Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач в особі свого представника, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги адвоката [PERSON], звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області 23.12.2016 року з позовною заявою в якій зазначив наступне: 26.11.1994 року уклав шлюб з відповідачем. На момент укладення шлюбу позивачка вже мала дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO], згодом в сторін по справі народилась спільна донька [PERSON], [INFO] 27.11.2012 року на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради на сімю з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано ордер №722 на житлове приміщення, квартиру за адресою: [ADDRESS]. Після отримання ордеру сторони по справі всією сімєю вселились до зазначеної квартиру та зареєструвались в ній. На сьогоднішній день дана квартира має статус неприватизованого житлового приміщення. В зазначеній квартирі відповідач по справі проживав до 2004 року. 15.07.2004 року сторони по справі розлучились, про що 19.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серії 1-ЖС №164018 та зроблений відповідний актовий запис №175. У вересні 2013 року [PERSON] за власною ініціативою знялась з реєстраційного обліку з квартири та виїхала на навчання до м. Запоріжжя. В липні 2016 року [PERSON] за власною ініціативою знялась з реєстраційного обліку з квартири та переїхала на постійне місце проживання до м.Полтава. К вбачається з довідки наданої сектором реєстрації в квартирі на дату звернення до суду зареєстровані лише позивач та відповідач по справі. В квартирі проживає лише позивачка по справі, з дати розірвання шлюбу відповідач жодного разу не зявлявся у квартирі за місцем реєстрації. За період відсутності відповідач не приймає участі в оплаті квартири та комунальних платежів. Факт не проживання відповідача в квартирі за місцем реєстрації підтверджено актом про встановлення факту, складеним 21.12.2016 року співробітником КП «ПКС» за підписами сусідів. Просить суд визнати [PERSON], 10.09.1972таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: [ADDRESS] у звязку з відсутністю в ній понад шість місяців без поважних причин, справу розглянути за останнім відомим місцем проживання відповідача. В судове засідання позивач і його представник не зявились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити (а.с.23,24). Треті особи: Енергодарський МВ УДМС України в Запорізькій області, КП «ПКВ» в судове засідання не зявились, представник Сектору реєстрації надала клопотання про розгляд справи у відсутності , проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будь-яких заяв або клопотань до суду не надали, на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання (а.с.20), крім того відповідач сповіщалася про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда» №6 від 09.02.2017 р. (а.с.21). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про день розгляду справи, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних і доказів, постановивши заочне рішення. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від нього не надійшло, відповідно до вимог ст. 224-226\~ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, за останнім відомим місцем проживання, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах докази, суд дійшов наступних висновків: 27.11.2012 року на сімю з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано ордер №722 на житлове приміщення, квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с.5), з позивачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення (а.с.9), факт непроживання відповідача в квартирі за місцем реєстрації підтверджено актом про встановлення даного факту складеним 21.12.2016 року співробітником КП «ПКС» за підписами сусідів (а.с.8). Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки судом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки вони в повному обсязі підтверджуються наданими документами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved