Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом до [PERSON], та, з урахуванням уточнень (т.3 а.с.130-131), просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 5 097 482,68 гривень, а саме: - за кредитом - 2 486 014, 83 грн.; - за відсотками - 1 335 678, 82 грн.; - комісія - 218 520,31 грн.; - пеня - 1 057 268, 72 грн., та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 411 грн. Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ТАС-Інвестбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. В той же день, 28.11.2012 між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 691-Ф від 28.09.2006 позичальником згідно якого є [PERSON], що отримав кредит у первинного кредитора - Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк». Сума кредиту, з урахуванням письмових пояснень представника позивача (т.1 а.с.121), дорівнювала 348 500,00 доларів США та була видана позичальнику двома частинами: 298 500,00 доларів США на підставі заяви на видачу готівки № 115-62 від 28.09.2006 р. та 50 000,00 доларів США на підставі заяви на видачу готівки № 448-48 від 27.06.2007 року. Виходячи з цього позивач й просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу з урахуванням відсотків, комісії та пені, який, на думку позивача, утворився на дату подачі позову в уточненій редакції. [PERSON] проти задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заперечував та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», згідно до якої, з доповненнями (т.3 а.с.145-146), просить: 1. Визнати недійсним договір факторингу від 28.11.2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк»; 2. В позові TOB «Кредитні ініціативи» до [PERSON] відмовити; 3. Визнати за [PERSON] суму боргу в розмірі 252 648 гривень, що становить в еквіваленті 31608,62 доларів США, згідно діючого курсу Нацбанку України, на дату відступлення грошової вимоги ПАТ «Сведбанк» до TOB «Факторингова Компанія «Вектор Плюс», згідно повідомлення ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року, вихідний № 0018681; 4. Зобов'язати TOB «Факторингову компанію «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи» повернути [PERSON] оригінали документів, які були в нього вилучені ПАТ «Сведбанк» при оформленні кредитного договору, а саме: - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Номер витягу №3413235 від 22.04.2004 року, реєстраційний № 5584646; - договір дарування нежитлового приміщення від 03 вересня 2002 року. 5. Судові витрати покласти на Відповідача. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] посилаючись на п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», зазначає, що договори факторингу стосуються лише юридичних осіб або осіб - суб'єктів господарювання, підприємців. Він же, позивач за зустрічним позовом, не займається підприємницькою діяльністю, не є суб'єктом господарювання, кредитний договір № 691-Ф від 28.09.2006 року з Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено з ним як з фізичною особою. Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що TOB «Вектор плюс» не мало права укладати наступний договір факторингу - передавати права вимоги TOB «Кредитні ініціативи» виходячи з вимог ч. 1 ст. 1083 ЦК України, згідно до якої наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. TOB «Вектор плюс» відступило право вимоги за іпотечним кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 р. на користь TOB «Кредитні ініціативи» без отримання відповідного дозволу первісного кредитора, що є порушенням не тільки зазначеної законодавчої норми, а й п.2.6 договору факторингу №15 від 28.11.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та TOB «Вектор плюс». Крім того, позивач за зустрічним позовом оспорює законність нарахування відсотків за кредитом в доларах США, оскільки у TOB «Кредитні ініціативи» немає ліцензії на здійснення валютних операцій. Крім того, згідно листа-повідомлення ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року за № 0018681, отриманого [PERSON] про розмір відступленої грошової вимоги за кредитним договором № 691-Ф від 28.09.2006 року, його заборгованість складає: по основній сумі кредиту - 19 436,27 доларів США, заборгованості за процентами - 6 021,44 доларів США, нарахована пеня - 6 150,91 доларів США, що в еквіваленті становить 252 648 гривень, згідно діючого курсу Нацбанку України, на дату відступлення грошової вимоги ПАТ «Сведбанк» Факторинговій компанії «Вектор Плюс». Ця сума зовсім не співпадає з сумою, яка вказується в позові і документах про переуступку права вимоги. Яким чином TOB «Кредитні Ініціативи» було збільшено розмір заборгованості, позивачем не доведено. Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей боржників за Договором факторингу від 28.11.2012 р., наданий представником позивача, також не містить іншого розміру заборгованості [PERSON] тому його не можна прийняти як належний доказ заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 28.11.2012р. в сумі 5 097 482,68 гривень, також як і не можна вважати належним доказом витяг Реєстру заборгованостей боржників до Договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між TOB «ФК «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи», наданий позивачем за первинним позовом, оскільки він складений в односторонньому порядку та цей витяг не узгоджується із відомостями, що містяться у вищезгаданому листі-повідомленні ПАТ «Сведбанк» від 14 грудня 2012 року за №0018681, який він, [PERSON], отримав у встановленому порядку. Вислухавши Сторони, дослідивши докази, надані Сторонами по справі з увагою на їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, судом встановлено такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини: 28.09.2006 р. [PERSON] уклав із Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір №691-Ф, за яким отримав кредит у сумі 298 500,00 доларів США строком до 27.09.2026 р. (т.1 а.с.23-31), складено графік погашення кредиту, який є додатком №1 до цього договору (т.1 а.с.а.с.32-35) та графік прогнозованого розрахунку щомісячних платежів за договором, який є додатком №2 до нього (т.1 а.с.36-39). Згідно до анкети позичальника, грошові кошти отримано на придбання нерухомості (т.1 а.с.65-68). 10.01.2006 р. (така дата у тексті договору), сторони цього договору уклали додатковий договір №1 до кредитного договору №691-Ф від 28.09.2006 р. щодо забезпечення виконання обов'язків позичальника іпотекою (т.1 а.с.40), а 27.06.2007 р. - додатковий договір №2, згідно до якого, сума кредиту визначена у розмірі 337 304,00 доларів США (т.1 а.с.47) та складено відповідний графік погашення кредиту (т.1 а.с.48-53), а також графік прогнозованого розрахунку щомісячних платежів за договором, який є додатком №2 до нього (т.1 а.с.54-57). Останньому передувала заява [PERSON] голові правління Банку про переоцінку заставного майна за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 р. та збільшення суми кредиту на 50 000,00 доларів США (т.1 а.с.122). 30.01.2009 р. до кредитного договору №691-Ф від 28.09.2006 р., між його сторонами укладено додатковий договір №3, згідно до якого графік погашення кредиту та графік прогнозованого розрахунку щомісячних платежів за договором викладено у новій редакції (т.1 а.с.58) та затверджено ці графіки (т.1 а.с.59-64). Зазначені кредитні кошти були видані позичальнику двома частинами: 298 500,00 доларів США на підставі заяви на видачу готівки № 115-62 від 28.09.2006 р. (т.1 а.с.124) та 50 000,00 доларів США на підставі заяви на видачу готівки № 448-48 від 27.06.2007 року (т.1 а.с.123). 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства «ТАС-Інвестбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів (т.1 а.с.12-21, т.3 а.с.6-34). Серед переданих за цим договором факторингу, згідно до реєстру заборгованостей боржників, значиться й договір № 691-Ф від 28.09.2006 р. (а.с.22). Передача персональних даних за цим договором відбулася 28.11.2012 р. згідно до відповідного акту прийому-передачі (т.3 а.с.35) та в цей же день відбулася передача реєстру заборгованостей боржників Банку АТ «Сведбанк» до ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» (т.3 а.с.36). Окрім того, в цей же день, 28.11.2012 р. АТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладеними до кредитних договорів, по яких Банк відступив право вимоги Фактору (т.3 а.с.37-39). 28.11.2012 р. між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів (т.3 а.с.40-58). Передача персональних даних за цим договором відбулася 28.11.2012 р. згідно до відповідного акту прийому-передачі (т.3 а.с.59) та в цей же день відбулася передача реєстру заборгованостей боржників ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» до TOB «Кредитні ініціативи» (т.3 а.с.60). Окрім того, в цей же день, 28.11.2012 р. ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи» уклали нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладеними до кредитних договорів, по яких було відступлено право вимоги Фактору (т.3 а.с.61-63). Згідно до п.4 виписки №1 з протоколу №9 Спостережної Ради АТ «Сведбанк» від 20.11.2012 р., товариству ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» надано право передачі боргових зобов'язань, відступлених йому Банком, товариству TOB «Кредитні ініціативи» (т.3 а.с.90-92, 104-106, 114-116). Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 691-Ф від 28.09.2006 позичальником згідно якого є [PERSON]. 29.04.2013 р. протоколом загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «Сведбанк», затверджено №54 затверджено нову редакцію статуту цього товариства, згідно до якого, товариство отримало нову назву: «Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»», яке є правонаступником акціонерного товариства «Сведбанк» (т.1 а.с.7-11, т.3 а.с.107-110). TOB «Кредитні ініціативи» має свідоцтво про реєстрацію фізичної особи та свідоцтво про реєстрацію фінансової установи з додатком, видане державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України (т.1 а.с.79-82). Згідно до розрахунку заборгованості за кредитом, складеним TOB «Кредитні ініціативи» в односторонньому порядку, станом на 16.07.2013 р. [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 р. у розмірі 637 743,36 доларів США, що дорівнює за курсом НБУ на цю дату 5 097 482,68 грн. (т.1 а.с.75). Згідно ж до вимоги про досудове врегулювання спору вих. №2013/07/Б-0-111, надісланої TOB «Кредитні ініціативи» на адресу [PERSON], станом на 16.07.2013 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 691-Ф від 28.09.2006 становить 478 130,07 дол. США, загальна сума комісії 218 520,31 грн. та пеня 1 057 268,72 грн. (т.1 а.с.76-78), та ця сума суттєво відрізняється від суми заборгованості, визначеної у згаданому розрахунку заборгованості за кредитом, складеним TOB «Кредитні ініціативи» в односторонньому порядку, станом на цю ж дату - 16.07.2013 р. Згідно до виписки по особовому рахунку за період з 28.09.2006 р. по 28.11.2012 р. за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 р., складеним TOB «Кредитні ініціативи» в односторонньому порядку, станом на 16.07.2013 р. [PERSON] отримав зазначені кредитні кошти, певний час сплачував заборгованість по кредиту (т.1 а.с.131-250, т.2 а.с.1-271). Згідно до витягу з реєстру заборгованостей боржників №15 до договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вектор Плюс», складеним представником TOB «Кредитні ініціативи» в односторонньому порядку, станом на цю дату - 28.11.2012 р., [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 р. у розмірі 311 024,00 доларів США по основній сумі кредиту, 141 273,80 доларів США - по процентам, 85 704,32 доларів США - по пені (т.3 а.с.136) та ця сума відрізняється від обох сум заборгованості, визначених у вищезазначених «розрахунку заборгованості» та «вимоги про досудове врегулювання». Окрім того, для залучення до матеріалів справи, сторонами надано договір про внесення змін №4 до кредитного договору №691-Ф від 28.09.2006 р. між TOB «Кредитні ініціативи», ФК «Вектор Плюс» та [PERSON], згідно до якого, сторони дійшли згоди про вилучення п.п.6.2, 6.3 з цього договору щодо нарахування пені за прострочення погашення кредиту та додатковий договір до кредитного договору №691-Ф від 28.09.2006 р. між TOB «Кредитні ініціативи» та [PERSON] про зобов'язання останнього повернути кредитору 351 420,00 доларів США не пізніше 27.09.2026 року, але дані документи сторонами не підписані (т.1 а.с.100-101). Згідно до копії повідомлення №0018681 від 14.12.2012 р. про відступлення права грошової вимоги, адресованому [PERSON] та підписаному уповноваженими особами АТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс», кредитор АТ «Сведбанк» повідомляє, що право вимоги по кредитному договору №691-Ф від 28.09.2006 р. відступлене Новому Кредитору (Фактору) - ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та визначено, що станом на 28.12.2008 р. розмір заборгованості [PERSON] за цим кредитним договором складає: - 19 436,27 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту; - 6 021,44 доларів США - заборгованість за процентами; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією; - 6 150,91 доларів США - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нарахована пеня. Цим повідомленням роз'яснено, що разом із переходом права вимоги змінилися й реквізити для погашення заборгованості (т.3 а.с.122, 149). Представником позивача до матеріалів справи надано копію повідомлення №005701 від 14.12.2012 р. про відступлення права грошової вимоги, адресованому [PERSON], згідно до якого станом на 28.11.2012 р. останній має зобов'язання перед TOB «Кредитні ініціативи», якому відступлено право вимоги від ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» а, йому, в свою чергу, - від АТ «Сведбанк» по кредитному договору №691-Ф від 28.09.2006 р. у розмірі: - кредитна заборгованість - 311 024,00 дол. США; - заборгованість за процентами - 141 273,80 дол. США; - заборгованість за щомісячними комісіями - 193 660,18 грн.; - заборгованість за штрафами та пенею - 85 704,32 дол. США; - заборгованість за штрафами та пенею - 3 854,91 грн., але дана копія повідомлення ніким не підписана та з наданої копії неможливо з'ясувати ким воно сформовано. Оригінал цього повідомлення для огляду суду не надано (т.3 а.с.123-124, 137-138). Окрім того, представником позивача за первинним позовом для залучення до матеріалів справи надано список згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 22.12.12012 р., серед яких під №1 значиться [PERSON], та відправником зазначено ТОВ «Франко Пак», але якого саме змісту поштове відправлення йому відправлено, за цим списком не вказано (т.3 а.с.125-126, 140-141). Правовідносини, що виникли між сторонами, законодавчо врегульовані наступним чином: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідність до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідність до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідність до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність до ч.1 ст.510 ЦК України, Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У відповідність до ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У відповідність до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідність до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідність до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідність до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідність до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У відповідність до ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У відповідність до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У відповідність до ст.1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. У відповідність до ч.1 ст.1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Аналізуючи та оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази по справі у їх сукупності та співставленні між собою з увагою на їх належність та допустимість, застосовуючи до обставин, які вони доводять та до спірних правовідносин наведені законодавчі норми, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку, з аналізу наданих доказів, суд дійшов висновку про те, що відповідач за первинним позовом, отримавши 28.09.2006 кредит в Акціонерному комерційному банку «ТАС-Комерцбанк», та не розрахувавшись по цьому кредиту до теперішнього часу, має певні боргові зобов'язання перед його правонаступниками та факторами, яким передавалося право вимоги за цим договором. Так, внаслідок укладення договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус нового кредитора, який набув усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення. Доходячи до такого висновку, суд виходить з того, що TOB «Кредитні ініціативи» є фінансовою установою. Згідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників послуг або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. TOB «Кредитні ініціативи» відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 214, зареєстрованого Розпорядженням Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18.09.2008 р. № 1121 та Додатку до Свідоцтва, як фінансова установа і на законних підставах без отримання ліцензії та/або дозволів надає фінансові послуги: фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг. Згідно ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є Фактор і Клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Тобто, відповідно до договору факторингу, який оспорює [PERSON] сторонами є: TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Клієнт та TOB «Кредитні ініціативи» - Фактор. [PERSON] не є стороною договору факторингу, оскільки він Боржник, який має зобов'язання по відношенню до Клієнта, у зв'язку з непогашенням заборгованості за отриманим кредитом. Посилання позивача за зустрічним позовом (він же відповідач за первісним позовом) на Розпорядження Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №231 від 03.04.2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» (т.1 а.с.113) є безпідставним, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 р. у справі №2а-12909/12/2670, зазначену Постанову в цій частині визнано не чинною та такою, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили (т.3 а.с.68-73, 93-98). Крім того, суд бере до уваги, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва по справі № 22-ц/796/7137/2013 від 30.05.2013 року за позовом до Публічного акціонерного товариство «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, залишено в силі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року про відмову в позові про визнання договору факторингу недійсним (т.1 а.с.128-130). Що стосується згоди Спостережної ради ПАТ «Сведбанк» на укладення договору факторингу від 28.11.2012 року між TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи», на відсутність якої посилається позивач за зустрічним позовом, як на підставу визнання недійним договору факторингу між ними, то відповідно до п.2 протоколу № 19 від 20.11.2012 року Спостережної ради ПАТ «Сведбанк» прийнято рішення про відступлення права вимоги (в тому числі права вимоги за договорами забезпечення) компанії, що входить до складу групи компаній «Укрборг», у тому числі: TOB «Факторингова компанія «Укрборг», TOB «Факторингова компанія «Вектор плюс». Пунктом 4 протоколу прийнято рішення про надання дозволу компанії групи Укрборг», що придбає права вимоги заборгованості згідно даного рішення, на наступний продаж (відступлення) прав вимоги до боржників (як в цілому, так і в будь-якої її частини) товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Стосовно законності нарахування відсотків за кредитом в доларах США TOB «Кредитні ініціативи», яке не має ліцензії на здійснення валютних операцій, суд виходить з того, що відповідно до ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Жодним нормативним актом України не передбачено обмежень щодо валюти грошової вимоги, яка підлягає виконанню на підставі договору факторингу. Відповідно до ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Перелік валютних операцій, які здійснюються на підставі генеральної ліцензії та індивідуальної ліцензії визначений п.3 ст.47 та ст.49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». TOB «Кредитні ініціативи» не здійснює валютні операції визначені нормативними актами, нарахування відсотків за валютним кредитом та вираження їх суми у національній валюті не є валютною операцією. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову щодо визнання недійсним договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк». Не знаходить також суд й підстав для задоволення зустрічної позовної заяви в частині зобов'язання TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи» повернути [PERSON] оригінали документів, які були в нього вилучені ПАТ «Сведбанк» при оформленні кредитного договору, а саме: витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу №3413235 від 22.04.2004 року, реєстраційний № 5584646) та договір дарування нежитлового приміщення від 03 вересня 2002 року, оскільки сторонами не надано жодних доказів того, що у TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи» наразі перебувають оригінали зазначених документів, які у [PERSON] були вилучені ПАТ «Сведбанк» при оформленні кредитного договору та про те, що таке вилучення дійсно мало місце. Що ж стосується вимог за первинним позовом, то з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення. При цьому суд виходить з того, що право вимоги виконання взятих на себе [PERSON] кредитних зобов'язань за кредитним договором №691-Ф від 28.09.2006 року, укладеним між ним та Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк», на теперішній час дійсно має позивач за первинним позовом. Водночас, визначаючись в розмірі грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за первинним позовом, суд виходить з наявних у справі письмових доказів, їх належності та допустимості та враховує, що згідно листа-повідомлення №0018681 від 14 грудня 2012 року, підписаного уповноваженими особами позивача АТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та отриманого відповідачем [PERSON], кредитор АТ «Сведбанк» повідомляє, що право вимоги по кредитному договору №691-Ф від 28.09.2006 р. відступлене Новому Кредитору (Фактору) - ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та визначено, що станом на 28.12.2008 р. розмір заборгованості [PERSON] за цим кредитним договором складає: - 19 436,27 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту; - 6 021,44 доларів США - заборгованість за процентами; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією; - 6 150,91 доларів США - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нарахована пеня, що загалом складає 31608,62 доларів США. Цим повідомленням роз'яснено, що разом із переходом права вимоги змінилися й реквізити для погашення заборгованості. Зазначена сума зовсім не співпадає з сумою, заявленою у позові та документах про переуступку права вимоги. Яким чином TOB «Кредитні Ініціативи» було збільшено розмір заборгованості до розміру заявленої у позові, позивач за первинним позовом не довів. Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей боржників за Договором факторингу від 28.11.2012р., наданий представником позивача також не містить іншого розміру заборгованості [PERSON], тому суд не може прийняти, як належний доказ заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 28.11.2012 р. в сумі 5 097 482,68 гривень, наданий витяг з Реєстру заборгованостей боржників до Договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між TOB «ФК «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи», тим більш, що цей витяг складений в односторонньому порядку, без погодження із боржником та проведення взаємозвірки розрахунків. Надана представником позивача до матеріалів справи копія повідомлення №005701 від 14.12.2012 р. про відступлення права грошової вимоги, адресована [PERSON], згідно до якої станом на 28.11.2012 р. останній має зобов'язання перед TOB «Кредитні ініціативи», якому відступлено право вимоги від ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» а, йому, в свою чергу, - від АТ «Сведбанк» по кредитному договору №691-Ф від 28.09.2006 р. у розмірі: - кредитна заборгованість - 311 024,00 дол. США; - заборгованість за процентами - 141 273,80 дол. США; - заборгованість за щомісячними комісіями - 193 660,18 грн.; - заборгованість за штрафами та пенею - 85 704,32 дол. США; - заборгованість за штрафами та пенею - 3 854,91 грн., ніким не підписана та з наданої копії неможливо з'ясувати ким воно сформовано. Оригінал цього повідомлення для огляду суду не надано (т.3 а.с.123-124, 137-138). [PERSON] стверджує, що таке повідомлення не отримував, а відтак, був позбавлений можливості своєчасно узгодити суму заборгованості із кредитором та оскаржити його зміст. Таке твердження позивачем за первинним позовом не спростоване, наданий представником позивача для залучення до матеріалів справи список згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 22.12.12012 р., серед яких під №1 значиться [PERSON], та відправником зазначено ТОВ «Франко Пак», не дозволяє встановити, якого саме змісту поштове відправлення йому надіслано (т.3 а.с.125-126, 140-141). Отже, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості [PERSON] в сумі 311 024,00 дол. США, пені та відсотками, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 5 097 482,68 грн., є недоведеним та з відповідача з первинним позовом має бути стягнута сума заборгованості, яка підтверджена документально вищезгаданим листом-повідомленням №0018681 від 14 грудня 2012 року, підписаного уповноваженими особами позивача ПАТ «Сведбанк» АТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та отриманого відповідачем за первинним позовом [PERSON], що складає 31 608,62 доларів США та визнається останнім, та ця обставина, у відповідність до ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. При цьому суд не враховує нарахування відсотків та штрафних санкцій на дану суму за період, що минув від зазначеної дати до дати ухвалення цього рішення, оскільки такі нарахування та відповідні розрахунки на цю суму боргу суду не надавались. В той же час, згідно до ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно до роз'яснень з цього приводу Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.14 його постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення цього рішення, курс доларів США до гривні, згідно до даних, що містяться на офіційному сайті Національного Банку України, складає 1180,3521 грн. за 100 доларів США (т.3 а.с.163). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» має бути стягнуто 373 093 грн., що по офіційному курсу Національного Банку України на 11.06.2014 р. відповідає його заборгованості перед публічним акціонерним товариством «Сведбанк» у сумі 31 608,62 (тридцять одна тисяча шістсот вісім цілих, шістдесят дві сотих) доларів США, відступленої цим Банком товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та переуступленої останнім товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» із розрахунку: 31 608,62 долари США (сума боргу) х 11,803521 (курс валюти за даними НБУ). Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» має бути стягнуто також 3441 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 202, 203, 509, 510, 512, 524, 525, 526, 527, 530, 1077-1079, 1082-1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-64, 88, 158, 159, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial