Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач в січні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 29.03.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між позивачем та відповідачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 31.12.2015 року має заборгованість 13061.16 грн. Тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що заборгованість утворилась через скрутне матеріальне становище. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача [PERSON] від 29.03.2010 року він виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Кредитка «Універсальна». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, у заяві відповідач зазначив, що вона ознайомилась і згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» а також «Тарифами Банку». Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач порушив умови договору про надання банківських послуг, належним чином не виконав зобов'язання та порушив ст. ст.ст.\~509,\~526,1054 ЦК України. У\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~\~\~\~ У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість 13061.16 грн., яка складається з наступного: 1280,77 грн. - заборгованість за кредитом; 7982,24 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 598,15 грн. - штраф (процентна складова). Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно положень\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. В зв'язку із задоволенням позову, згідно\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved