Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого його невістка [PERSON] , на ім`я якої було складено заповіт, в шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: домоволодіння по [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1994 га , яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. На вказаній земельній ділянці знаходився і житловий будинок, який зруйновано часом. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , яка померла [INFO] , після якої фактично прийняв спадщину її чоловік [PERSON] . Вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді: домоволодіння по [ADDRESS] , яке остання фактично прийняла в спадок після смерті [PERSON] , але юридично не оформила; земельної ділянки площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 2,0228 га, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В шестимісячний строк після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ним було подано заяву до Черкаської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини було також подано його рідною сестрою [PERSON] , відповідачем по справі. 08 жовтня 2020 року нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. було надано письмову відповідь, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі п.п. 4.15п. 4 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусамиУкраїни, та роз`яснено право на звернення до суду за визнанням права власності на спадкове майно. У зв`язку із вищевикладеним, позивач за первісним позовом просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач за первісним позовом [PERSON] 29.01.2021 року подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи її тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті проживав [PERSON] , який був її чоловіком. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1994 га, кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яку [PERSON] фактично прийняв після своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого заяву про прийняття спадщини подала в шестимісячний строк до Черкаської районної державної нотаріальної контори його невістка [PERSON] , на ім`я якої померлим було складено заповіт. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: домоволодіння по [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на які знаходився житловий будинок, але його було зруйновано часом. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , померлою [INFO] , після смерті якої фактично прийняв спадщину її чоловік [PERSON] . Зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді: домоволодіння по [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 2,0228 га, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В шестимісячний строк після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , нею було подано заяву до Черкаської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини було також подано її рідним братом [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. 08 жовтня 2020 року було надано письмову відповідь якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та роз`яснено про право на звернення до суду за визнанням права власності на спадкове майно. У зв`язку із вищевикладеним, позивач за зустрічним позовом просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку площею 2,0228 га, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У підготовче судове засідання позивач за первісним позовом не з`явився, подавши до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; та на 1/2 частину земельної ділянку площею 2,0228 га, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Клопотав про слухання справи без його участі, збільшений розмір позовних вимог підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом у підготовче судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, збільшений розмір позовних вимог за первісним позовом визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Також вказала у заяві щодо збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; та на 1/2 частину земельної ділянку площею 2,0228 га, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Збільшений розмір позовних вимог підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом збільшений розмір позовних вимог визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2007 року серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-926, право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , отримав її чоловік [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права власності на жилий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Черкаською райдержадміністрацією Черкаської області 19.06.1993 року та зареєстрованого в Черкаському інвентарбюро за № 1528 в кн. № 14. [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1994 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 125392 від 29.06.2004 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7114935112020 від 26.08.2020 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.12.2014 року серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 23.12.2014 року, посвідченого сільським головою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Міцуком В.В., та зареєстрований в реєстрі за № 655, [PERSON] , [INFO] , все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з відомостей, які надійшли на запит суду від Черкаської районної державної нотаріальної контори за вих. № 15/02-14 від 14.01.2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 91/2015. Свідоцтво про право на спадщину видавалось. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.08.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1705, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на спадщину отримала [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: права власності на земельну ділянку площею 2,02 га, (у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 2,0228 га), кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, розташовану на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 17-2-254т, виданого 26.03.2001 року згідно рішення сесії Білозірської сільської ради № 12-04 від 13.02.2001 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 254т. Склад угідь: рілля - 2,0228 га. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2020 р. серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 22.09.2020 року № 5165, житловий будинок по [ADDRESS] обліковується за померлою [INFO] [PERSON] . На час відкриття спадщини в господарстві ніхто не зареєстрований. За даною адресою обліковується приватизована земельна ділянка площею 0,1994 га, Державний акт на право приватної власності на землю видано, серія ЧР № 125392 від 29.06.2004 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 22.09.2020 року № 5166, житловий будинок по [ADDRESS] обліковується за померлою [INFO] [PERSON] . На час відкриття спадщини крім померлої в господарстві ніхто не зареєстрований. За даною адресою обліковується земельна ділянка площею 0,06 га, Державний акт на право приватної власності на землю не видано. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] виготовлено технічний паспорт від 05.08.2020 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно з висновком про вартість майна від 08.10.2020 року, ринкова вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] складає 90120,00 грн. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від Черкаської районної державної нотаріальної контори за вих. № 16/02-14 від 14.01.2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 355/2020. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись її діти [PERSON] та [PERSON] , та чоловік [PERSON] . Останнім було в подальшому відкликано подану раніше заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа Черкаської районної державної нотаріальної контори щодо неможливості видачі свідоцтв про право на спадщину від 08.10.2020 року за № 761/02-14, нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у отриманні свідоцтв про право на спадщину на житлові будинки з господарськими та побутовими будівлями та на земельну ділянку площею 0,1994 га, та роз`яснено право на звернення до суду за визнанням права власності на спадкове майно у порядку спадкування. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, мати позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] померла та не встигла оформити спадщину після смерті [PERSON] , і мала право на домоволодіння, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; на земельну ділянку площею 0,1994 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7124981000:03:001:0002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку площею 2,0228 га, яка розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124981000:01:006:0570, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то після її смерті позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом мають право на вказане майно, тобто кожен на 1/2 його частину. Враховуючи вказані обставини, визнання як первісного, так і зустрічного позову відповідачами, відсутність інших спадкоємців за законом першої черги після померлої [INFO] [PERSON] , суд вважає, що як позовні вимоги [PERSON] , так і позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що ні позивачем за первісним позовом, ні позивачем за зустрічним позовом не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved