Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №1 в будинку №24 по вулиці Інтернаціональна в місті Ніжині Чернігівської області, посилаючись на такі обставини : він 15 жовтня 1985 року купив 1/2 частину жилого будинку з відповідною чистиною господарчих , побутових будівель та споруд, розташованих в [ADDRESS]. В цьому житловому будинку він, прописав (зареєстрував ), свого сина [PERSON]- [INFO]. Він постійно мешкає в придбаному ним житловому будинку. [PERSON] з 2001 року у вказаному житловому будинку не проживає, однак залишається в ньому зареєстрованим. Тобто відповідач з власної волі залишив придбану ним 1/2 частину житлового будинку, в котрій зареєстрований, однак не проживає понад встановлені строки. Він, неодноразово звертався до відповідача з проханням знятися з реєстрації ,але відповідач лише обіцяв таке зробити. Він звернувся до Ніжинського міськрайонного відділу ДМС з проханням зняти з реєстрації відповідача , йому в усній формі відмовили та порадили в судовому порядку визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням. Беручи до уваги, що розрахунок вартості комунальних послуг береться від числа зареєстрованих в житловому будинку осіб і йому доводиться нести додаткові витрати на утримання житлового приміщення - сплачувати комунальні платежі тарифи на котрі збільшилися майже втричі, він, вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Таким чином, факт реєстрації відповідача в придбаній ним 1/2 частині житловому будинку , що є його власністю, перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися та володіти такою власністю, вимагає від нього додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Позивач в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав. \~\~\~\~\~\~\~Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15 жовтня 1985 року придбав 1/2 частину жилого будинку з відповідною чистиною господарчих , побутових будівель та споруд ,розташованих в [ADDRESS], що підтверджується договором від 15.10.1985 року. Згідно довідки вуличного комітету від 08.06.2015 року в спірному будинку зареєстровані: позивач та його син- Малюга О.В. Відповідно до довідок від 19.05.2015 року, складених свідками-сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] син позивача [PERSON] не проживає [INFO] з 2001 року. Статтею 319 ЦК України встановлено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з власної волі залишив спірний будинок позивача і там не проживає понад встановлені строки, перешкод в проживанні у спірному будинку йому не чиниться. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати відповідача таким, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. Наданими квитанціями підтверджено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved