Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про звільнення заставного майна з-під арешту. Позов мотивує тим, що 07.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено Договір про надання кредитної лінії № Crl-SME A00/106/2008. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит на загальну суму 154 800,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] 07.08.2008 року було укладено Іпотечний договір № РM-SME A00/106/2008, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №3398. Згідно Договору іпотеки [PERSON] та [PERSON] передав в заставу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020, що належить їм на праві спільної часткової власності ([PERSON] - 60/100, [PERSON] - 40/100). 18.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та Договір відступлення прав за Договором застави. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № Crl-SME A00/106/2008 від 07.08.2008 року та Договором іпотеки № РM-SME A00/106/2008 від 07.08.2008 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іотекодержатель, разом з [PERSON] та [PERSON], як іпотекодавцем дійшли згоди щодо реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. Але, як стало відомо позивачу, на вищезазначене майно, що перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було накладено арешти. Ринкова вартість майна станом на 05.03.2014 року згідно висновку експерта складає 165 232,00 грн., а заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно розрахунку заборгованості станом на 03.06.2011 року складає - 2 514 930,95 грн., що навіть після реалізації заставного майна борг не буде погашено в повному обсязі. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щоденно зростає, але ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не може реалізувати заставне майно, оскільки на майно накладено арешт: 22.08.2011 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Воробей О.А. накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника (ВП № 28304656). Відповідно до витягу з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №49490150 від 06.03.2014 року ЗАТ «ОТП Банк» має найвищий пріоритет щодо звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходиться за адресою: Волинська область, [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020. Право іпотекодержателя на використання позасудових шляхів врегулювання визначено в п. 6.4. Договору іпотеки № РM-SME A00/106/2008 від 07.08.2008 року. Умовами договору іпотеки з доповненнями та додатками визначено, що у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Отже, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» як правонаступник ПАТ «ОТП Банк» і іпотекодержатель нерухомого майна має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення основного зобов'язання, відповідно до умов договору іпотеки на вибір іпотекодержателя провести реалізацію чи перевести право власності на даний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитним зобов'язанням [PERSON] Оскільки на майно, яке перебуває у іпотеці у ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», накладено арешт, у іпотекодавця - заставодержателя виникає право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту, що передбачено ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», у відповідності до якого - «Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту». Одночасно, враховуючи ту обставину, що позичальник бажає здійснити реалізацію заставного майна у добровільному порядку з метою погашення заборгованості перед банком, позивач вважає за необхідне просити у суду здійснити звільнення з-під арешту іпотечного майна за усіма постановами органів ДВС про накладення арешту на «все нерухоме майно». У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майна, так і на праві володіння…» Покликаючись на викладене, позивач просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Воробей О.А. (в/п №28304656) від 22.08.2011 року земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходиться за адресою: Волинська область, [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020. В ході судового розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги. Позивач вказує, що йому стало додатково відомо, що на вищезазначену земельну ділянку, що перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», окрім вказаного в позовній заяві арешту, було накладено додатково ще 2 арешти: 02.04.2014 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. накладено арешт на все нерухоме майно боржника (ВП № 42763552), 24.07.2014 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (ВП № 37109780). На основі викладеного, просив суд звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. (ВП № 42763552) від 02.04.2014 року земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходяться за адресою: Волинська область, [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020; звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. (ВП № 37109780) від 24.07.2014 року земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходяться за адресою: Волинська область, [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020. Ухвалою суду від 28 липня 2014 року до участі справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, було залучено Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Позивач в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. Представники третіх осіб ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнали та проти задоволення позову не заперечували. Третя особа [PERSON] А В. в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 07.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено Договір про надання кредитної лінії № Crl-SME A00/106/2008. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит на загальну суму 154 800,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] 07.08.2008 року було укладено Іпотечний договір № РM-SME A00/106/2008, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №3398. Згідно Договору іпотеки [PERSON] та [PERSON] передав в заставу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020, що належить їм на праві спільної часткової власності ([PERSON] - 60/100, [PERSON] - 40/100). 18.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та Договір відступлення прав за Договором застави. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № Crl-SME A00/106/2008 від 07.08.2008 року та Договором іпотеки № РM-SME A00/106/2008 від 07.08.2008 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іотекодержатель, разом з [PERSON] та [PERSON], як іпотекодавцем дійшли згоди щодо реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. Але, як стало відомо позивачу, на вищезазначене майно, що перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було накладено арешти. Ринкова вартість майна станом на 05.03.2014 року згідно висновку експерта складає 165 232,00 грн., а заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» згідно розрахунку заборгованості станом на 03.06.2011 року складає - 2 514 930,95 грн., що навіть після реалізації заставного майна борг не буде погашено в повному обсязі. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щоденно зростає, але ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не може реалізувати заставне майно, оскільки на майно накладено арешти: 22.08.2011 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Воробей О.А. накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника (ВП № 28304656), 02.04.2014 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. накладено арешт на все нерухоме майно боржника (ВП № 42763552), 24.07.2014 року постановою державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Боярського Є.В. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (ВП № 37109780). Суд вважає, що постановами Другого ВДВС ЛМУЮ щодо накладення арешту на усе нерухоме майно, в тому числі і на іпотечне майно, порушено права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як іпотекодавця за договорами іпотеки. Статтею 572 ЦК України, статтею 1 Закону України «Про заставу» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Оскільки на майно, яке перебуває у іпотеці у ТОВ «ОТП Факторинг Україна», накладено арешт, у іпотекодавця - заставодержателя виникло обґрунтоване право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту, що передбачено ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», у відповідності до якого про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Накладення арештів на усе нерухоме майно [PERSON], в тому числі і на іпотечне майно ТОВ «ОТП Факторинг Україна», здійснювалось 22 серпня 2011 року, 02 квітня 2014 року та 24 липня 2014 року. Заборона на іпотечне майно (внесення записів до реєстру заборон та реєстру іпотек) Іпотекодержателем здійснено 07 серпня 2008 року, тобто раніше накладення арештів на усе нерухоме майно. А, тому, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про звільнення з-під арешту земельну ділянку, загальною площею 0,0300 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:11:045:0020, яка перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що накладений 22 серпня 2011 року, 02 квітня 2014 року та 24 липня 2014 року постановами Другого ВДВС Луцького міського управління юстиції на «усе рухоме та нерухоме майно». На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved