Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 10 вересня 1999 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №553. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. В судовому засіданні 14.05.2015 року позивач та його представник вимоги підтримали, однак заперечували щодо заявленого відповідачем клопотання про надання строку для примирення. В подальше судове засідання після відновлення провадження, позивач подав заяву про підтримання вимог, зазначав, що примирення, яке надавалось судом результатів не дало, тому на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач 14.05.2015 року в суді позов не визнала. Вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні. Після відновлення провадження, в судове засідання не зявлялась, повідомлялась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання заявлених вимог . Заслухавши пояснення \~сторін, вивчивши матеріали \~справи, суд приходить до висновку \~щодо задоволення \~вимог, виходячи \~з наступного. Відповідно до ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~ Відповідно до вимог\~статті 112 СК України\~для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторонами у вересні 1999 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №553. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей[PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про місце їх проживання на період розгляду справи в суді відсутній. При цьому, відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 14.05.2015 року, за клопотанням відповідача судом зупинялось провадження в справі, до закінчення строку для примирення ( а.с. 23). Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства про справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З»ясовано, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки тривалий час подружжя не підтримує шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ними перестали бути сімейними, позивач після спливу строку для примирення, який надавався, має стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин, тобто їх розірвання. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач на примирення не погодився, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу з урахуванням викладених обставин є неможливим, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved