Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на його користь в твердій грошовій сумі - 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до її повноліття з подальшою індексацією. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує наступним. В серпні 2010 р. він познайомився з відповідачкою та через деякий час вони стали проживати разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Стосунки між сторонами з часом стали погіршуватися і 14.04.2013 р. відповідачка зібрала свої речі, сказала, що поїде на заробітки в Росію і пішла з дому. З того часу [PERSON] більше не з'являлася, двічі телефонувала, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Правоохоронні органи її місце проживання не встановили, щодо постійного місця роботи відомості відсутні. Позивач вказує, що він отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для повноцінного забезпечення потреб неповнолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін, що відповідає положенням ст.ст.158, 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Дані факти підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорта [PERSON] (а.с.4); копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.5); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6); довідкою про склад сім'ї № 4996 від 03.10.2016 р. (а.с.7); відповіддю Борівського ВП Ізюмського відділу ГУНП в Харківській області від 05.10.2016 р. (а.с.8). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, иходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що відомості щодо постійного місця роботи [PERSON] відсутні, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved