Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у поданій суду заяві. Просила позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, мотивуючи своє заперечення тим, що з 09.10.2006 року [PERSON] фактично не є користувачем послуг з централізованого опалення, оскільки самостійно від'єднався від системи центрального опалення у зв'язку із важким фінансовим становищем. Підтвердженням зазначеної обставин є листи-повідомлення про намір відключення від системи опалення. На підставі даних заперечень відповідач та його представник просили у позові ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до Правил надання послуг з водо -, теплопостачання та водовідведення від 30.12.1997 року та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року позивач повинен надавати послуги теплопостачання. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. А ч.3 цієї статті встановлено, що зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовістності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, в даному випадку доведенню підлягають: обставини виникнення зобов'язання у відповідача по сплаті коштів позивачу, вид та кількість наданих послуг, а також обгрунтування суми заборгованості. Відповідно до вимог ст.16 ЗУ Про житлово-комунальні послуги порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору, а відповідно ст.19 цього ж Закону, відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 26 цього Закону визначено істотні умови такого Договору. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 10.08.2009 року в позові Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовлено. Встановлено, що у 2002 році між [PERSON] та Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» було укладено договір про надання населенню послуг центрального опалення та гарячого водопостачання. Починаючи з вересня 2006 року позивач неодноразово звертався з листами-повідомленнями до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та ЖЕО №7 за змістом яких, у зв'язку із важким фінансовим становищем, не маючи можливості проводити оплату за послуги теплопостачання просив від'єднати його від системи центрального опалення. 17.10.2006 року [PERSON] звернувся з повідомленням до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та ЖЕО №7 про проведення від'єднання його квартири №25, що знаходиться по вул.Південний бульвар, 29 в м.Івано-Франківську від системи центрального опалення та з проханням скликати комісію для фіксації даного факту, однак такі заяви відповідача були проігноровані (а.с.31-35). А тому, із змісту документів, що є наявними в матеріалах справи, випливає, що в період з часу відключення від системи центрального опалення, а саме з 09.10.2006 року [PERSON] послуги теплопостачання Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» не надавались. Слід також зауважити, що відповідно до довідки ЖЕО №7 від 02.06.2009 року в квартирі [ADDRESS] відсутні радіатори опалення (а.с.57). Крім того, судом встановлено, що доказів, які б підтверджували факт наявності боргу у відповідача до 09.10.2006 року, а саме до відключення від системи центрального опалення суду не представлено. Представлений суду розрахунок за послуги не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки не відображає фактичного стану розрахунків між сторонами. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-1497 від 30.12.1997 року, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №-630 від 21.07.2005 року, ст. 11, 15, 16, 509 ч.1, 510, 526 ЦК України,

Outcome: dismissed