Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість в сумі 48 065,67 гривень за кредитним договором № R53113418364В від 19.04.2013 року та судові витрати, посилаючись на те, що 19.04.2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № R53113418364В, на виконання умов якого, їй надано кредит в сумі 50 000,00 гривень строком по 19.04.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % на рік. Позивач належним чином виконав свій обов»язок по кредитному договору щодо надання позичальнику грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки та меморіальним ордером. Однак позичальник користуючись грошовими коштами, свої зобов»язання за кредитним договором не виконував, а саме , не сплачував кредит, відсотки за його користування у термін визначений договором. Оскільки відповідачка не виконала свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, станом на 29.01.2014 року має заборгованість в сумі 48 065,67 гривень то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засіданні представник позивача Чернівський І.М. не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує не заперечує проти заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилась, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у термін і порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що19.04.2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № R53113418364В, на виконання умов якого, їй надано кредит в сумі 50 000,00 гривень строком по 19.04.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % на рік. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № № R53113418364В від 19.04.2013 року, станом на 29.01.2014 року заборгованість складає 48 065,67 гривень, яка складається з наступного: - 40 032,08 гривень - поточна заборгованість за кредитом, - 2 348,90 гривень - прострочена заборгованість по кредиту, - 1 386,24 гривень - прострочена заборгованість по відсотках, - 2 578,74 гривень - пеня за несплату відсотків та кредиту, - 1 690,00 гривень - комісійна винагорода, 3% річних - 29,71 гривень, яку й слід стягнути з відповідачки, поклавши на неї судові витрати по справі у розмірі - 480,65 гривень.

Outcome: approved