Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що 15 січня 2015 року помер його батько [PERSON]. Заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок (колишній колгоспний двір), вул. Дружби, 8 в с. Будилів, Козівського району. Рішенням Козівського районного суду від 3 березня 2016 року йому надано додатковий термін для подання заяви про прийняття спадщини. З метою прийняття спадщини після смерті батька, він звернувся до нотаріуса. Однак, нотаріус відмовила йому в оформленні спадщини на житловий будинок та розяснила, що свідоцтво про право власності на колгоспний двір не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору може вирішуватися виключно в судовому порядку. Просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] на житловий будинок (А) загальною площею 91,1 м/кв, житловою площею 60,5 м/кв, сарай (Б) площею 24,2 м/кв, літню кухню (Г) площею 38,2 м/кв, огорожу штахетник № 1 та ворота металеві № 2, які знаходяться по вул. Дружби, № 8 в с. Будилів, Козівського району, Тернопільської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2016 року позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], належав на праві власності житловий будинок, (колишній колгоспний двір), вул. Дружби, 8 в с. Будилів, Козівського району, підтверджується довідкою Козівського РБТІ від 10 лютого 2016 року № 6 (а.с.9), довідкою [PERSON] сільської ради від 17 грудня 2015 року № 1067 (а.с.11). Згідно виписки з погосподарської книги від 17 грудня 2015 року станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). 15 січня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №181770 (а.с.2). Згідно довідки Будилівськоїсільської ради №1069 від 17 грудня 2015 року з [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.3). Відповідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інший спадкоємець за законом [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовляється на користь [PERSON], підтверджується заявою від 12 лютого 2016 року (а.с.4). Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №196/01-16 від 31 березня 2016 року (а.с.14). Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved