Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO] року, зазнавши в обґрунтування позову, що після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, мати прийняла спадщину, до якої входив також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, але не зареєструвала на нерухоме майно своє право власності в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Представник відповідача - Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбів спадкодавця /а.с.20,21,39/. За життя [PERSON] в нотаріальному порядку оформила свої спадкові права на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 10,4475 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що залишилася їй у спадщину після померлого [INFO] року чоловіка - [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності [PERSON] на даний будинок. З копії спадкової справи №145/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON], що заведена Комінтернівською державною нотаріальною конторою 15.05.2015 року за заявою [PERSON], убачається, що позивач, після відкриття спадщини в установлений законом строк звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та одержав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що належали спадкодавцю на праві власності. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], який належав [PERSON], померлому [INFO] року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності [PERSON] на будинок /а.с.28-53/. Згідно запису у погосподарської книги Кремидівської сільської ради №20, особовий рахунок [NUMBER], житло-вий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], належить [PERSON] (нині померли). Разом з ним була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті - [INFO] року, дружина [PERSON] Інших зареєстрованих осіб не було /а.с.10,11/. З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого Лиманським РБТІ 26.10.2016 року, убачається, що об'єкт спадкового нерухомого - 2 - майна складається з: житлового будинку літ.«А», веранди - літ.«а», комори - літ.«Б», вбиральні - літ.«В», погрібу - літ.«Г», №1-2 огорожі, І - цистерни, ІІ - брукування. Загальна площа будинку становить 65.9 кв.м., житлова - 30.2 кв.м. Рік забудови - 1981 /а.с.12-16, 52/. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1296, 1297, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз'ясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин, позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки в позасудовому порядку позбавлений можливості оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1261,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved