Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 03.08.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 606/33-059, згідно якого банк надав відповідачеві кредит на суму 118189,74 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення до 03.08.2017 року. Окрім того, в забезпечення виконання зобов'язань, було укладено договір поруки № 606/33-059 від 03.08.2008 р., згідно якого поручителем виступив [PERSON] В порушення виконання зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.05.2014 р. у відповідачів утворилась заборгованість в розмірі 114 153,81 доларів США. Крім того, відповідач не сплатив відсотки за користування кредитом в розмірі 77 619,63 долари США, пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, нараховану з 30.05.2013 року по 29.05.2014 року в розмірі 63 513,81 грн. та пеню за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 30.05.2013 року по 29.05.2014 року у розмірі 114 116,83 грн. Таким чином загальна сума заборгованості станом на 30.05.2014 року становить 191 773,44 долари США та 177 630, 64 грн., що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 2 433 958,75 грн. Так як відповідачі в повній мірі своїх зобов'язань по договору не виконали, заборгованість по кредиту та відсотках за його користування не сплатили, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту у розмірі 2 433 958,75 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно 191 773,44 долари США та 177 630, 64 грн., що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.10.2014 року становить 2 661 097,84 грн. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав заяву від 18.08.2014 року про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його перебуванням на лікуванні, однак не надав підтверджуючих документів перебування на лікуванні. Крім того, [PERSON] подав клопотання від 02.10.2014 року про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням у службовому відрядженні, що також не підтвердив належними доказами. Таким чином суд розцінює неявку відповідача, як зловживання своїми процесуальними правами, а неявку - без поважних причин. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, відповідачу було надіслано рекомендований лист із повісткою про виклик у судове засідання на 28.08.2014 р., 02.10.2014 року, однак останній повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до положень абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з кредитного договору за № № 606/33-059 від 03.08.2008 р. такий був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] на суму 118189,74 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення до 03.08.2017 року. Судом встановлено, що на виконання кредитних зобов'язань було укладено договір поруки № 606/33-059 від 03.08.2008 р., згідно якого поручителем виступив [PERSON], що стверджується його особистим підписом. Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного кредитного договору, яким визначено обсяг зобов'язання боржника, забезпечення яких здійснює поручитель. На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 02.10.2014 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 191 773,44 долари США, а саме: основна сума заборгованості - 114 153,81 доларів США, відсотки за користування кредитом - 77 619,63 доларів США. Крім того пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту - 63 513,81 грн. та пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках 114 116,83 грн. Загальна сума заборгованості по кредиту станом на 02.10.2014 року згідно курсу НБУ складає 2 661 097,84 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.527 ч.1 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Так як відповідачі належним чином не виконали своїх договірних зобов'язань, то на думку суду, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved