Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь збитки, завдані органом державної влади в розмірі 10 586,86 грн. та судові витрати по справі в сумі 551,20 грн. Позов обґрунтовано тим, що він проходив службу в ОВС з 05.02.1993 року та звільнений зі служби наказом УМВС України в Кіровоградській області від 31.05.2010 року № 230 о/с за п. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. З 01.06.2010 року йому призначена пенсія у розмірі 85% грошового забезпечення у розмірі 3 280,28 грн. З листа УМВС від 28.12.2013 року йому стало відомо, що з 01.08.2008 року з його грошового утримання неправомірно було знято надбавку за здійснення оперативно-розшукової діяльності та інформаційно-аналітичне забезпечення ОВС. Відповідно до вказаного листа УМВС було виправлено вказану помилку та здійснено перерахунок грошового забезпечення за період з 01.08.2008 року по 31.05.2010 року. За результатами перерахунку йому надано грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби перед звільненням для надання до ГУ ПФ України в Кіровоградській області для здійснення донарахування грошового забезпечення. Зазначені документи ним подані до ГУ ПФ України в Кіровоградській області для здійснення донарахування пенсії з дня призначення, а саме з 01.06.2010 року. Відповідно до листа ГУ ПФ від 29.07.2014 року № 417/03-19 перерахунок здійснено за 12 місяців відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перерахунок проведено за період з 01.02.2013 року по 28.02.2014 року і здійснено доплату, а за період з 01.06.2010 року по 01.02.2013 року донарахування пенсії не проводилось. Посилаючись на вимоги діючого законодавства зазначає, що збитки, які понесені ним, полягають не в реальних витратах, яких він зазнав, а в тих доходах, які він не отримав внаслідок порушеного цивільного права. Згідно проведеного розрахунку загальна сума недоотриманої пенсії становить 10 586,86 грн., а тому просить задовольнити позов, а також стягнути понесені ним судові витрати, в розмірі сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та надані суду докази, просив позов задовольнити. Представник відповідача УМВС України в Кіровоградській області в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини просив відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що в судовому порядку дії відповідача не були визнані неправомірними. Позивач звертався в суд з позовом в порядку адміністративного судочинства і йому було відмовлено в задоволенні вимог. Дана справа не має розглядатись до вирішення справи за позовом [PERSON] в порядку адміністративного судочинства і яка перебуває на розгляді у вищому адміністративному суді України. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позов не визнала, надала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні позову і підтримала клопотання представника УМВС щодо зупинення провадження у даній справі. Представник третьої особи, який залучений до участі в справі ухвалою суду від 02.03.2017 року, в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитаного в судовому засіданні свідка купчик О.В., дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх службових повноважень. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в ОВС з 05.02.1993 року та звільнений зі служби наказом УМВС України в Кіровоградській області від 31.05.2010 року № 230 о/с за п. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. З 01.06.2010 року позивачу призначена пенсія у розмірі 85% грошового забезпечення у розмірі 3 280,28 грн. З листа УМВС від 28.12.2013 року на ім»я позивача вбачається, що з 01.08.2008 року з його грошового утримання неправомірно було знято надбавку за здійснення оперативно-розшукової діяльності та інформаційно-аналітичне забезпечення ОВС. Відповідно до вказаного листа УМВС було виправлено вказану помилку та здійснено перерахунок грошового забезпечення за період з 01.08.2008 року по 31.05.2010 року. Відповідно до висновку за результатами службового розслідування стосовно правомірності припинення виплат надбавки за ОРД [PERSON] від 25.12.2013 року інформація по факту порушення виконавчої дисципліни головним спеціалістом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС в області [PERSON] визнана підтвердженою; за порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» головний спеціаліст відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку [PERSON] заслуговує на покарання, але відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю не може бути притягнуто до нього; ВФЗБО УМВС доручено зробити перерахунок грошового забезпечення [PERSON] за період з серпня 2008 року до моменту звільнення та подати уточнену довідку для нарахування пенсії до Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. За результатами перерахунку йому надано грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби перед звільненням для надання до ГУ ПФ України в Кіровоградській області для здійснення донарахування грошового забезпечення. Зазначені документи ним подані до ГУ ПФ України в Кіровоградській області для здійснення донарахування пенсії з дня призначення, а саме з 01.06.2010 року. Відповідно до листа ГУ ПФ від 29.07.2014 року № 417/03-19 перерахунок здійснено за 12 місяців відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перерахунок проведено за період з 01.02.2013 року по 28.02.2014 року і здійснено доплату, а за період з 01.06.2010 року по 01.02.2013 року донарахування пенсії не проводилось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення щодо отримання нового грошового атестату позивачем, щодо порушень з боку УМВС при знятті грошового утримання неправомірно було знято надбавку за здійснення оперативно-розшукової діяльності та інформаційно-аналітичне забезпечення ОВС позивачеві надати пояснення не міг. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2015 року в задоволенні позову [PERSON] до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про зобов»язання здійснити донарахування пенсії відмовлено і ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 року постанова суду першої інстанції залишена без змін. Оскарження вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанції з даного приводу не є підставою для зупинення провадження у даній справі враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що УМВС України в Кіровоградській області наданням довідок щодо отримання грошового забезпечення за посадою на момент виходу на пенсію, які не відповідали дійсності, позивачу було завдано збитків, які полягали в нарахуванні пенсії у розмірі, меншому за той, на який він мав право. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 2 ч. 2 тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Таким чином, збитки позивача полягають не в реальних втратах, яких він зазнав, а в тих доходах, які він недоотримав внаслідок порушення цивільного права. Стаття 22 ЦК України практично визнає лише такий спосіб захисту, як відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18.05.2016 у справі № 6-237цс16. Судом приймається до уваги наданий позивачем розрахунок та враховується, що з 01.06.2010 року позивачу призначена пенсія з розрахунку грошового забезпечення 3 859,15 грн. у розмірі 3 280,28 грн. Після надання виправлених грошового атестату та довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення з 28.02.2014 року пенсія була перерахована з грошового забезпечення 4 231,06 грн. у розмірі 3 596,4 грн., а з урахуванням підвищення 35% становила 4 855,14 грн. З 01.06.2010 року по 01.02.2013 року позивач щомісяця недоотримував пенсію у розмірі 316,12 грн. (3 596,4 - 3 280,28 = 316,12). З 01.06.2010 року по 01.02.2013 року пройшло 32 місяці, тобто за вказаний період він недоотримав пенсію у розмірі 10 115,84 грн. (316,12 х 32 = 10 115,84). Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 23.04.2014 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», установити з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року. З 01.07.2012 року по 31.08.2012 року позивач щомісяця отримував підвищення у розмірі 11% від пенсії в розмірі 3 280,28 грн., що становило 360,83 грн., а мав отримувати з пенсії 3 596,4 грн. у розмірі 395,60 грн. Недоотримана пенсія за два місяці становить 69,54 грн. ((395,6 - 360,83) х 2 = 69,54). З 01.09.2012 року по 31.12.2012 року позивач щомісяця отримував підвищення у розмірі 23% від пенсії в розмірі 3 280,28 грн., що становило 754,46 грн., а мав отримувати з пенсії 3 596,4 грн. у розмірі 827,17 грн. Недоотримана пенсія за чотири місяці становить 290,84 грн. ((827,17 - 754,46) х 4 = 290,84). У січні 2013 позивач отримав підвищення у розмірі 35% від пенсії в розмірі 3 280,28 грн., що становило 1 148,1 грн., а мав отримувати з пенсії 3 596,4 грн. у розмірі 1 258,74 грн. Недоотримана пенсія за чотири місяці становить 110,64 грн: 1 258,74 1 148,1 = 110,64). Загальний розмір недоотриманої пенсії становить10 586,86 грн. (10 115,84 + 69,54 + 290,84 + 110,64 = 10 586,86), які підлягають стягненню на користь позивача враховуючи норми статті 22 ЦК України. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню на користь позивача підлягають понесені ним витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved