Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на предмет застави - на автомобіль. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 22.08.2006 року між банком АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] як власник автомобіля, надав в заставу автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2006 р.в., кузов [NUMBER], двигун об»ємом 1300 куб.см. В, державний реєстраційний [NUMBER]. У зв»язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань за кредитним договором №48/0806/64-006 від 18.08.2006 року станом на 27.11.2013 року у відповідача перед банком виникла заборгованість на суму 106859,07грн. Враховуючи, що рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів від 15.10.2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» у зв»язку з приведенням своєї діяльності у відповідності до норм чинного законодавства змінив своє найменування на ВАТ «СВЕДБАНК», рішенням від 30.04.2009 року - змінив на ПАТ «Сведбанк»; 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу №11 на підставі якого до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло у позивача. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити; справу розглядати без його участі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації оголошення про виклик через ЗМІ. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.08.2006 року між АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №48/0806/64006. За умовами даного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 36412,00грн для придбання автомобіля та взяв на себе зобов»язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 18.08.2011 року зі сплатою 18,5%річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 22.08.2006 року між банком АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] як власник автомобіля, надав в заставу автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2006 р.в., кузов [NUMBER], двигун об»ємом 1300 куб.см. В, державний реєстраційний [NUMBER]. Враховуючи, що рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів від 15.10.2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» у зв»язку з приведенням своєї діяльності у відповідності до норм чинного законодавства змінив своє найменування на ВАТ «СВЕДБАНК», рішенням від 30.04.2009 року - змінив на ПАТ «Сведбанк»; до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» на підставі договору факторингу №11 перейшло право грошової вимоги. Таким чином новий кредитор наділений правом застави та правом грошової вимоги. Первісний кредитор втратив такі права. Згідно розрахунку заборгованості станом на 13.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 18247,30грн. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Оцінив і дослідив усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, поскільки зібрані по справі докази дають підстави вважати, що [PERSON] не виконав зобов»язання згідно Кредитного та заставного договорів, укладених між ним та позивачем. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 589, 590, 625, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved