Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 09.02.2018 року сталася ДТП за участю транспортного засобу під керування відповідача. В результаті вказаного ДТП було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб, який належить ТОВ «Транс-Логістик». Позивач виплатив страхувальнику 72 714,05 грн. страхового відшкодування.\~ Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відповідача було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Меrcedes», д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «ПРОСТО-страхування» згідно полісу № АК/6799298. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулась до ПрАТ «СК «Перша» з претензією № 180000146662 на суму сплаченого страхового відшкодування. АТ «СК «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату в розмірі 26 667,00 грн..Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги на отримання від Відповідача ( [PERSON] ) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок зазначеної вище ДТП. В судові засідання представник позивача не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду подав клопотання в якому просив розглядати справу без участі представника. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2018 року (набрала законної сили 03.05.2018 року) , 09 лютого 2018 року о 10 год. 25 хв. [PERSON] в с.Нижнів Тлумацького району керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 112» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного інтервалу та дистанції, не справився з керування та зіткнувся з автомобілем «MAN» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.5). Власником транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК» (а.с.16). Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК», як власника наземного транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] застрахована у Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі комплексного договору добровільного страхування наземного транспорту К 103411 від 23 жовтня 2017 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу, перелік застрахованих транспортних засобів зазначено в Додатку №1\~ до цього Договору\~ «MAN» д.н.з. [NUMBER] (а.с.9-14). Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 112» д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «ПРОСТО-страхування» згідно полісу № АК/6799298. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулась до ПрАТ «СК «Перша» з претензією № 180000146662 на суму сплаченого страхового відшкодування. АТ «СК «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату в розмірі 26 667,00 грн. Відповідно до страхового акту № 18000146662 від 08.09.2018 року та умов Договору страхування № 06/02-57К-0010341103, розмір страхового відшкодування склав 72 714,05 грн. яке Позивачем було сплачено на проведення відновлювального ремонту згідно платіжного доручення № ЗР065275 від 12.09.2018 р.(а.с.4,6,7). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту № 180000146661 від 0.09.2018р. пошкодження транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 72 714 грн. 05 коп. Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 72 714 грн. 05 коп. власнику транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № ЗР065275 від 12.09.2018 р (а.с.4) Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України,\~ з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою суду від 19 квітня 2018 року, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 46 047, 05 грн.. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не надано відзиву на позов. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 21,27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: approved