Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про звернення стягнення, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № VIW3А800000445 від 12.06.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 21174,58 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2013 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом, в зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 05.05.2016 року за ним рахується заборгованість в розмірі 140708,03 доларів США, з яких: 19775,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 8819,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6860,16 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 98543,33 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 9,92 доларів США - штраф (фіксована частина); 6699,91 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором, [PERSON] надав в заставу транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», рік випуску 2006, тип транспортного засобу: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності. В порушення вимог закону та умов договору, клієнт зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Як зазначено в позовній заяві, в ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в 2016 році в порушення умов договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди банку заставний автомобіль було реалізовано відповідачу [PERSON] Проте, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згоду на відчуження рухомого майна без збереження обтяження не надавав; відчуження належного [PERSON] автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, - а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника відповідача [PERSON] Згідно зі ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 11.06.2013 було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. А тому позивач просить суд вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави транспортний засіб марки «SKODA», модель «SUPERB CLASSIK», рік випуску 2006, тип транспортного засобу: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3А800000445 від 12.06.2008 року в сумі 140708,03 доларів США, що за курсом 25,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.05.2016 року складає 3544435,39 грн., просить звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки «SKODA», модель «SUPERB CLASSIK», рік випуску 2006, тип транспортного засобу: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Рой В.Л. позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, оскільки даний автомобіль був придбаний відповідачем належним чином, і він є добросовісним набувачем. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча судова повістка надсилалась за адресою його проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулась з відміткою про те, що адресат по даному адресу не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України останній вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: 12.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № VIW3А800000445, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 21174,58 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2013 року (а.с.18-29). З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаним договором [PERSON] надав в заставу транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», рік випуску 2006, тип транспортного засобу: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Проте, [PERSON] належним чином не виконував свої договірні зобов'язання, а тому станом на 05.05.2016 року за ним рахується заборгованість в розмірі 140708,03 доларів США, з яких: 19775,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 8819,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6860,16 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 98543,33 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 9,92 доларів США - штраф (фіксована частина); 6699,91 доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12-16). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2011, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] було задоволено та звернуто стягнення на вище зазначений автомобіль (а.с.68-70). Хоча рішення набрало законної сили, проте до цього часу не виконано, оскільки автомобіль не розшукано, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2012 та постановою про розшук майна боржника від 13.02.2012 (а.с.132,133). Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30.05.2013, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] було задоволено та стягнуто заборгованість за кредитно-заставним договором №VIW3А800000445 від 12.06.2008 у розмірі 76381,57 доларів США (а.с.71-73). Хоча рішення набрало законної сили, проте до цього часу не виконано, оскільки відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2013 та від 02.04.2014, а також актом державного виконавця від 17.09.2013 (а.с.74,142-143,144). Як встановлено судом, спірний автомобіль було неодноразово відчужено, а саме: 09.04.2009 даний транспортний засіб було зареєстровано в Вінницькому ВРЕР на [PERSON]; 04.07.2013 знято з обліку для реалізації в Вінницькому ВРЕР по дорученню [PERSON]; 09.07.2013 зареєстровано в Могилів-Подільському ВРЕР на [PERSON], що підтверджується відповіддю Могилів-Подільського територіального сервісного центру №0543 від 14.07.2016 №31/2/0543-252, обліковою карткою ТЗ, та реєстраційними картками ТЗ (а.с.92,93,94,95). Як вбачається з витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21.01.2016 та від 18.06.2013, відомості про заставу внесені до реєстру на підставі кредитно-заставного договору від 12.08.2008, на відчуження рухомого майна накладено заборону 11.06.2013 та зареєстровано звернення стягнення 18.06.2013 (а.с.31-34,145-149). Тобто, 09.07.2013 на час реалізації [PERSON] заставленого транспортного засобу, реєстратором було зареєстровано арешт рухомого майна, і до цього часу обтяження припинено не було. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» та згідно із ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про заставу», заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.2 ст. 589 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, а саме: звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази та враховуючи те, що на час реалізації заставленого майна обтяження припинено не було, реалізація транспортного засобу проведена без згоди позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 53166,53 грн.

Outcome: approved