Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач в червні 2017 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 червня 2004 року та до його смерті [INFO] . Всі знайомі, колеги по роботі, родичі, сусіди сприймали їх і знали як родину. Взаємовідносини, які склалися між ними були тривалими, сталими і притаманними подружжю. Їх об`єднувало особисте спілкування з родичами з обох сторін, спільні доходи і витрати. Кожні півроку вони відпочивали разом в різних місцях, інколи відпочивали разом з молодшим сином позивача [PERSON] , їздили в гості до друзів. За час проживання однією сім`єю з [PERSON] набули у власність рухоме і нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221883201:08:152:0227, що знаходиться у Київській області, Вишгородський район, Катюжанська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; автомобіль марки Volkswagen Touran 2012 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] легковий універсал - В, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER] . На придбання автомобіля та на оформлення земельної ділянки вони витрачали спільно зароблені кошти, вказані об`єкти зареєстровані на ім`я [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Позивач зазначає, що вона як цивільна дружина отримала свідоцтво про смерть [PERSON] та здійснила організацію його поховання в м. Чірнівці. 12 липня 2016 року позивач звернулася до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та була заведена спадкова справа № 224\\2016, номер у спадковому реєстрі 59216366 . Спадкоємцем першої черги спадкування є син померлого [PERSON] , [INFO] , який також звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Позивач вважає, що земельна ділянка та автомобіль входять до складу спадщини, є об`єктами спільної сумісної власності, оскільки були набуті у власність за час спільного проживання з [PERSON] за спільні кошти. З урахування поданої заяви про уточнення позовних вимог від 20.06.2018 року позивач просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 червня 2004 року по 30 червня 2016 року; визнати об`єктами права спільної сумісної власності: земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221883201:08:152:0227, що знаходиться у Київській області, Вишгородський район, Катюжанська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; автомобіль марки Volkswagen Touran 2012 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] легковий універсал - В, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221883201:08:152:0227, що знаходиться у Київській області, Вишгородський район, Катюжанська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ автомобіля марки Volkswagen Touran 2012 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] легковий універсал - В, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER] та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.06.2017 року по справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.12.2017 року доручено Першотравневому районному суду м. Чернівці в порядку судового доручення відібрати пояснення у відповідачів в порядку, передбаченому ст. 132 ЦПК України (т. 1 а.с. 66). Ухвалою Першотравневого районному суду м. Чернівці від 30.01.2018 року повернуто судове доручення Вишгородського районного суду Київської області про відібрання пояснення у відповідачів без виконання (т. 1 а.с. 86). Протокольною ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.11.2018 року за клопотанням представника позивача судом залучено в якості третьої особи [PERSON] . (т. 2 а.с. 15). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.10.2019 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач та її представник - адвокат Петренко І.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши суду свої пояснення та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та у заяві про уточнення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день та час судового розгляду справи належним чином, за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці Вишгородського районного суду Київської області, офіційного веб-порталу судової влади, відзив на позовну заяву не подали. Представник третьої особи - Бориспільська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, до суду заяв чи клопотань від нього не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є братом її чоловіка. [PERSON] постійно проживав в м. Києві, а в м. Чернівці інколи приїжджав. В м. Києві він проживав з жінкою [PERSON] . Про те, що він проживав з жінкою вона дізналася приблизно 2008 році. Коли [PERSON] помер, то вона його тіло привезла в м. Чернівці. Тоді вона на похоронах і побачила [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її дядьком. Він проживав в м. Києві з жінкою [PERSON] , про це їй стало відомо приблизно 2007р. -2008 р. Вони двох приїжджали до м. Чернівці, тоді вона їх бачила перший раз і познайомилася з [PERSON]. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює перукарем, а [PERSON] та [PERSON] є її клієнтами тривалий час. Спочатку вона познайомилася з [PERSON] , а потім з [PERSON] , яку привів [PERSON] . Вона їх сприймала як подружжя. При спілкуванні, вони їй постійно розповідали як вони разом відпочиваю і де. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його мати, а [PERSON] по факту є отчим. Познайомилися [PERSON] та мама в 2004 році, з цього часу проживали разом, спочатку в приватному будинку на « Чайці », потім приблизно з 2006 року разом ним та мама і [PERSON] прожили по вулиці Вишгородській, біля десяти років до 2014 року. Після чого вони купили квартиру та проживали разом окремо до 2016 року дня смерті. [PERSON] постійно допомагав йому, мамі та брату [PERSON] . Мама та [PERSON] постійно їздили разом на відпочинок, вели спільний бюджет. Автомобіль марки Volkswagen [PERSON] для мами, користувалися вся їх сім`я. Сідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка [PERSON] є його мати. В 2004 році його мати та [PERSON] познайомилися. Він з [PERSON] також познайомився в цей період. Його мати та [PERSON] з 2004 року по 2007 рік проживали разом в будинку за містом на спорткомплекс «Чайці», а з 2007 року почали проживати в квартирі по [ADDRESS] . Під час коли він проходив військову службу в м. Біла Церква, до нього неодноразово разом приїжджали мати та [PERSON] . Після того як він повернувся з військової служби 2008 році, вони проживали разом з мамою, [PERSON] та братом [PERSON] за місцем своєї реєстрації в квартирі по [ADDRESS] років десять. Потім вони купили квартиру де і проживали разом його мама [PERSON] та [PERSON] до смерті останнього. [PERSON] помер на його очах. За весь час спільного проживання мати та [PERSON] , останній постійно допомагав йому та брату. Мати та [PERSON] постійно разом відпочивали, вели спільний бюджет, інколи також він зі своєю сім`єю разом з ними відпочивали. Під час проживання разом його мати та [PERSON] було придбано в кінці 2015 році автомобіль марки Volkswagen за спільні їх кошти, оскільки мама працювала в банку та малу непоганий дохід. Даний автомобіль було придбано для сім`ї. Похованням [PERSON] займалися мама та наша сім`я. Поховали його м. Чернівцях. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.07.1999 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.07.2000 року серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 7). Як вбачається з довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 19.06.2019 року № 2206/3.1-44 відносно [PERSON] та [PERSON] у період з 01.06.2004 року по 30.06.2016 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб за вказаний період не виявлено (т. 2 а.с. 60). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (т. 1 а.с. 16). Cпадкова справа після його смерті зареєстрована 12.07.2016 року Бориспільською міською державною нотаріальною конторою за номером у Спадковому реєстрі 59216366, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.07.2016 року (т. 1 а.с. 24). Як вбачається з матеріалів спадкової справи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] , його син - [PERSON] , колишня дружина [PERSON] та брат - [PERSON] (т. 1 а.с. 131-225). У довідці реєстраційної служби Бориспільської міської ради від 08.07.2016 № 20-36-418 вказано, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, як встановлено судом [PERSON] проживав до дня смерті разом з [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснювала організацію поховання [PERSON] в м. Чернівці, про що свідчить довідка Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва та видаткова накладна від 03.07.2016 року (т. 1 а.с. 18-19). Крім того, дану обставину підтверджується пояснення свідків. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки Volkswagen Touran, 2012 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] легковий універсал - В, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 08.12.2015 року (т. 1 а.с. 15). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 933341, зареєстрований 03.11.2009 року на праві приватної власності [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221883201:08:152:0227, що знаходиться у Київській області, Вишгородський район, Катюжанська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а.с. 14). У відповідності до ч. 1 п. 5 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором. Як вбачається з позовної заяви, позивач вказала, що з 01 червня 2004 року по 30 червня 2016 року вона з [PERSON] проживали разом як чоловік та жінка однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, у зв`язку з чим просить встановити факт їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також позивач зазначала, що за час спільного проживання з [PERSON] ними за спільні кошти придбано автомобіль, яким вона користується на даний час та витрачені спільні кошти на оформлення документів, пов`язаних з набуттям у власність земельної ділянки, однак за їх спільною домовленістю зареєстровані ці об`єкти були на ім`я [PERSON] . Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. За змістом наведеної вище норми, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс 15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Під час застосування положень статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У контексті спірних правовідносин, для визнання спірного майна спільним позивач повинен довести, що на час придбання автомобіля та земельної ділянки вона та [PERSON] проживали однією сім`єю і джерелом набуття даного майна були спільні сумісні кошти або спільна праця сторін. Позивач на підставі вимогам статей 12, 81 ЦПК України, в судовому засіданні довела не тільки факт проживання з відповідачем однією сім`єю на час придбання спірного майна, а й той факт, що джерелом його набуття є їхні спільні сумісні кошти з [PERSON] або їхня спільна праця. Суд враховує пояснення свідків, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування. Суд вважає, що позивачем доведено факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01 червня 2004 року по 30 червня 2016 року, так як між ними на той час склалися усталені відносини, притаманні подружжю - факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання майна, тощо. Суд також визнає спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221883201:08:152:0227, що знаходиться у Київській області, Вишгородський район, Катюжанська сільська рада, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та автомобіль марки Volkswagen Touran 2012 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] легковий універсал-В, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER] та визнає за [PERSON] право власності на Ѕ частку у спільному майні на вказане майно. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі обставини справи та надані на їх підтвердження докази, правові норми, що регулюють правовідносини, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спільним майном, визнання права власності на частку у спільному майні, обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved