Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17737,62 грн. та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.05.2013 на підставі кредитної угоди відповідно до умов заяви №002-13889-230513 відповідачу надано кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді споживчого кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % відсотків на рік від суму залишку заборгованості за кредитом та строком дії договору по 22.07.2017. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 09.07.2014 утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином була повідомлена, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди представника позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд, згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, ч.4 ст.631 цього ж Кодексу, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що 23.05.2013 між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-13889-230513 та останньому надано споживчий кредит у сумі 13000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та інших витрат (комісія, штраф, пеня) згідно з п.2.2 заяви №002-13889-230513. Судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконано та відповідач отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. Однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 09.07.2014, утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 17737,62 грн., з яких: 13264,14 грн. - заборгованість за кредитом; 990,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4383,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, ґрунтується на укладеному між сторонами кредитному договорі, а відтак, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 17737,62 грн. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст.16, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved