Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач, перебуваючи на обліку в Арцизькому районному центрі зайнятості Одеської області, як безробітний, працював у філії «Арцизька дорожня експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Одеський облавтодор» з 06.06.2017 року та був звільнений 21.06.2017 року відповідно до ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, отримував у період роботи дохід, тобто фактично був зайнятою особою, про що не повідомив спеціалістів Арцизького районного центру зайнятості Одеської області. [PERSON] у період роботи відносився до зайнятого населення та не мав права отримувати матеріальне забезпечення, у звязку з чим неправомірно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 826,56 гривень. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 17.01.2018 року провадження у справі відкрито. Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився (викликався в судове засідання на 22.02.2018 року та 13.03.2018 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до Арцизького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якій вказав, що ознайомлений із правами та обовязками, передбаченими даними законами (а.с. 5). Наказом Арцизького районного центру зайнятості від 28.02.2017 року № НТ 170228 на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~відповідачу надано статус безробітного та з 07.03.2017 року за наказом № НТ 170307 від 07.03.2017 року призначена допомога по безробіттю (а.с. 7). 19.06.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про зняття з обліку з 19.06.2017 року в звязку з його відмовою від послуг служби зайнятості (а.с. 6). Арцизьким районним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженому\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 р. № 60/62, за результатами якого складено акт від 08 вересня 2017 року № 35, яким встановлено, що відповідач [PERSON], перебуваючи на обліку в Арцизькому районному центрі зайнятості Одеської області, як безробітний, працював у філії «Арцизька дорожня експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Одеський облавтодор» з 06.06.2017 року та був звільнений 21.06.2017 року відповідно до ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, отримував у період роботи дохід, тобто фактично був зайнятою особою, про що не повідомив спеціалістів Арцизького районного центру зайнятості Одеської області. [PERSON] у період роботи відносився до зайнятого населення та не мав права отримувати матеріальне забезпечення, у звязку з чим неправомірно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 826,56 гривень (а.с. 8 12). Наказом Арцизького районного центру зайнятості від 08 вересня 2017 року № 100 прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 06 червня 2017 року по 19 червня 2017 року в сумі 826,56 гривень (а.с. 13). Відповідач не оскаржував рішення центру зайнятості. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору. Так, Арцизьким районним центром зайнятості від 11.09.2017 року № 655/14/04 на адресу відповідача [PERSON] був направлений лист претензія № 8, відповідно до якого [PERSON] пропонувалось у добровільному порядку повернути безпідставно отримані кошти за період з 06.06.2017 року по 19.06.2017 року у сумі 826,56 гривень, які були йому нараховані та виплачені, як допомога по безробіттю (а.с. 14). Зазначений лист був отриманий відповідачем 20.09.2017 року, про що свідчить копія поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 15), але у добровільному порядку зазначена сума відповідачем повернута не була. Доказів сплати суми витрат з допомоги по безробіттю відповідач суду також не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5067-VІ «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно цього закону, [PERSON] у період роботи відносився до зайнятого населення та не мав права отримувати матеріальне забезпечення. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг; сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», органи Фонду мають право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно частини 3 ст. 36 зазначеного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач під час реєстрації в Арцизькому районному центрі зайнятості Одеської області надав недостовірні дані, а саме приховав факт трудових відносин з 06.06.2017 року по 21.06.2017 року з ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ДП «Одеський облавтодор» філія «Арцизька ДЕД», що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 826 гривень 56 копійок. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю підлягає примусовому стягненню на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, зокрема стягнення суми судового збору, судом враховується положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а сума судового збору зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та спрямовується на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ст. 9 Закону України «Про судовий збір»), сума судового збору у наявній справі має бути стягнута з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved