Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу). Мотивує свої вимоги тим, що 02 жовтня 2013 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. М.Кривоноса здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм [PERSON] п. 10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до договору страхування транспортного засобу № 1_176-005/13 від 11.04.2013 року автомобіль [NUMBER] був застрахований у ПАТ СК «Соверен». Відповідно до полісу № АС/4567296 від 09.08.2013 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Для визначення розміру матеріальної шкоди позивачем було складено проведено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № 10/13-33 від 23 жовтня 2013 року. Враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ СК «Українська страхова група» в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, останнє виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 2438 гривень, без суми франшизи 510 гривень. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 510 гривень франшизи, а також вирішити питання про судові витрати. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання та місцезнаходження відповідачів, зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки не повідомляли. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона(страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Виходячи з матеріалів справи та правил ст. 1194 ЦК України, суд з врахуванням доведеності вимог позивача, що пред'явлені до відповідача [PERSON] вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з останньої суми франшизи у розмірі 510 гривень. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст.ст. 84, 88 ЦПК України, стягнувши на користь позивача з [PERSON] судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок сплачених при подачі позову до суду.

Outcome: approved