Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим що [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 25 лютого 2012 року, актовий запис № 83. Шлюб було розірвано в судовому порядку, рішення суду від 12.01.2018 року. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем позивам не проживає та не веде спільного господарства з січня 2016 року. З січня 2016 року відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, матеріально взагалі не допомагав, не проявляв жодного бажання спілкуватися з дітьми. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви чи клопотання про перенос справи суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] дійсно є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.08.2014 року актовий запис №702. [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.09.2012 року актовий запис № 859. Згідно із довідки від 12.2018№ 01-147-2352 наданою Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради зазначено що діти зареєстровані з позивачем. Згідно довідки виданої Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області зазначено що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.09.2018 року у розмірі 52338,03 грн. Згідно з довідки виданої Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області зазначено що [PERSON] в період з 01.07.2016 по 01.06.2018 року не отримувала аліментів від [PERSON] Відповідно до листа виданого Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області зазначено що по справі [PERSON] було відкрито виконавче провадження. Згідно з постанови про від 22.05.2018 року зазначеного що по справі було відкрито виконавче провадження. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.01.2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,позов було задоволено у повному обсязі, та шлюбні відносини було розірвано. Згідно з довідки про доходи виданої ПРАТ «ММК ім..Ілліча», Алгофабрика на ім`я [PERSON] загальна сума доходів становить 14878 грн. 47 коп. за період з травня 2018 року по Жовтень 2018 року. Згідно ст. 164 СК України;мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини Оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, то суд приходить до висновку про можливість позбавлення його батьківських прав на підставі ст. 164 СК України.

Outcome: approved