Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач в особі свого представника - Проц А.В . , який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 100 000,00 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.02.2017 року о 1З год. 45 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме:, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » в м. Харкові допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. На дату ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Провина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2018 року по справі № 643/2960/17, провадження у справі закрито у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання ДТП та заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Згідно звіту № 29/03-17 про оцінку автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак « [NUMBER] » від 15 березня 2017 року, складеного TOB «Клевер Експер», вартість відновлювального ремонту становить 255 371,84 грн., а ринкова вартість становить 174 604,00 грн. Позивачем, враховуючи ліміт відповідальності, було визначено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент ДТП то позивач набув право зворотної вимоги до водія [PERSON] Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача - Проц А.В., який діє на підставі довіреності, про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, в зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає можливим проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.02.2017 року о 13-45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки BA3-21093 д.н.з. [NUMBER] в м. Харкові на перехресті вул. Салтівське шосе та пр. Льва Ландау, виконуючи маневр повороту ліворуч не впевнився в тому, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Міцубісі Лансер» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду. Постановою Московського районного суду від 18.01.2018 р. провадження відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, закрито у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала чинності 30.01.2018 року (а.с. 5). З положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Мітсубісі» державний номерний знак « [NUMBER] » на момент ДТП належав [PERSON] та був застрахований згідно полісу № АЕ/8137550 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії з 15.07.2016 р. по 14.07.2017 р. (а.с. 9-10, 23). Згідно інформації, наданої позивачем, та відомостям, які містяться у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 17.02.2016 року на момент ДТП у [PERSON] , який керував автомобілем BA3 21093, д.н.з. [NUMBER] , був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 6-8, 24). Відповідно до звіту № 29/03-17 від 15 березня 2017 року про оцінку автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак « [NUMBER] », складеного TOB «Клевер Експер», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітсубісі», державний номерний знак [NUMBER] становить 255 371,84 грн., а ринкова вартість становить 174 604,00 грн. (а.с. 26-53). Згідно довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 18.04.2018 р. розмір відшкодування шкоди завданої автомобілю автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак « [NUMBER] » складає 100 000,00 грн. (а.с. 56). Згідно платіжного доручення № 904300 в від 27 квітня 2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України [PERSON] . по справі № 39773, згідно наказу № 4022 від 27.04.2018 року (а.с. 55), виплачені100 000,00 грн. (а.с. 57). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Постановою Московського районного суду від 18.01.2018 р. у справі № 643/2960/17 (провадження № 3/643/79/18) провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальностіза вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така позиція суду кореспондується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, постанові від 16.04.2019 року у справі № 927/623/18. Окрім того, у постанові від 03.12.2018 року по справі № 2а-10503/09/1570 ВС вказав, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню(п. 49). Для спростування преюдиційних обставин учасник справи, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, в загальному порядку за правилами визначеними процесуальним законодавством (п.51). Проте, відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доказів на спростування преюдиційних обставин не надав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Вина [PERSON] , який 22.02.2017 року о 13-45 год. на перехресті вул. Салтівське шосе та пр. Льва Ландау керував автомобілем марки BA3-21093 д.н.з. [NUMBER] та виконуючи маневр повороту ліворуч не впевнився в тому, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Міцубісі Лансер» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду, - підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6-7), схемою ДТП (а.с. 8) та постановою Московського районного суду від 18.01.2018 року у справі № 643/2960/17 (а.с. 5). Окрім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України визнало зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та виплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 904300 від 27 квітня 2018 року (а.с. 57). Відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Таким чином, відсутність в матеріалах справи постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення [PERSON] , не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку/злочину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню 100 000,00 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. З відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судові витрати в сумі 1921,00 грн.(плвтіжне доручення № 2294 від 22.10.2019 року.

Outcome: approved