Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати за громадянином [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO], [NUMBER] 05 183747, виданий Автозаводським РУВД м. Тольятті Самарської області 01.04.2005 року, жителем [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], в порядку спадкування після смерті 27.10.2013 року [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташовану в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №9087. Свої вимоги мотивує тим, що 24.12.2012 року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла зокрема земельна ділянка площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. До кола спадкоємців першої черги спадкування після її смерті увійшов лише батько позивача [PERSON], котрий у строк встановлений законом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, а відтак фактично успадкував після смерті [PERSON] та набув право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий №4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. 27.10.2013 року помер [PERSON]. У звязку із смертю останній не встиг належним чином оформити своє право на спадкове майно після смерті баби позивача, зокрема на вказану вище земельну ділянку, котра увійшла до складу спадкової маси. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак виявилося, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю, яким підтверджено право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, що розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області втрачено. 03.11.2015 року від державної нотаріальної контори було скеровано запит до відділу Держземагентства в Пустомитівському районі Львівської області та Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, у якому було прохання про виготовлення дублікату вказаного правовстановлюючого документу. Сільська рада на вказаний запит не відреагувала, а відділ держземагентства у своєму листі вказав, що чинним законодавством не передбачено виготовлення дублікатів державних актів на право власності на землю. Своїм листом нотаріальна контора повідомила позивача про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі оригіналу або дублікату державного акту на право власності або постійного користування на земельну ділянку, а тому останньому рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в суд. У судове засідання позивач не зявився, проте від імені представника позивача [PERSON] [PERSON] через канцелярію суду представник [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву, у якій вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, а судовий розгляд проводити без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.12.2012 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 303659 від 24.12.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшла, крім іншого, земельна ділянка площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЛВ №9087 від 25.04.1996 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4602305812015 від 01.07.2015 року. Оскільки померла за життя своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, то спадкування після її смерті, у відповідності до ст. 1258 ЦК України здійснюється за законом почергово. У відповідності до ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] відноситься лише її син, батько позивача [PERSON], який у строк встановлений законом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Вказані обставини зокрема підтверджуються Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №33250004 від 12.02.2013 року, виданим Другою львівською державною нотаріальною конторою Львівського МУЮ. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки батько позивача [PERSON], у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, він фактично успадкував після смерті [PERSON] та набув право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №9087 від 25.04.1996 року. 27.10.2013 року [PERSON] помер, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серія ІІІ-ЕР №561722, виданим відділом ЗАГС Автозаводського району, міського округу Тольятті, управління ЗАГС Самарської області, [PERSON] Федерації від 28.10.2013 року. У звязку із смертю [PERSON] не встиг належним чином оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON], зокрема на вказану вище земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області та яка увійшла до складу спадкової маси. Оскільки померлий за життя своїм майном на випадок смерті не розпорядився, то спадкування після його смерті, у відповідності до ст. 1258 ЦК України здійснюється за законом почергово. У відповідності до ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] відноситься позивач [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується Свідоцтвом про народження серії V-БР №336215 від 13.02.1990 року, яке видано повторно. Після смерті батька позивач звернувся до Другої львівської нотаріальної контори Львівського МУЮ із заявою про прийняття спадщини, однак виявилося, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №9087 від 25.04.1996 року, яким підтверджено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, що розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, втрачено. 03.11.2015 року завідувачем Другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] було скеровано запит за №2371/02-14 до відділу Держземагентства в Пустомитівському районі Львівської області та Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з проханням про виготовлення дублікату вказаного правовстановлюючого документу. Раковецька сільська рада Пустомитівського району Львівської області на вказаний запит не відреагувала, а відділ Держземагентства в Пустомитівському районі Львівської області у своєму листі № 29-1315-0.6-4288/2-15 від 24.11.2015 року вказав про те, що чинним законодавством не передбачено виготовлення дублікатів державних актів на право власності на землю. Своїм листом № 1992/02-14 від 17.09.2015 року Друга львівська міська нотаріальна контора Львівського МУЮ повідомила позивача про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі, зокрема оригіналу або дублікату державного акту на право власності або постійного користування на земельну ділянку, а тому було рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Таким чином, оскільки у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті батька [PERSON], позивач [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до Другої львівської державної нотаріальної контори і таким чином фактично своїми діями прийняв спадщину після його смерті та набув право власності на спадкове майно, зокрема земельну ділянку площею 0,0581 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 4623685600:06:000:0291, розташована в с. Новосілки на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №9087, оригінал котрого було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved