Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, в розмірі 6840,93 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день постановлення рішення у справі. Позов мотивує тим, що [PERSON] на депозитний рахунок № 564073 від 23 січня 2007 року було внесено 30 000 доларів США. 06 лютого 2008 року [PERSON] звернулась за отриманням нарахованих відсотків, по закінченню строку дії договору працівник банку [PERSON] відсотки виплатила не з каси банку, а власноруч. Після отримання відсотків вклад був переоформлений на новий строк, укладено договір № 819947 від 06 лютого 2008 року на суму 30 000 доларів США, але фактично було перераховано кошти лише на суму 10 799,8 доларів США. Протягом 2009-2011 років ця сума була знята. Всі вказані кошти, крім суми 2155,0 доларів США надходили на поточний рахунок № [NUMBER] у валюті USD в повному обсязі. Крім цього, на вказаний поточний рахунок № [NUMBER] надходили проценти, що нараховувались на вклад і обліковувались на рахунку Р/819947, а кошти в сумі 1036,46 доларів США були перераховані з поточного рахунку № [NUMBER] на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] у валюті USD, з якого ці кошти були використані відповідачем. Залишок на рахунку № [NUMBER] складає 1759,07 доларів США. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 22168155 від 07 грудня 2010 року кошти в сумі 30 000 доларів США були перераховані [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 2364 від 06 грудня 2010 року. Державна виконавча служба не повідомила боржника про те, з якого саме рахунку і на підставі якого платіжного документа вказані кошти були списані з ПАТ КБ «Надра». Крім того, поточний рахунок [PERSON] не був закритий, кошти не могли бути списані, оскільки було відсутнє документальне підтвердження наявності підстав списання заборгованості та закриття рахунку. В даній ситуації у відповідача виникли умови для безпідставного зняття коштів, чим позивачу було завдано збитків. Тобто частина знятих коштів набута відповідачем безпідставно, оскільки вони були включені в стягнення, проведеного в рамках виконавчого провадження ВП № 22168155. Враховуючи належні відповідачу відсотки за депозитним вкладом, сума безпідставно набутих коштів становить 6840,93 долари США. З підстав, передбачених ст. 1212 ЦК України, вважає, що вказану грошову суму відповідач отримала безпідставно, а тому зобов'язана повернути це майно. В судове засідання представник позивача Кренець О.С., який діяв на підставі довіреності від 27 квітня 2015 року не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відустності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, явку представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у її відсутності. 27 серпня 2012 року представником відповідача [PERSON] було подано заперечення на позов, з яких випливає наступне. [PERSON] на депозитний рахунок було внесено грошові кошти на суму 30 000 доларів США. Після закінчення строку дії договору вона звернулась до банку, щоб повернути кошти, однак дізналась, що керуючий філії № 40 ВАТ КБ «Надра» [PERSON] привласнила кошти [PERSON] в сумі 21 400 доларів США. [PERSON] звернулась до Личаківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ПАТ КБ «Надра» про стягнення коштів в сумі 30 000 доларів США. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2010 року позов задоволено та стягнено з ПАТ КБ «Надра» 30 000 доларів США, банк даного рішення не оскаржував. На підставі виконавчого листа на початку грудня 2010 року державна виконавча служба стягнула з боржника ПАТ КБ «Надра» зазначені кошти та перерахувала їх [PERSON] Банк виплачував кошти добровільно, [PERSON] отримувала їх з каси банку. Вказані кошти є відсотками по депозиту. У зв'язку з наведеним, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 23 січня 2007 року було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» № 564073/04-Д, відповідно до якого банк приймає грошову суму вкладу в розмірі 30 000 доларів, строк дії вкладу - 12 місяців, процента ставка по вкладу встановлюється в розмірі 10,1 відсотків річних. 06 лютого 2008 року між позивачем ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний без поповнення» № 919947, відповідно до якого вкладник передає банку грошову суму в розмірі 30 000 доларів США, датою повернення вкладу є 04 лютого 2009 року, процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 10,8 відсотків річних. Згідно з випискою-повідомленням по рахунку № 819947 06 лютого 2008 року на рахунок банку було перераховано 10 779,80 доларів США (а.с. 136). Вироком Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2009 року встановлено, що підсудна [PERSON], працюючи на посаді начальника Галицького відділення ВАТ КБ «Надра» з 2006 р. по 2008 р., будучи службовою та матеріально-відповідальною особою з корисливою метою - привласнення чужого майна, зловживаючи службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, вчиняла привласнення чужого майна. Зокрема, [PERSON] шляхом підроблення підписів [PERSON] на валютних ордерах № 578/1 від 31.07.2007 року, № 253/1 від 09.08.2007 року, № 931/1 від 14.08.2007 року, № 63/1 від 20.08.2007 року, № 35/1 від 29.08.2007 року, № 800/1 від 07.09.2007 року, № 476/1 від 10.09.2007 року, № 608/1 від 13.09.2007 року, № 712/1 від 18.09.2007 року, № 812/1 від 25.09.2007 року зняла з депозитного рахунку [PERSON] № 564073 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, 3000 доларів США, 1000 доларів США, 2500 доларів США, 500 доларів США, 1100 доларів США, 1300 доларів США, 2000 доларів США, 3500 доларів США, 2500 доларів США відповідно, що в загальній сумі становить 21 400 доларів США (а.