Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про виселення відповідачів посилаючись на те, що рішенням виконкому Полтавської міської ради від 21.12.2005 року затверджено проект землеустрою та надано позивачу земельну ділянку за адресою [ADDRESS], дозволено завершити проектування та побудову на цій ділянці житлового будинку за рахунок знесення господарських споруд та житлових будинків по [ADDRESS] та [PERSON] На даній земельній ділянці розташований житловий будинок [ADDRESS], де проживають відповідачі. Вказані особи заселились та проживають в даному будинку без достатніх підстав, самоправно, а тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення в порядку ч.3 ст. 116 ЖК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнала та просили відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не наведено доказів, що будинок в якому проживає відповідач [PERSON] та інші відповідачі підлягає знесенню. Посилання на рішення виконкому є безпідставними , оскільки даними рішеннями не встановлено , що [ADDRESS] підлягає знесенню. Відповідачі [PERSON] не мають іншого житла. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідачі поселились в даний будинок відповідно до рішення уповноваженого на той час органу. Вони не мають іншого житла. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - органу опіки та піклування [PERSON] пояснив, що у разі задоволенні позовних вимог будуть порушені права неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому просив в цій частині у задоволенні позову відмовити. У задоволенні інших позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи № 2-224/09, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 08 квітня 2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ВАТ «Укртелеком», Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про визначення порядку користування житловим приміщенням, визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю . Рішенням встановлено, що позивачі не набули в передбаченому законом порядку права на проживання в спірному житловому будинку . Попередніми судовими рішеннями, які набрали законної сили ( рішення Київського районного суду м. Полтави від 16.06.2007 року, ухвала апеляційного суду Полтавської області від 29.08.2007р.) постановленими по справі, де приймали участь ті самі позивачі, встановлено, що надання останнім спірного житла для тимчасового проживання проведено з порушенням порядку, встановленого нормами Житлового Кодексу та вимог Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, без дозволу власників домоволодіння, оскільки їх право приватної власності на останнє анульовано не було. Таким чином, підстави поселення відповідачів не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Цим же рішенням встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 109 від 28.02.1990 року Полтавському обласному виробничо-технічному управлінню зв'язку надано дозвіл на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок відселення мешканців та знесення домоволодінь по [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що забудовник не здійснював заходів по знесенню вказаних будинків, не по будівництву нового житлового будинку , 17.12.2003 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради прийнято нове рішення про погодження розташування нового житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок знесення господарських споруд та житлових будинків по [ADDRESS] та зобов'язано нового забудовника - Управління УМВС України в Полтавській області здійснити відповідні заходи, в тому числі і передбачити в порядку, визначеному ЖК України 6% від загальної площі для переселення громадян з житлових будинків, що підлягають знесенню внаслідок відведення земельних ділянок під житлове будівництво. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 377 від 21.12.2005 року затверджено проект землеустрою та надано позивачу земельну ділянку в постійне користування по [ADDRESS] дозволено завершити проектування і побудувати житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі та обслуговування на ділянці по [ADDRESS]. Таким чином , ні з рішення № 290 від 17 грудня 2003 року , ні з рішення № 377 від 21 грудня 2005 року не вбачається , що надання дозволу Управлінню МВС України в Полтавській області на розташування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі та обслуговування по [ADDRESS] відбувається за рахунок знесення [ADDRESS]. Посилання представника позивача, що згідно додатків до згаданих рішень , а саме ситуаційної схеми розташування земельної ділянки по [ADDRESS] підлягає знесенню не можуть заслуговувати на увагу, оскільки лише в рішенні уповноваженого органу зазначаються будівлі, що підлягають знесенню. Таким чином, в ході судового розгляду , суду не надано належних доказів, що позивач має право ставити питання щодо виселення відповідачів з [ADDRESS] в зв'язку з знесенням даного будинку відповідно до рішення виконавчого комітету № 290 від 17 грудня 2003 року.

Outcome: dismissed