Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дійсним договору посилаючись на те, що 13 грудня 2000 року між [PERSON], як продавцем з однієї сторони та позивачем, як покупцем з іншої, було досягнуто істотних умов щодо купівлі-продажу обєкта нерухомості, а саме житлового будинку з будівлями та спорудами по вул. Толстого, 39, в м. Тальному Черкаської області. На підтвердження досягнутої угоди між ними було укладено договір купівлі-продажу нерухомості і 13.12.2000 року даний договір був зареєстрований у Тальнівському відділі реєстрації Української Товарної Біржі за №120391. Після укладення даного договору продавець відмовився від подальшої його реєстрації в нотаріальній конторі, оскільки відповідно до законодавства, яке діяло на той час, реєстрація договору на Українській Товарній Біржі прирівнювалась до нотаріального посвідчення. В подальшому даний договір був зареєстрований позивачем в Тальнівському відділку БТІ за реєстраційним номером 548, що підтверджується посвідчувальним написом на договорі і він став повноцінним власником будинку №39 по вул. Толстого, в м. Тальному Черкаської області. Згідно рішення Тальнівської міської ради від 20.01.2011 р. в даному будинковолодінні було змінено номер з 39 на 41. Після укладення договору позивач став користуватись придбаним будинком і даний будинок належить йому і по теперішній час. За час його володіння будинком ніхто не ставив під сумнів щодо законності набуття ним права власності на дане житло, однак коли він звернувся до відділку БТІ для отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок йому повідомили, що оскільки Українська Товарна біржа була ліквідована, то укладений договір про купівлю-продаж квартири на сьогоднішній день є не дійсним, так як він не був нотаріально посвідченим. Таким чином, через зміну законодавства було порушено його право власності, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання позивач позов підтримав повністю та просив суд слухати справу за його відсутності. Представник відповідач в судове засідання тричі не зявився, хоч про день, час, місце розгляду справи був завчасно повідомлений, що підтверджується відповідними документами по справі, а тому суд приходить до висновку, що на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та вивчивши докази, надані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного : Згідно договору купівлі-продажу від 13 грудня 2000 року укладеного між [PERSON], як Продавцем з однієї сторони та [PERSON], як Покупцем, діючого за згодою матері [PERSON], Продавець продав, а Покупець придбав обєкт нерухомості - житловий будинок з будівлями та спорудами по вул. Толстого, 39, в м. Тальному Черкаської області. Даний договір був зареєстрований у Тальнівському відділі реєстрації Української Товарної Біржі за №120391, а також зареєстрований в Тальнівському відділку БТІ за реєстраційним номером 548, що підтверджується написом на договорі. Відповідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, від 10 грудня 1991 року (яка на момент укладання договору купівлі-продажу була чинна) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 (з наступними змінами) „Про судову практику про визнання угод недійсними якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 220 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику про визнання угод недійсними

Outcome: approved