Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису вчиненого 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №4738 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 16296,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому стало відомо про виконавчий напис вчинений 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №4738 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 16296,00 грн. в межах виконавчого провадження. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №04121-10/2019 від 17.10.2019, укладеного з ТОВ «ФК «Інвнеструм», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договору відступлення права вимоги №ІКК від 04.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал». В то же час, нотаріус повинен був при вчиненні виконавчого напису перевірити безспірність заборгованості. Відповідач не надав нотаріусу виписки по кредитному рахунку, як основного документа, який би міг підтверджувати суму заборгованості. Крім того, позивач не отримував від відповідача жодного розрахунку щодо суми заборгованості. Відповідачем також не було надано нотаріусу оригіналу договору, в тому числі нотаріально посвідченого. Тому вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом, а тому просить позов задоволити. Крім того, представник позивача подав заяву про забезпечення позову. Таку ухвалою судді від 10 листопада 2021 року було задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67368508, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. на підставі виконавчого напису вчиненого 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №4738 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 16296,00 грн, до вирішення спору по суті. Ухвалою судді від 11 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 01 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у яких представник відповідача [PERSON] зазначає наступне. Відповідачем було скеровано позивачу письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості. Крім того, відповідачем для нотаріуса було надано Виписку з особового рахунку за кредитним договором №04121-10/2019 від 17.10.2019, укладеного з ТОВ «ФК «Інвнеструм», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договору відступлення права вимоги №ІКК від 04.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» щодо грошових сум простроченої заборгованості та заборгованості за процентами, оскільки ці платежі є обов`язковими та мають безспірний характер. Також відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, було надано оригінал кредитного договору. Окрім того, вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000грн та такий на його думку не співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. 23 грудня 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться на підставі виконавчих написів нотаріусів, не міг застосовуватися до оспорюваного виконавчого напису, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Щодо витрат на правову допомогу, то просить стягнути на користь позивача 4000 грн, які є реальними. Крім того, просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду належним чином були повідомлена, причини не явки не повідомила, клопотання про відкладення не подавала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 17.10.2019 року було укладено кредитний договір №04121-10/2019 ТОВ «ФК «Інвнеструм», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договору відступлення права вимоги №ІКК від 04.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» та позивачем. На підставі заяви від 17.05.2021р. ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено 22.05.2021\~рокувиконавчий напис за №4738 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 16296,00 грн, в межах виконавчого провадження №67368508. 03.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису №4738 виданого 22.105.2021 року. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий\~висновок викладений\~у постанові\~Верховного Суду\~від 23\~січня 2018\~року № 310/9293/15. В позовній заяві позивач зазначив, що не погоджується із сумою боргу та така за кредитним договором не є безспірною. Крім того, як вбачається з Кредитного договору №04121-10/2019 від 17.10.2019, укладеного з ТОВ «ФК «Інвнеструм», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договору відступлення права вимоги №ІКК від 04.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» та позивачем, такий укладений у простій письмовій формі. В той же час, суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів зазначених у п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчено нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/0374/17. Аналізуючи сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що вчинення спірного виконавчого напису відбулось із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності\~до вимог\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається із витягу з договору №110101/21 від 01.11.2021 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та [PERSON] , адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених чим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення. Відповідно квитанції від 22.012.2021 позивач здійснив витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. Враховуючи вище наведене слід стягнути з відповідача на корить позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Outcome: approved