Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 12.10.2017 року помер батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 54/100 частин домоволодіння №14 по пров. Товстого у м. Дніпрі. Позивач є сином померлого та єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім того, 18.09.2001 року батько склав заповіт на імя позивача, де заповідав йому все своє майно. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини та постановою приватного нотаріуса від 25.07.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пропуск строку пропущений у звязку з перебуванням позивача в цей період на території Львівської області, де він працював та не мав можливості за місцем відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із відповідною заявою. Тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач по справі є сином [PERSON], який помер 12.10.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири 135 на ж/м Тополя-2, буд.37 у м.Дніпрі. Відповідно договору дарування частки квартири віл 31.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №179, власником 2/3 частин квартири 135 на ж/м Тополя-2, буд.37 у м.Дніпрі є відповідач по справі [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 25.07.2018 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого №999, позивач хворіє на буллезну хворобу обох легенів, хронічний бронхіт, кісту правового легеня, уроджена вада серця, позивачу рекомендовано довготривале лікування в умовах стаціонару. Дані діагнози підтверджуються консультативними висновками кардіолога, пульмонолога, діагностичними дослідженнями, копії яких містяться у матеріалах справи. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013\~\~№24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Суд вважає, що обставина, вказана позивачем в позовній заяві, а саме наявність ряду важких хронічних захворювань та проходження позивачем лікування в умовах стаціонару, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору, з яких половина підлягає поверненню з державного бюджету позивача, а інша половина компенсації за рахунок відповідача. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved