Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 31.08.2016 між сторонами було укладено кредитний договір № 590/16-11350/04, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 75 000, 00 грн. зі сплатою 17, 00% річних та 1,5 % щомісяця за користування кредитом на строк до 31.08.2019, а відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки та інші супутні платежі за умовами договору. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у останньої перед позивачем утворилась заборгованість розмір якої станом на 31.01.2018 складає 124 169, 52 грн., в тому числі: 60 199, 66 грн. заборгованість за кредитом; 63 969, 86 грн. заборгованість за процентами. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді від 02.05.2018 в справі відкрито провадження, прийнято рішення про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів у відповідності до вимог ст.ст. 128, 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) надіслані відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до правил установлених п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України датою вручення відправлення відповідачеві є 22.11.2018, що підтверджується відмітками, проставленими у поштовому повідомленні про повернення поштового відправлення. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила. З огляду на неподання відзиву відповідачем, враховуючи положення ст.ст. 178, 191, 279 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази та з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 31.08.2016 між позивачем, КС «Сімейна позика», та відповідачем, [PERSON], укладено кредитний договір № 590/16-11350/04. Відповідно до встановлених кредитним договором умов позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 75 000, 00 грн. на строк до 31.08.2019 зі сплатою процентів у розмірі 17, 00 % річних та 1,5 % щомісяця від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, за змістом ст. 1054 ЦК України, сутність обв'язку позичальника за кредитним договором полягає у поверненні кредиту та сплаті процентів. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка є змінною, при затримці будь-якого місячного платежу плата за користування кредитом змінюється, починаючи з наступного дня після 30 числа, за кожен день прострочення встановлюються відсотки за користування кредитом в розмірі 0,3% від суми виданого кредиту (п.2.5 договору). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, тобто, порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодаця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала та станом на 31.08.2018 має заборгованість, розмір якої складає 124 169, 52 грн., в тому числі: 60 199, 66 грн. заборгованість за кредитом; 63 969, 86 грн. заборгованість за процентами. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок її нарахування, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення умов кредитного договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, сплати процентів, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 124 169, 52 грн. належить задовольнити. Відповідно до положень ч. 1 ст. 144 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 862, 54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved