Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

ПозивачДепартамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради звернулись до суду з позовом про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги до відповідача [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.12.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької міської ради із заявою про призначення йому компенсаційної виплати, як особі, яка надає соціальні послуги гр. [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду. Згідно поданої заяви, [PERSON] зобов`язувався повідомити Департамент про відомості, які можуть впливати на виплату компенсації. Вказують, що відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі - Порядок) дана компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). Рішенням Департаменту відповідачу призначено щомісячну компенсацію (копії рішень та розпоряджень на перерахунок компенсації додаються). Зазначають, що під час вибіркової перевірки правильності та повноти інформації, згідно довідки від 09.02.2018 року №33/4-11-18/Б-6 виявлено, що [PERSON] з 19.01.2017 року утримується в Державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33). Таким чином, розпорядженням Департаменту від 16.03.2018 року №668781 виведено переплату компенсації в розмірі 2597,38 грн. за період з 19.01.2017 року по 01.12.2017 року, у зв`язку з нездійсненням постійного догляду за особою похилого віку, оскільки з 19.01.2017 року утримувався у державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33), а з 16.05.2019 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківецька виправна колонія (№78) до 12.10.2020 року, про що не повідомив позивача. Згідно п.15 зазначеного Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. Вказують, що відповідачу направлялися письмові повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних кошів в сумі 2597,38 грн. однак відповідач жодних дій по їх поверненню в добровільному порядку не вчиняє. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви органу праці та соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Право на звернення до суду також передбачено ст.18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» згідно якої, орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на наведене, вважають, що оскільки відповідач не повідомив про обставини, що перешкоджають здійсненню догляду за [PERSON] , відмовляється від повернення коштів, з нього необхідно стягнути зайво виплачені бюджетні кошти в судовому порядку. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради - 2597,38 грн. ( дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім грн. 38 коп.) надміру виплаченої компенсаційної виплати особі, яка надає соціальні послуги, на рахунок: UA188201720344210006000042365 ДКСУ м.Київ, ЄДРПОУ 26075395; а також стягнути з [PERSON] , понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради не з`явивсяся, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, разом з тим, від них надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений судом про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що 08.12.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької міської ради із заявою про призначення йому компенсаційної виплати, як особі, яка надає соціальні послуги гр. [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду (а.с.6-7). Згідно поданої заяви, [PERSON] зобов`язувався повідомити Департамент про відомості, які можуть впливати на виплату компенсації. Відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі - Порядок) дана компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). Рішенням Департаменту від 29.12.2016 року відповідачу призначено щомісячну компенсацію (а.с.15). Разом з тим, під час вибіркової перевірки правильності та повноти інформації, згідно довідки від 09.02.2018 року №33/4-11-18/Б-6 виявлено, що [PERSON] з 19.01.2017 року утримується в Державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33) (а.с.18). Розпорядженням Департаменту від 16.03.2018 року №668781 виведено переплату компенсації в розмірі 2597,38 грн. за період з 19.01.2017 року по 01.12.2017 року, у зв`язку з нездійсненням постійного догляду за особою похилого віку, оскільки з 19.01.2017 року утримувався у державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33), а з 16.05.2019 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківецька виправна колонія (№78) до 12.10.2020 року (а.с.17), про що не повідомив позивача (а.с.19-20). Також, відповідачу направлялися письмові повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних кошів в сумі 2597,38 грн. однак відповідач жодних дій по їх поверненню в добровільному порядку не вчиняє (а.с.21-24). Відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі - Порядок) дана компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). Згідно п.15 зазначеного Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви органу праці та соціального захисту населення, що призначив компенсацію. На підставі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не повідомив про обставини, що перешкоджають здійсненню догляду за [PERSON] , відмовляється від повернення коштів, з нього необхідно стягнути зайво виплачені бюджетні кошти в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.141 ЦПК України також на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved