Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач за звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22 квітня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з умовою повернення в строк до 22 квітня 2014 року. На виконання умов договору позивач своєчасно надав відповідачеві належну за договором суму коштів, шляхом зарахування вищезазначеної суми на картковий рахунок відповідача, відкритий на його ім'я. Проте відповідач прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконує, в наслідок чого утворилася значна заборгованість. Враховуючи вище викладе, позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5994 гривень 85 копійок, судовий збір в сумі 243.60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав та надала суду підтвердження повного погашення нею боргу позивачу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступних підстав. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 7 жовтня 2014 року становить 5994 гривні 85 копійок. З наданих відповідачем квитанції від 12 грудня 2014 року за № 246180 та №347220, вбачається що остання сплатила на користь позивача в рахунок погашення заборгованості 6108,50 та 129.95 гривень. Таким чином, на момент розгляду справи в суді, спірні відносини між сторонами не існують. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed