Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з останнього 7450,00 грн. заборгованості та суму судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що в лютому 2017 року «домовився» з [PERSON] про виготовлення останнім для нього причепа, вартість якого повинна було б становити 15000,00 грн.. При цьому, він перерахував [PERSON] у якості авансу 07.03.2017 року 4500,00 грн. та 29.04.2017 року ще 2950,00 грн.. Строк виконання замовлення обумовлений ними становив 2 тижні. Проте, свого зобовязання [PERSON] у встановлений строк не виконав, на вимогу повернути отримані кошти не реагував. У звязку з цим просить стягнути з відповідача 7450,00 грн. перерахованих йому коштів. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.10.2017 року відкрито провадження у цій справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 13.03.2018 року постановлено підготовче провадження у справі закрити і призначити її до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити такі в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та вказав, при цьому, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України. Відзиву від нього на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши її дійсні обставини та підстави позову, перевіривши їх доказами, враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення рішення у заочному розгляді справи, згідно з вимогами ст.280 ЦПК України з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2017 року позивачем перераховано на картку відповідача 4500,00 грн. (а.с.5), а 29.04.2017 року ще 2950,00 грн. (а.с.6), що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень та квитанцій. При цьому, як встановлено з пояснень позивача, відповідач отримав ці кошти в якості авансу за виготовлення останнім для позивача причепу. Загальна ж вартість виготовлення причепу повинна була б становити 15000,00 грн.. Строк виконання зобовязання [PERSON] обумовлений сторонами становив 2 тижні. Проте, як зазначає позивач, відповідач свого зобовязання не виконав. Доказів задоволення вимоги [PERSON] повернути перераховані йому кошти за виготовлення причепу [PERSON], судом не здобуто. При цьому, позивач стверджує, що такі відповідачем не повернено, а вимоги про їх повернення останнім проігноровано. Частинами 1-3\~ст.12 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з приписами\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписи статті 525 ЦК України\~встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами\~статті 629 ЦК України\~щодо обовязковості договору для виконання сторонами. Згідно\~з вимогами статті 598 ЦК України\~зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що відповідачем не були виконані зобовязання щодо виготовлення для позивача причепу, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано. Обставини, на які покликається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми авансу у розмірі 7450,00 грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому, суд дійшов до висновку про правомірність вимог позивача в цій частині. При цьому, вирішуючи питання судових витрат, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved