Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом в якому просить встановити факт його спільного проживання однією сім'єю, спільного ведення домогосподарства та спільного утримання домоволодіння [ADDRESS] з [PERSON] та [PERSON] з вересня 2005 року (похорони сина) по момент відкриття спадщини, яка відкрилась після їх смерті; усунути від прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; усунути від прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] будь-яких інших родичів спадкодавців; визнати право власності на спадкове майно, яке належало на момент смерті [PERSON] та [PERSON] за ним, який зареєстрований в [ADDRESS], але фактично проживав у [ADDRESS] з [PERSON] та [PERSON], з вересня 2005 року (похорони сина) по момент відкриття спадщини, яка відкрилась після їх смерті ([INFO] рік) ([INFO] рік) і на даний час фактично проживає в [ADDRESS]; зупинити розгляд спадкових справ до вирішення спору між спадкоємцями та стягнути з відповідачів солідарно на його користь судові витрати. Позов мотивує тим, що на даний час у Кіровоградській державній нотаріальній конторі № 1 знаходиться спадкова справа, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 57970201, яка зареєстрована у нотаріуса за № 462/2015 та спадкова справа, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 57970141, яка зареєстрована у нотаріуса за № 461/2015. Після загибелі єдиного сина (18.09.2005 року) спадкодавців їх сім'ї проживали як єдина сім'я, а саме його сім'я, сім'я матері позивача та сім'я спадкодавців і йому доводилось доглядати за трьома особами похилого віку, а саме: за матір'ю - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], [PERSON] і [PERSON], які проживали в [ADDRESS]. Спадкодавці називали його сином і відповідно відносились, а він відповідав їм взаємністю: купував ліки, продукти та здійснював догляд за їх домоволодінням і допомагав вести їхнє підсобне господарство. Спадкоємці за заповітом відсутні, так як спадкодавці мали намір заповідати все майно йому. Родичі, які за законом могли бути спадкоємцям (відповідачі по справі) з 2005 року після смерті сина спадкодавців, не лише ухилялись від надання допомоги спадкодавцям, а навіть не відвідували їх незважаючи на стан здоров'я і похилий вік. За життя спадкодавці сплатили можливим спадкоємцям за законом вартість їх частки у спадковому майні, яка оговорювалась з кожним спадкоємцем окремо, так як мали намір передати йому все майно, як буде належати їм на момент їхньої смерті, та про що вони неодноразово заявляли публічно. [INFO] року у віці 69 років життя [PERSON] обірвала насильницька смерть, [PERSON] знаходився у лікарні. Він одноособово організував та поніс всі витрати на поховання [PERSON], оформив необхідні документи, частину з яких передав до правоохоронних органів, так як на той час проводились слідчі дії по факту вбивства [PERSON], закрив домоволодіння та передав ключі [PERSON], який в присутності медпрацівників повернув їх йому, зазначивши, щоб вони були у нього, так як після виписки з лікарні має намір скласти заповіт на його ім'я. [INFO] року, в день похорону [PERSON], не витримавши емоційного навантаження [PERSON] помер. Він, в черговий раз, без допомоги будь-яких родичів, організував похорони та поніс всі витрати. Після відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON], виконуючи їх волю, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом його було усунуто від прийняття спадщини, так як з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулись родичі, як спадкоємці за законом, а у нього відсутні повноваження вирішувати спір про право, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті подружжя [PERSON], так неодноразово говорив [PERSON], хто є відповідачі він не знає. З 2005 року він проживав у [PERSON], допомагав по господарству, сніг відкидав, траву косив, купував продукти на які кошти давали йому [PERSON]. Свідоцтво про поховання на [PERSON] отримав [PERSON], а на [PERSON] - [PERSON]. Комунальні послуги оплачували самі [PERSON], його мати 1940 року народження, [PERSON] - 1945 року народження, він проживав і у матері і у [PERSON], вони потребували допомоги, хоча [PERSON] вела учнів до останнього дня життя - допомагала з англійської і оплату давали їй символічну. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснила, що є рідною племінницею [PERSON] по лінії батька. У неї двоє дітей, відвідувала [PERSON] не часто, в основному на свята, вони не просили по допомогу. З 20.08.2015 року [PERSON] перебував і лікарні, у нього був діабет і закупорка головного мозку, [PERSON] сама себе обходила і говорила, що у них є сусід [PERSON], який допомагає. Сусід не проживав з ними. Похованням тітки займався друг сім'ї , вона також давала кошти на організацію обіду. До дядька їздила в лікарню, а потім похованням займались [PERSON] та [PERSON]. Дядя та тітка отримували пенсію, вона близько 1 900 грн., він - 2 500 грн., тітка давала уроки з англійської, а також у них був депозит в банку і вони отримували відсотки. Часто спілкувалась з тіткою через соцмережі, звідти і дізналась про трагедію. Представник відповідача [PERSON], представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також не визнали позов, просили відмовити в його задоволенні через безпідставність та надали суду письмові заперечення. Представник третьої особи - Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не з'являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся, надавав суду клопотання про розгляд справи без присутності представника контори. Суд, заслухавши пояснення позивача відповідача [PERSON], представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 2312 від 01.09.2015 року Міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.09.2015 року Міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 2340. Померлі були зареєстровані та проживали в [ADDRESS], заповіту на випадок своєї смерті вони не залишили. Після їх смерті відкрилась спадщина, із заявами про прийняття спадщини за законом до Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 звернулись: [PERSON] як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом та племінники померлих - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані в [ADDRESS]. Вказані обставини зазначені сторонами по справі, не оспорюються ними, а тому вважаються судом встановленими та доведеними. Нормами статті 1224 ЦК України визначено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти, а також інші особи, які ухились від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. У справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; - перебування спадкодавця в безпорадному стані; - потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Вказане кореспондується і п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 яким роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статі 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України в своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 4): - відсутність спілкування протягом тривалого часу ще не є підставою для усунення особи від права на спадкування за законом; - для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання; - ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. - для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Окрім того, на практиці стосунки між рідними в переважній більшості є недоступними для оточуючих і їм притаманні особливі та виключні взаємовідносини між собою, наявність яких можливо інколи і не сприймається суспільством, але на першому місці - процесуальних вимог щодо оцінки доказів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач в позові зазначає, що проживав з покійними однією сім'єю з 2005 року, допомагав утримувати домоволодіння та вести підсобне господарство, купував ліки та продукти. Вказана обставина не знайшла свого підтвердження в суді. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON], який пояснив, що [PERSON] позитивна людина, до помає всім, проживає разом з матір'ю, за чиї кошти купував ліки і чи мали [PERSON] і [PERSON] спільний бюджет не знає; [PERSON], який пояснив, що [PERSON] добрий сусід, допомагав [PERSON], ночував у них, хоча жив по сусідству, роботу по дому виконувала [PERSON]; [PERSON], яка пояснила, що у [PERSON] і [PERSON] були добрі стосунки, він [PERSON] сусід, про родичів [PERSON] нічого не говорили. У [PERSON] мати хвора, [PERSON] отримували пенсію і їм було цього достатньо; [PERSON], яка пояснила, що часто бувала у [PERSON], [PERSON] також у них бував і допомагав по дому, [PERSON] займалась репетиторством з англійської. [PERSON] ні у кого допомоги не просили, кошти на ліки давала [PERSON]. [PERSON] живе в будинку матері; [PERSON] , який пояснив що [PERSON] є сусідом [PERSON], у них були позитивні відносини, [PERSON] допомагав [PERSON] фізично, також займався організацією похоронів, кошти здавали йому. [PERSON] після загибелі рідного сина проживали у двох, отримували пенсію, їм хватало і вони не скаржились, [PERSON] живе з матір'ю, позитивна людина, допомагає всім; [PERSON], яка пояснила, що родичів [PERSON] не знала і [PERSON] говорив, що не хоче їм залишати будинок, [PERSON] бував у них постійно, сніг відкидав, обрізав дерева, замітав листя, організував поховання, але їй не відомо, хто оформлював документи. [PERSON] самі допомагали родичам і родичі приходили до них лише за допомогою. [PERSON] має хвору матір; [PERSON], який пояснив, що йому не відомо як допомагав [PERSON] [PERSON], кошти на поховання [PERSON] здавали йому, між їх домоволодіннями вільний прохід; [PERSON], який пояснив, що [PERSON] живе у матері, організовував поховання [PERSON], йому здавали кошти; [PERSON], який пояснив, що [PERSON] і [PERSON] різні сім'ї, але у них були добрі відносини, [PERSON] отримували пенсію, крім того [PERSON] отримувала доход від викладання англійської і в школі працювала, з їх родичами він не був знайомий; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], також дали аналогічні свідчення, про проживання однією сім'єю [PERSON] і [PERSON] нічого не зазначили; [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] її син і проживає з нею, їх будинок по сусідству з [PERSON] і у них були добрі стосунки; [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами [PERSON] та покійних [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] сусіди, живуть в своїх будинках, [PERSON] часто допомагав [PERSON], так як він добра людина і завжди приходить на допомогу, зазначили, що покійні [PERSON] були людьми з достатком, допомоги не потребували. Про наявність спільного бюджету, проживання однією сім'єю позивача та померлих не надали пояснень. Свідок [PERSON] взагалі не надала жодних пояснень. Свідки зі сторони відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що їх сім'ї та сім'я [PERSON] товаришували, вони організовували поховання [PERSON], які кошти збирав [PERSON] вони не знають. [PERSON] самодостатні люди, не потребували допомоги від сторонніх і самі завжди допомагали коштами. Відповідні документи щодо поховання також оформлювались [PERSON] та племінницею [PERSON], яка оплачувала і поминальний обід [PERSON] В судовому засіданні позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідачів, відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, а саме: ухилення відповідачів від надання спадкодавцям [PERSON] допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавців в безпорадному стані та потребу спадкодавців [PERSON] в допомозі саме цих осіб. Судом встановлено, що [PERSON] викладала уроки з англійської мови, які хоч і символічно, але оплачувались, отримувала пенсію в розмірі 1 318,73 грн. [PERSON] також отримував пенсію в розмірі 1 800 -1900 грн., що підтверджується довідками Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.06.2016 року (а.с. 215, 216 тому 1 ), лише з 20.08.2015 року перебував на лікуванні. Доказів навмисного ухилення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від надання спадкодавцям [PERSON] допомоги позивачем не надано. Суд критично оцінює надані позивачем докази оплати комунальних послуг після смерті спадкодавців від їх імені за період 2016 року та надані позивачем рішення від імені [PERSON] і [PERSON] від 14.01.2016 року про те, що вони рішили, що їх спадкоємцем буде [PERSON], які підписані самим [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів перебування спадкодавців [PERSON] у безпорадному стані й потреби при цьому допомоги саме відповідачів, а тому у задоволенні позові слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд відносить понесені позивачем судові витрати по даній справі, за його рахунок. На підставі викладеного і ст. 1224 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7,

Outcome: dismissed