Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу за договором поруки. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Зазідне регіональне управління» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з якого надано споживчий кредит в сумі 15000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 01.09.2011 року. Для забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ним та [PERSON] було укладено договір поруки №63620-578п від 02.09.2008 року, на підставі якого, він, як поручитель, взяв на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов`язання боржником [PERSON] перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору. Однак, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та не виконав в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків, тому банк звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 11.08.2009 року, справа №2-280/09 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Зазідне регіональне управління» 19593,15 грн. заборгованості за кредитним договором, 195,93 грн судового збору , 250,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 20039, 08 грн. Дане рішення суду було направлено для примусового виконання, і під час примусового стягнення позивач сплатив 14649,47 грн. а відповідач [PERSON] 5389,61 грн. Таким чином, з урахуванням сум коштів, що сплачені [PERSON] , за виконавчими провадженням на погашення заборгованості за кредитним договором від 02.09.2018 року у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] на суму 14649,47 грн. Просить стягнути з [PERSON] в його користь 14649 грн. в порядку регерсу, 13534,00 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 2214,00 грн. що становить 3% річних та судові витрати. В судове засідання представник позивача подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив позивач. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Зазідне регіональне управління» та [PERSON] укладено кредитний договір №Ф1-08/63618-578, згідно якого він отримав кредит в сумі 15000,00 грн. Того ж дня між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №63620-578п від 02.09.2008 року, на підставі якого, він, як поручитель, взяв на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов`язання боржником [PERSON] пред позикодавцем на нести солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.08.2009 року у справі №2-820/09 підтверджується, що позов ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] та [PERSON] задоволено повністю та стягнуто солідарно в користь позивача 19593,15 грн. заборгованості за кредитним договором, 195,93 грн. судового збору, 250,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу Із дослідженої судом постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №18673090 від 28.11.2019 року встановлено, що рішення суду від 11.08.2009 року виконано повністю та на погашення заборгованості [PERSON] сплачено 14649,47 грн, а [PERSON] - 5389,61 грн. Згідно з ч.4 ст. 543 ЦК України, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ч.2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити всю суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Оскільки позивачвиконав зобов`язання відповідача, котре було забезпечене порукою та сплатив борг в сумі 14649,47 грн., тому до нього переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Таким чином, вимога позивача про стягнення із відповідача 14649,47 грн. є обгрунтованою, законною, а тому підлягає до задоволення. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому відповідно до вимог даної норми зобов`язаний сплатити позивачу 2214,00 грн., що становить 3% річних за прострочення виконання основного зобов`язання та 16534,00 грн. інфляційного збільшення суми боргу. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач не виконавши зобов`язання по умовах договору кредиту має заборгованість перед позивачем за цим договором в порядку регресу в розмірі 14649,47 грн., 2214,00 грн., що становить 3% річних за прострочення виконання основного зобов`язання та 16534,00 грн. інфляційного збільшення суми боргу. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору, котрі понесені ним у зв`язку із розглядом цієї справи та підтвердженні квитанцією про сплату судового збору.

Outcome: approved