Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Страхової компанії АРКС» про захист прав споживачів страхових послуг, уточненим в ході розгляду справи(заява про збільшення позовних вимог від 28 травня 2020 року за вх.№2455), в якому просить стягнути грошову суму в розмірі 34278 гривні 32 копійки, що включає: страхове відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту (каско без виключень) № 296182а9згл від 06.11.2019 року в сумі 27829 гривні 32 копійки; пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 502 гривні; інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 344 гривні, 3% річних від простроченої суми в розмірі 103 гривні; моральна шкода 2500 гривень; 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 06 листопада 2019 року він уклав з ПАТ «Страхова компанія АРКС» Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №296182а9згл. 26 листопада 2019 року мав місце страховий випадок, в якому було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . Зокрема 26 листопада 2019 року, о 8 год 15 хв., вийшовши з будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , підійшовши до свого автомобіля, який був припаркований біля даного будинку, помітив потертість заднього та переднього бамперів. Оскільки поспішав на зустріч, то близько обіду, а саме о 13 год. 30 хв., в телефонному режимі повідомив на гарячу лінію 272 ПАТ «СК АРКС» про пошкодження свого автомобіля та заявив даний страховий випадок. 28 листопада 2019 року він доставив свій автомобіль на СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» для огляду автомобіля по страховому випадку. Працівниками СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» було здійснено огляд автомобіля, здійснено фото фіксацію виявлених пошкоджень, зібрано необхідний пакет документів, який було долучено до заяви про виплату страхового відшкодування згідно з договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників транспорту та від нещасного випадку на транспорті №296182а9згл від 06.11.2019 року, який в подальшому було передано до ПАТ «СК АРКС» 12 грудня 2019 року на його адресу від АТ «СК АРКС» було направлено лист, який він отримав 27 січня 2020 року, в якому його звинувачено у наданні неправдивої інформації про факт обставини настання заявленого страхового випадку та відмовлено в виплаті страхового відшкодування. В даному випадку страховик не забажав виконати умови Договору, а саме п. 24.1. За умовами цього договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 Договору в результаті настання страхового випадку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мушинський Т.Б. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив від 03 липня 2020 року(вх. №3124). Просить позов задоволити у повному обсязі із врахуванням збільшених вимог. Представник відповідача Демент`єв Є.О. позов не визнав посилаючись на його безпідставність та з підстав, викладених у відзивах від 07 квітня 2020 року(вх.№1773) та від 16 червня 2020 року (вх. №2826). Просить у задоволенні такого відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши думку учасників, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Так, 06 листопада 2019 року позивач [PERSON] уклав з ПАТ «Страхова компанія АРКС» Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» за №296182а9згл(надалі Договір). п. 24 Договору передбачено, що страховим випадком, зокрема, є пошкодження, знищення або втрата застрахованого транспортного засобу або окремих його деталей та частин внаслідок настання застрахованих ризиків під час дії Договору. Одним із застрахованих ризиків по Договору є пошкодження ТЗ. Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року о 8 год 15 хв., [PERSON] , вийшовши з будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , підійшовши до свого автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований біля даного будинку помітив потертість заднього та переднього бамперів. Відповідно до п.27.1.1.1. Договору, заява про подію та на виплату надається Страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру Страховика, або шляхом подання заяви через офіційний сайт Страховика. Сторони погодили, що належне виконання Страхувальником цього пункту є повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, та не потребує додаткового письмового підтвердження, окрім випадків, передбачених п.27.1.1.5. Договору. Оскільки [PERSON] поспішав на зустріч, то близько 13 год. 30 хв., в телефонному режимі, повідомив на гарячу лінію 272 АТ «Страхова компанія АРКС» про пошкодження свого автомобіля та заявив даний страховий випадок. З матеріалів справи вбачається, що позивач своєчасно виконав вказані вище умови Договору, повідомивши 26.11.2019 року про пошкодження ТЗ по телефону гарячої лінії 272 АТ « Страхова компанія АРКС». Про даний факт у судовому засіданні не заперечував представник відповідача. 28.11.2019 року транспортний засіб позивача було оглянуто на СТО ТзОВ «Сервсний центр «Діамант», здійснено фото фіксацію виявлених пошкоджень, зібрано необхідний пакет документів, який було долучено до заяви про виплату страхового відшкодування згідно з договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників транспорту та від нещасного випадку на транспорті №296182а9згл від 06.11.2019 року, який в подальшому було передано до ПАТ «Страхова компанія АРКС». 12.12.2019 року на адресу позивача від ПАТ «Страхова компанія АРКС» було направлено лист, у якому йому відмовили в виплаті страхового відшкодування з підстав, що заявлені пошкодження заднього бампера характерні для ДТП ( наїзд заднім ходом на перешкоду) та могли бути утворені лише під час руху зареєстрованого ТЗ, а отже не могли утворитися при заявлених обставинах та посилаючись на п.п. 25.3.4., 29.5.3., 29.5.6. Договору відмовив у виплаті страхового відшкодування. Однак, як встановлено судом, технічний огляд автомобіля був здійснений ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» та, відповідно до рахунку- фактури №ДМ00012973 від 03.12.2019 року, автомобілю завдано шкоду на суму 20 245 грн. 54 коп. Оскільки на даний час автомобіль позивача не відремонтовано, то ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» було складено повторний рахунок-фактуру №ДМ00003785, згідно якого вбачається, що станом на 27 квітня 2020 року відновлюваний ремонт буде становити 27829 гривень 32 копійки. У судовому засіданні представник відповідача підтвердив той факт, що відповідальний працівник страхової компанії не проводив огляд автомобіля після настання ДТП, а висновки про відмову у виплаті страхового випадку ним були зроблені із фотографій, наданих позивачем. Відповідно до п.25.4.1 страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору. Згідно з п.32.1 Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику суми в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасного виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування. До відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належить, зокрема, відносини, які виникають при укладені договору страхування. Зазначений правовий висновок, викладений в Постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справ 6-126цс14. Стаття 4 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції ( дефекту в продукції) відповідно до закону. У відповідності до ст. 1 Закону України « Про захист прав споживачів «продукцією являється будь- які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляється виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб». Відтак, безпідставна відмова страховика від виплати належного позивачу страхового відшкодування заподіяла останньому моральну шкоду, що обчислюється у розмірі 2500 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 27829 грн. 32 коп., пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 502 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 344 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 103 грн, моральної шкоди в сумі 2500 гривень. Враховуючи п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи положення ст.ст. 137, 141 ЦПК України та долучених до матеріалів справи документів, які підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу(акт виконаних робіт від 02 липня 2020 року та акт про прийняття-передачу наданих послуг), такі підлягають стягненню з відповідача в сумі 3000 гривень.

Outcome: approved