Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач в травні 2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. Свої вимоги обґрунтував тим, відповідно до умов Кредитного договору банк відкрив позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та рахунок № [NUMBER] для внесення планових платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості по кредиту, дострокового погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитними коштами та всіх комісійних платежів, передбачених цим договором. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 120 600 грн. 00 коп. підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором. Згідно п. 3.1. Кредитного договору позичальник здійснює повернення суми кредиту на рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні № 25 АБ «Укргазбанк» МФО 320478, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 1 436 грн. 00 коп., а останній платіж сплачується у сумі 1 412 грн. 00 коп. не пізніше 03.12.2020 року. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення строку, на який надано кредит. У відповідності з п. 1.3. договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.4. цього договору, на рахунок № [NUMBER] відкритий в Відділенні № 25 АБ «Укргазбанк», МФО 320478. За користування кредитними коштами, що не повернуті в термін, передбачені договором процентна ставка встановлюється у розмір 25,00 % річних. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між банком та позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 079/12/2013/0025-П від 04.12.2013 року, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 079/12/2013/0025 від 04.12.2013 року за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 03.12.2020 року повернути кредит у розмірі 120 600 грн. 00 коп., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 13,50 % річних або 20, 00 % річних відповідно до п. 1.4.3. кредитного договору, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 25, 00% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмір і випадках, передбачених Кредитним договором, договором забезпечення та цим договором. Договором поруки передбачено трирічний строк дії поруки. Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений Договір застави від 04.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. 04.12.2013 року за реєстровим номером 5071. За умовами даного договору позичальник передав, а банк прийняв у заставу автомобіль марки HYUNDAI модель ACCENT, тип - седан-В, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого органом № 8012 03.12.2013 року. Відповідно до п. 4.2. Договору застави за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.4. договору застоводавець сплачує на користь заставодержателя штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого заставодавець порушував вимоги п. 3.3.4. цього договору та становить 1, 5 % від заставної вартості предмета застави, визначеної у п. 2.3. цього договору, який збільшується на 0, 75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення ( у т.ч. враховуючи місяць у якому будуть виконані зобов`язання зі страхування). При цьому, сплата штрафу не звільняє заставодавця від виконання своїх зобов`язань за вказаними пунктами. Згідно п. 2.3. договору застави предмет застави оцінено в 134 000 грн. 00 коп. Станом на 15.05.2019 року за порушення умов договору застави щодо зобов`язань відносно страхування предмету застави штраф становить 54 270 грн. 00 коп. 26.02.2019 року банком було направлено на адресу позичальника та поручителя лист-вимогу № 110/5067/2019 від 22.02.2019 року та № 110/5066/2019 від 22.02.2019 року з пропозицією добровільно сплатити заборгованість за простроченим та поточними нарахуваннями по кредиту та процентам за Кредитним договором. Однак, ні позичальник, ні поручитель в добровільному порядку заборгованість не погасили, відповіді на претензію не надіслали. З цих підстав позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту строкову в розмірі 31 568 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочену - 25 827 грн. 23 коп., заборгованість по процентах поточну - 837 грн. 73 коп., заборгованість по процентам прострочена - 18 160 грн. 45 коп., штраф за невиконання умов договору застави - 54 270 грн. 00 коп. та судовий збір. Ухвалою суду від 24.06.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 07.11.2019 року представником відповідача [PERSON] подано до суд відзив на позовну заяву, в якому зазначає позов необгрутований та такий, що не підлягає задоволенню, оскільки за умовами договору сторони домовились, що договір є строковим, а кредит має бути повернутий у повному обсязі в термін не пізніше 03.12.2020 року. До суду з позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся 17.05.2019 року, тобто до закінчення строку дії договору. Тим самим в розумінні ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінивши строк кредитування. Також зазначили, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлений в договорі штраф припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідачі та представник в судові засідання, призначені на 02.03.2020 року на 10 год. 00 хв. та 12.06.2020 року на 12 год. 00 хв. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 04.12.2013 року між публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 079/12/2013/0025, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 120 600 грн. 00 коп., строком з 04.12.2013 року по 03.12.2020 року. За користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмір 13,50 % річних. Згідно з п. 1.5. Кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТОВ «Богдан Авто» № [NUMBER] , відкритий у Філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, МФО 380333, код ЄДРПОУ 37176517 з призначенням платежу оплата за автомобіль HYUNDAI модель ACCENT 2013 року випуску згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 451231113 від 23.11.2013 року від [PERSON] (в т.ч. ПДВ 20 100 грн. 00 коп.) З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між банком та позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 079/12/2013/0025-П від 04.12.2013 року, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 079/12/2013/0025 від 04.12.2013 року. Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений Договір застави від 04.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. 04.12.2013 року за реєстровим номером 5071. За умовами даного договору позичальник передав, а банк прийняв у заставу автомобіль марки HYUNDAI модель ACCENT, тип - седан-В, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого органом № 8012 03.12.2013 року. Станом на час звернення до суду з позовом заборгованість за кредитним договором становить: 31 568 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту строкова, 25 827 грн. 23 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 837 грн. 73 коп. - заборгованість по процентах поточна, 18 160 грн. - 45 коп. - заборгованість по процентах прострочена. Станом на 15.05.2019 року за порушення умов Договору застави штраф становить 54 270 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. 546 ЦК України договір поруки є видом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним усіх зобов`язань і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.1.1 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за Кредитним договором в повному обсязі. Згідно п.1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань, як до Боржника, та і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно з 3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед Кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 2.2. Договору поруки поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в повному обсязі, заявленому кредитором протягом двох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора. Згідно умов Договору поруки обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Поручителю було направлено лист-вимогу від 22.02.2019 року про погашення заборгованості за Кредитним договором Пунктом 5.1 договору поруки сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за Кредитним договором. (а.с. 39) Пунктом 5.2 Договору поруки сторони передбачили, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення цього договору. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто, протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №756/12263/15-ц. Окрім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №604/156/14-ц від 10.04.2019 року встановлено, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Отже, умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах, зокрема від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18). Як встановлено в судовому засіданні останній платіж було здійснено позичальником 23.08.2017 року, таким чином починаючи з 23.09.2017 року позичальником було прострочено здійснення чергового платежу в рахунок погашення кредитної заборгованості чим порушено умови Кредитного договору, відповідно до якого повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця в розмірі і строки, визначені у графіку платежів. Відповідно до умов Кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та /чи інших зобов`язань за кредитним договором. Відтак, враховуючи те, що останній платіж за кредитним договором сплачено 24.09.2017, а звернення до суду з позовом відбулося 20.05.2019 року , таким чином порука припинилася . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано відомостей, що кредитор звертався до суду з позовними вимогами до поручителя в межах дії договору поруки. Таким чином суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до поручителя [PERSON] у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню лише в частині стягненні заборгованості з позичальника. Слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість строкову за кредитним договором № 079/12/2013/0025 від 04.12.2013 року в сумі 31 568 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочену в сумі 25 827 грн. 23 коп., заборгованість по процентам поточну в сумі 837 грн. 73 коп. та заборгованість по процентам прострочену в сумі 18 160 грн. 45 коп. та штраф за невиконання умов Договору застави в розмірі 54 270 грн. 00 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1959 грн. 95 коп. В задоволенні решти вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial