства. Зауважень, пропозицій від відповідача щодо обліку відпущеного піску за договорами до нього (позивача) у будь-якій формі не надходило. Натомість, 19.09.2018 року його ознайомили з наказом № 437 від 17.09.2018 року «Про проведення службового розслідування», де він вперше прочитав про нестачу та лишки піску річкового. На виконання розпорядження відповідача від 09.10.2018 року № 52 «Про надання пояснень» у нього (позивача) відібрано письмові пояснення щодо відпуску, відвантаження піску річкового та документального оформлення господарської діяльності з лютого по липень 2018 року, а також обставин і причин нестачі піску річкового. Положення про проведення службових розслідувань на підприємстві відсутнє. Про факти, начебто, відпуску і відвантаження піску без оформлення відповідних первинних документів, йому (позивачу) нічого не відомо. Звинувачення безпідставні та базуються на домислах. Положенням про відділення БРР не передбачено виконання робіт з проведення обліку відпуску піску річкового для отримання позивачем позабюджетних надходжень від господарської діяльності. А тому, посадовою інструкцією директора відділення БРР не передбачено контролю за роботою підлеглих, що є матеріально-відповідальними особами. Останні звітують про свою діяльність безпосередньо відповідачу. Вся документація фіксується в бухгалтерії відповідача. Однак, не враховуючи пояснення позивача від 09.10.2018 року, відповідачем притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за, начебто, порушення трудової дисципліни, яке полягало у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих, що мало наслідком нестачі піску річкового в особливо великому об`єму. При винесенні догани відповідач проігнорував докази позивача, заперечення та попередню роботу. На прохання надати копію акту службового розслідування, позивач його не отримав, тому витребував його через суд. Таким чином, позивач стверджує, що перелічені вище факти дають підставу стверджувати, що відповідачем при застосування до нього дисциплінарного стягнення, порушено вимоги ч.1 ст. 149 КЗпП України щодо отримання письмових пояснень по суті допущеного порушення трудової дисципліни, у зв`язку чим просив скасувати відповідний наказ. Крім того, зазначений наказ потягнув за собою негативні наслідки, чим спричинено йому значної моральної шкоди та негативно відобразилося на його репутації, так як він з 1986 року працює в зоні відчуження ЧАЕС, з 01.06.2012 року обіймає посаду директора відділення БРР ДСП «Чорнобильський спец комбінат», має в підпорядкуванні 108 осіб штату та неодноразово був нагороджений почесними грамотами. Його знають керівники всіх підприємств, тому факт притягнення до дисциплінарної відповідальності набув розголосу. Він вимушений виправдовуватися перед колегами, доводячи свою невинуватість. Звинувачення у неналежному відношення до посадових обов`язків принижує його честь і гідність, як керівника та громадянина України. Через це погіршився стан його здоров`я. Моральну шкоду за приниження його гідності, що поставило під сумнів його досвідченість у роботі, за приниження фазової компетенції, що виразилось у неправомірному притягненні до дисциплінарної відповідності, позивач оцінює у 25000 грн. які він і просив стягнути з відповідача. Ця сума може мінімально відшкодувати спричинену моральну шкоду. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі фактично посилаючись на обставини, викладені вище. У судовому засіданні представники відповідача позовних вимог не визнали у повному обсязі. Надіслали письмовий відзив на позов, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу. Свої заперечення обґрунтували тим, що вимоги позивача є незаконними і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу № 370 від 27.09.2017 року про річну інвентаризацію з 14 по 21.11.2018 року було проведено інвентаризацію матеріальних цінностей шляхової дільниці ВБРР (встановлено лишки піску у кількості 372658 м.куб). 16.01.2018 року комісія за участю фахівців ВБРР та представника УКБЗВ повторно встановила і підтвердила цей об`єм піску. 15.02.2018 року на підставі службової записки директора ВБРР [PERSON]. від 18.01.2018 року № 02/14 видано наказ № 67 по підприємству про оприбуткування піску у зазначеній кількості. 12.06.2018 року головний бухгалтер [PERSON] звернулась із службовою запискою до в.о. директора Костюка С.М. про те, що станом на 12.06.2018 року в бухгалтерії відсутні первинні документи за договорами на реалізацію піску річкового. На підставі цієї записки директор звернувся до ДАВЗВ з проханням провести аудиторську перевірку щодо відповідності реалізації та вчинення інших дій від час відпуску і реалізації піску, оформлення належним чином первинних документів. Наказом ДАЗВ від 13.06.2018 року № 121 «Про проведення планового аудиту ефективності та аудиту відповідності на ДСП «ЧСК» ініційовано проведення такого аудиту за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року. 13.06.2018 року директор ВБРР [PERSON] . звернувся зі службовою запискою № 08/19, де підтвердив здійснення відпуску піску матеріально-відповідальними особами ВБРР, але, після повідомлення головного бухгалтера про відсутність первинних документів і призначення аудиту, зазначеною службовою запискою мав намір перекласти функцію відпуску піску на інший підрозділ підприємства. За рішенням гендиректора Костюка С.М. , на підставі запиту керівника аудиторської групи ДАЗВ, з метою встановлення або спростування та підтвердження фактичної кількості піску річкового було видано наказ по підприємству від 26.07.2018 року № 332 «Про проведення позапланової інвентаризації», який знаходився на відповідальному зберіганні матеріально-відповідальних осіб відділення БРР ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). На звернення ДСП «ЧСК» від 26.07.2018 року до УКБЗВ про надання фахової допомоги для уточнення кількості піску річкового, відповідь надійшла із запізненням (15.08.2018 року). Тому керівництвом підприємства та членами інвентаризаційної комісії було розглянуто питання залучення незалежного спеціаліста чи організації для визначення фактичного залишку піску на складі сипучих матеріалів ВБРР. Відповідний договір був укладений з ФОП [PERSON] . 21.08.2018 року. Відповідно до висновку останнього фактичний об`єм піску на дільниці 4,33 га складає 290994,00 м.куб., а на дільниці 3,12 га - 269331,34 м.куб. За даними бухгалтерського обліку станом на 26.07.2018 року кількість піску на дільниці 4.33 га становить 385353,70 м.куб., на дільниці 3,12 га пісок річковий на бухгалтерському обліку не знаходиться. Розбіжність між даними бухгалтерського обліку та даними незалежного експерта на дільниці 4,33 га складає 94359,70 м.куб. Відповідно до наказу по підприємству від 17.09.2018 року № 437 було призначено службове розслідування по факту проведення інвентаризації піску, з яким позивач був ознайомлений. 21.08.2018 року було видано наказ № 372 «Про внесення змін до наказу від 21.07.2018 року № 332», відповідно до якого надано доручення комісії організувати роботу по замірах залишку піску, оформити акт про інвентаризацію та надати генеральному директору на затвердження до 30.09.2018 року. В ході проведення службового розслідування матеріально-відповідальним особам та керівнику ВБРР було запропоновано надати пояснення, в т.ч. на поставлені у поясненнях запитання. Директор ВБРР відповіді на поставлені питання не дав, зазначивши у поясненні від 20.09.2018 року, що ним в цей день подана заява до відділу Національної Поліції з проханням перевірити факт нестачі піску. Враховуючи висновки комісії, викладені у акті службового розслідування від 26.09.2018 року, а також те, що контроль за виконанням завдань ВБРР та виконанням посадових і службових обов`язків підлеглими особами, здійснюється директором ВБРР [PERSON] , що виявлена нестача піску річкового сталася через його неналежне відношення до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих матеріально-відповідальних осіб, він і був притягнутий до дисциплінарної відповідності. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову (на стороні відповідача) - генеральний директор державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Костюк Сергій Миколайович чи його представник не з*явились. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Проте, надіслав лист, у якому просив справу розглянути без його участі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач на різних підприємствах в м. Чорнобиль після Чорнобильської катастрофи працює з квітня 1988 року. В ДП «Чорнобильсервіс», яке реорганізоване шляхом приєднання до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» був прийнятий 07.11.2008 року на посаду начальника виробничо-технічного відділу. 01.06.2012 року був переведений на посаду директора комплексу будівельно-ремонтних робіт з ОШУП. 01.07.2015 року комплекс перейменований у відділення будівельно-ремонтних робіт (ВБРР). Позивач залишився директором ВБРР. Ці факти підтверджуються записами у трудовій книжці позивача. Сторонами не оспорюються. 16.10.2018 року наказом № 499 генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності «за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих та мало наслідком нестачі піску річкового в особливо великому об`ємі»: застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. (т.1 а.с.30). Як зазначено у наказі підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стали наступні обставини: «на баланс підприємства при його створенні у січні 2011 року були передані по передавальних актах товарно-матеріальні цінності, в т.ч. пісок річковий у кількості 38423 м.куб. Також на балансі підприємства з лютого 2018 року знаходився пісок у кількості 372678 м.куб., оприбуткування якого здійснено згідно наказу від 15.02.2018 року № 67. Перед оприбуткуванням об`єм піску був визначений замірами та відображений в акті обстеження наявності піску річкового від 16.01.2018 року. Після оприбуткування пісок знаходиться на відповідальному зберіганні матеріально-відповідальних осіб ВБРР [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які здійснювали відпуск та відвантаження піску без оформлення документів. Контроль за виконанням завдань ВБРР та виконання посадових і службових обов`язків підлеглими особами здійснюється директором ВБРР [PERSON]. В липні 2018 року, з врахуванням виявлених фактів відпуску та відвантаження піску без відображення його руху по бухгалтерському обліку, було вирішено провести на підприємстві позапланову інвентаризацію піску річкового та видано наказ по підприємству від 26.07.2018 року № 332. За даними бухгалтерського обліку станом на 26.07.2018 року кількість піску, яка знаходилась на балансі підприємства становила 385353,70 м.куб. Для визначення кількості піску під час позапланової інвентаризації була отримана фахова допомога спеціаліста, згідно висновку якого від 03.09.2018 фактичний об`єм штабелю піску, який знаходився на балансі підприємства з лютого 2018 року складає 290994,00 м.куб. Для встановлення обставин і причин нестачі піску в кількості 94359,70 м.куб (розбіжність між даними бухгалтерського обліку та наявною кількістю піску) на підприємстві було створено комісію та проведено службове розслідування наказом від 17.09.2018 року № 437, за результатами якого встановлено, що нестача піску річкового сталася через неналежне відношення до своїх посадових обов`язків матеріально відповідальних осіб ВБРР [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] та директора ВБРР [PERSON] , що є порушенням ними трудової дисципліни». Отже, як зазначено в наказі, дисциплінарне стягнення до [PERSON] застосовано за «порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих та мало наслідком нестачі піску річкового в особливо великому об`ємі». Відтак, має перевірятися: 1) обсяг посадових обов`язків самих підлеглих (для визначення меж контролю); 2) належність контролю з боку [PERSON] , як керівника за роботою підлеглих в частині операцій з піском; 3) факт нестачі піску річкового. Крім цього, судом досліджується відповідність дотримання процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності вимогам чинного законодавства. Суд оцінює докази, які мають безпосереднє відношення до зазначених у наказі фактів, що стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача. Інші суд не розглядає і не оцінює, оскільки вони не мають значення для справи ( не містять інформації щодо предмета доказування), тобто, є неналежними доказами. З дослідженого судом «Звіту планового внутрішнього аудиту ефективності та аудиту відповідності ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»… дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів з питань стану збереження активів, пов`язаних з рухом річкового піску у період з 01.01.2016 по 30.06.2018 року, вбачається, що аудиторами встановлено «між підприємством та начальником шляхової дільниці [PERSON] укладено договір від 07.02.2017 року про повну матеріальну відповідальність на зберігання , обробку, продаж, відпуск, перевезення, застосування у процесі виробництва переданих йому цінностей, проте, посадовою інструкцією начальника шляхової дільниці обов`язки щодо збереження та використання майна не визначені. Будь-яких документів передачі [PERSON] , як матеріально-відповідальній особі, піску річкового у об`ємі, зазначеному у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суду не надано. З цього ж звіту слідує, що визначення відповідальності керівників за операціями з руху майна у посадових інструкціях, або інших організаційно-розпорядчих документів встановлено, що «відповідно до пункту 2.1.2 посадової інструкції директора ВБРР (ПІ-08-001-2017) до завдань та обов`язків директора виходить збереження та ефективне використання закріпленого за ВБРР майна». Будь-яких документів закріплення за ВБРР піску річкового у об`ємі, зазначеному у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суду не надано Аудитори прийшли до висновку, що окремими внутрішніми регламентами контроль за збереженням річкового піску не передбачений, через що його облік не здійснювався належним чином. Той факт, що протягом періоду з 2011 по 2017 роки таке питання не порушувалось, свідчить про неналежний стан внутрішнього контролю за збереженням майна та відображенням його в обліку». Із зазначеного вище аудиторського звіту також слідує, що організація ведення бухгалтерського обліку річкового піску не здійснюється на належному рівні через відсутність закріплення обов`язків за безпосередніми виконавцями конкретних завдань, а щодо регламентів списання ТМЦ встановлено, що підприємство потребує норм облікової політики з організації обліку на підприємстві, зокрема, стосовно вибуття запасів, яка б при дотриманні чинного законодавства достовірно забезпечувала відображення господарських операцій, сприяла своєчасності надання достовірної інформації, а також ефективності діяльності підприємства в цілому. Суд констатує, що аудит проводився з метою дати оцінку діяльності ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» вцілому. Щодо об`ємів піску, нестача якого ставиться у вину позивачу, як наслідок неналежного контролю за підлеглими, суд зазначає наступне. У самому наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що у січні 2011 році на баланс підприємства при його створенні передано по передавальних актах ТМЦ, в т.ч. пісок річковий у кількості 38423 м.куб. З лютого 2018 року на балансі підприємства знаходився пісок у кількості 372678 м.куб., оприбуткування якого здійснено згідно наказу від 15.02.2018 року № 67. Перед оприбуткуванням об`єм піску був визначений замірами та відображений в акті обстеження наявності піску річкового від 16.01.2018 року. За договором від 21.08.2018 року між ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та ФОП [PERSON] , останній провів інженерно-геодезичні роботи по визначенню об`єму піску на ділянці площею 4,33 га (який у лютому був поставлений на баланс підприємства). За його висновком від 03.09.2018 року визначено середнє значення об`єму 290994 м.куб. За наявності такого висновку фахівця було створено комісію для проведення службового розслідування по факту нестачі та лишків піску річкового (наказ № 437 від 17.09.2018 року). Ст. 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ст. 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Зокрема, ч.1 передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У своєму поясненні начальник шляхової дільниці ВБРР [PERSON]. зазначив, що вважає проведення службового розслідування не об`єктивним, так як ні він, ні інші матеріально-відповідальні особи не були присутні під час проведення контрольних замірів піску під час проведення інвентаризації (т.2 а.с.4). У своєму поясненні від 20.09.2018 року [PERSON] зазначив, що відповідати на постановлені (заздалегідь роздруковані) питання немає сенсу, так як в той день ним була подана заява до відділу Національної поліції з проханням перевірити факт нестачі річкового піску. Тобто розслідуванням буде займатися уповноважений для цього орган. Як вбачається з підготовлених та наданих для дачі пояснень питань («службового опитування в рамках службового розслідування») всі вони зводяться до обставин відпуску піску (нормативних документів, порядку зважування, часу відвантаження, осіб, присутніх при цьому). Ці питання на перевірку факту нестачі піску (чи відсутності такої), з огляду на отримані пояснення, в т.ч. позивача, не були направлені. Лише 27.09.2018 року генеральний директор ДСК «Чорнобильський спецкомбінат» звернувся до відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП В Київській області з повідомленням «про можливе вчинення злочину». У повідомленні зазначено, що мають підстави вважати, що особливо велика нестача піску сталася в результаті можливих злочинних дій посадових осіб ВБРР, зокрема, директора ВБРР [PERSON] . Суд вважає, що під час проведення службового розслідування комісія мала взяти до уваги пояснення осіб, які притягаються до дисциплінарної відповідальності. Оскільки фактично, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стала нестача піску річкового у великому об`ємі, перше питання, яке мала з*ясувати комісія, це «Яким чином проводились обміри об`ємів річкового піску перед постановкою його на баланс підприємства у 2017 р. та на початку 2018 року». З матеріалів справи вбачається, що ці обміри 21.11.2017 року проводились комісією у складі заступника директора з виробництва ВБРР, начальника ШД та інженера ВБРР. В акті обстеження наявності піску зазначено, що в обчисленні об`єму піску були задіяні наступні прилади та інструменти: курвіметр, циркуль мірний з кроком 1,5 м. В результаті обчислення ця комісія встановила об`єм піску - 372658 м.куб. ( т.1, а.с.219) . Вбачається, що під час цього обстеження фахівці-геодезисти до цієї дії не залучались. На підставі цього акту було встановлено наявність лишків піску річкового саме у такій кількості - 372658 м.куб. У протоколі інвентаризаційної комісії ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ШД ВБРР від 21.11.2017 року зазначено, що ці лишки помилково не оприбутковані на момент надходження на підприємство згідно акту приймання-передачі № 10 від 01.03.2011 року допущено помилки в одиницях виміру та в кількості. Як вбачається з технічного звіту ФОП [PERSON], який є сертифікованим інженером-геодезистом, в обчисленні об`єму піску застосовувались метрологічно - атестовані GPS-приймачі та електронні тахометри та було визначено середнє значення об`єму штабелю піску - 290994 м.куб. ( т.1 а.с. 151-158). Тому, проводячи службове розслідування об`єктивно і неупереджено, слід було шляхом відібрання, як мінімум пояснень щодо обставин проведення вимірів та обчислення об`ємів, як з 2017, так і за 2018 роки, з*ясувати можливість наявності неточностей під час проведення замірів і обчислень неспеціалістами у цій галузі. Заперечення нестачі піску з боку осіб, які притягувались до дисциплінарної відповідальності, та перевірка всіх можливих причин виникнення такої нестачі (розбіжностей у бухгалтерських даних) стосувалися суті порушень, яке їм ставиться у вину, і має серйозний вплив на розподіл тягара доказування у службовому розслідуванні, тому повинно було детально розглянуто. Комісія не врахувала доречних і важливих доводів позивача та інших посадових осіб ВБРР. Більше того, вже після винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (16.10.2018 року) голова інвентаризаційної комісії ШД ВБРР звертався до голови центральної інвентаризаційної комісії ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» із службовою запискою 17.10.2018 року наступного змісту: « у зв`язку з тим, що на Шляховій дільниці ВБРР пісок, який знаходиться на підзвіті матеріально-відповідальних осіб є спірним, (неправильно оприходуваний, проводиться службове розслідування), прошу Вас залучити незалежних експертів для участі в інвентаризації піску». Голова комісії наклав на цю службову засипку резолюціє наступного змісту « [PERSON] використовувати дані останньої інвентаризації, в якій є незалежні експерти». Тобто, під час службового розслідування фактично об`єктивна істина не була встановлена, аргументи осіб, які притягувались до дисциплінарної відповідальності, не розглядались взагалі. Після отримання інформації про нестачу матеріальних цінностей (річку піскового) на підпорядкованій йому дільниці, [PERSON] 20.09.2018 року звернувся із заявою до Начальника відділу Національної поліції зони ЧАЕС Київської області, в якій просив провести перевірку цього факту та повідомити його про результати такої перевірки. Право на таке звернення позивачу, як будь-якому громадянину України, гарантоване ст. 40 Конституції України. В той же час, в акті службового розслідування по акту проведення інвентаризації піску від 26.09.2018 року, комісією зазначено, що «у випадку підтвердження факту звернення [PERSON] до правоохоронних органів та подання відповідної заяви, з метою перевірки факту нестачі піску, буде розцінюватись як перевищення службових повноважень». Така позиція комісії видається більш, ніж дивною, оскільки комісія була створена саме для встановлення факту наявності нестачі та лишків піску, і члени комісії повинні були бути, в першу чергу, зацікавлені в отриманні відповіді на таке звернення [PERSON] до органів поліції. Обмеження громадянина у праві будь-якого звернення , є порушенням його конституційного права. Тим більше, що факт, про який було повідомлено поліцію, безпосередньо стосувався інтересів заявника. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани було неправомірним: як мінімум, передчасним. Суд погоджується з посиланням позивача на норми трудового законодавства, якими, зокрема, зазначено, що «трудова дисципліна на підприємства, в установах і організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи ( ст. 140 КЗпП України). Статтею 141 КЗпП України визначено обов`язки власника по забезпеченню трудової дисципліни, а саме: власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці. Відповідач не створив необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, не організував працю працівників. Вимагаючи належного обліку піску, відповідач не забезпечив ВБРР ні зважувальними приладами, ні технікою для відвантаження. Не було покладено обов`язки щодо ведення бухгалтерського обліку річкового піску на безпосередніх виконавців конкретних робіт. На що звернуто увагу у аудиторському звіті. За таких обставин власник чи уповноважений орган не міг вимагати від позивача здійснення контролю за підлеглими в частині виконання обов`язків, які на них не були покладені. Ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що « відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя». У п.2 постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування передбачено спеціальним законодавством. У даному випадку це ст. 237-1 КЗпП України. Так як суд прийшов до висновку про неправомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, за моральну шкоду, заподіяну працівникові під час виконання трудових обов`язків, несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах ( п.8 зазначеної вище постанови). Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. У даному випадку суд враховує, що позивач з квітня 1988 року працював на різних підприємствах у зоні відчуження ЧАЕС. В ДП «Чорнобильсервіс», яке реорганізоване шляхом приєднання до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», був прийнятий 07.11.2008 року на посаду начальника виробничо-технічного відділу. 01.06.2012 року був переведений на посаду директора комплексу будівельно-ремонтних робіт з ОШУП. 01.07.2015 року комплекс перейменований у відділення будівельно-ремонтних робіт (ВБРР). Як вбачається з трудової книжки (доказів іншого суду не надано), його робота була бездоганною, він неодноразово заохочувався керівництвом. За посадою знав та спілкувався з багатьма керівниками підприємств у зоні відчуження, тому, враховуючи специфіку взаємодії підприємств на цій території, вимушений був виправдовуватися щодо відсутності обставин, які йому ставились у вину роботодавцем. А тому, накладення на нього дисциплінарного стягнення без повного і всебічного з*ясування всіх обставин, як і самого факту нестачі піску, мало своїм наслідком погіршення стану його здоров`я - ( з 09.11.2018 року по 19.11.2018 року він перебував на лікуванні, з 14.01.2019 року по 01.02.2019 року з гіпертонічним кризом ( т.1 а.с.103,104, т.2 а.с.42,43)). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн. Проте, суд, виходячи із засад розумності та співрозмірності, в цій частині позовні вимоги задовольняє частково: у розмірі 3000 грн. Стягненню з відповідача на користь держави, у зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає судовий збір у сумі 1536 грн. 80 коп. ( по 768,40 грн. за кожною вимогою). На підставі наведеного,

Outcome: partial