с. 4-10). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2010 року задоволено позов [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», третя особа [PERSON] про повернення банківського вкладу, яким стягнено на користь позивача банківський вклад за договором № 819947 строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний без поповнення» в сумі 30 000 доларів США, що еквівалентно 237 300 гривень та 290 гривень судових витрат. З постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 22168155 від 07 грудня 2010 року вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2364 від 06 грудня 2010 року кошти в розмірі 237 590 гривень, що підлягали стягненню за виконавчим документом, перераховані на рахунок стягувача. Таким чином, рішення суду є фактично виконаним (а.с. 13-14). Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях покликається на те, що оспорювана сума є відсотками по депозиту. Відповідно до ч. ст. 1048 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1061 банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. З представлених суду договорів № 564073/04-Д від 23.01.2007 року та № 819947 від 06 лютого 2008 року вбачається, що такими передбачено нарахування вкладнику процентів в сумі 10,1 процентів річних та 10,8 відсотків річних відповідно. Згідно з випискою-повідомленням по рахунку № Р/819947 за період з 29.02.2008 року до 03 лютого 2008 року було нараховано проценти в сумі 1 154,97 доларів США (а.с. 137-138). 18 вересня 2014 року року ухвалою суду в справі було призначено судово-економічну експертизу на вирішення якої було поставлено наступні питання: «Яка загальна сума відсотків, нарахованих згідно з дією договору № 564073/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» в період з 23 січня 2007 року до 04 лютого 2008 року? Яка загальна сума відсотків, нарахованих згідно з дією договору № 819947 строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний без поповнення» від 06 лютого 2008 року в період з 06 лютого 2008 року до 04 лютого 2009 року?» З висновку експерта № 7899-7900 від 05 січня 2015 року вбачається, що надати відповідь на поставлене перше запитання не надається можливості, оскільки в матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи, які підтверджують нарахування відсотків на виконання умов дії договору № 564073/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» у період з 23 січня 2007 року до 04 лютого 2008 року. Стосовно другого питання, то, відповідно до наданих на дослідження документів, за період з 06 лютого 2008 року до 04 лютого 2009 року, підтверджується нарахування банком відсотків згідно з умовами договору № 81994 строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний бз поповнення» від 06 лютого 2008 року, у розрізі місяців, на загальну суму 1 154, 97 доларів США (а.с. 144-146). Згідно п. 17 постанови пленому Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключають участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Судом береться до уваги висновок експерта як належний, оскільки такий був постановлений у відповідності до вимог, передбачених законодавством. Стосовно повноти наданих експертом відповідей необхідно зазначити наступне. Згідно з п. 2.1.3. наказу Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» експерт зобов'язаний повідомити в письмовій формі особу або орган, яка призначила експертизу, про неможливість її проведення, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були отримані. Такий же обов'язок для судового експерта передбачений ст. 12 Закону України «Про судову експертизу». Відповідно до п. 4.7. зазначеної вище Інструкції 4.7. якщо експерт порушив клопотання про надання йому додаткових матеріалів, але протягом місяця не отримав відповіді, він письмово повідомляє начальника експертної служби, а начальник експертної служби відповідно - особу (орган), яка призначила експертизу, про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою суду, у зв'язку з повідомленням експерта № 8487-8488 від 08 квітня 2014 року про неможливість дачі висновку у справі, витребовувалось ряд оригіналів документів, необхідних для проведення експертизи. На адресу суду не надходило клопотань експерта про надання йому додаткових матеріалів для проведення експертизи, таким чином, йому були представлені всі документи та зразки, необхідні для дачі відповідей на поставленні запитання, а тому висновок складено у відповідності до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати необгрунтованість висновку експерта, або те, що він суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності учасниками процесу не представлено. Судом не береться до уваги клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення додаткової судово-економічної експертизи, оскільки таке подане особою без належних на це повноважень. З наведеного вище вбачається, що публічним акціонерним товариством комерційного банку «Надра» були правильно нараховані та виплачені відсотки за вкладом [PERSON] № Р/819947 за період з 06.02.2008 року до 04 лютого 2009 року. Стосовно розміру оспорюваної суми, суд, встановлюючи таку, виходить з наступного. Вироком Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2009 року встановлено, що підсудна [PERSON], працюючи на посаді начальника Галицького відділення ВАТ КБ «Надра» з 2006 р. по 2008 р., вчинила привласнення коштів [PERSON] в сумі 21 400 доларів США (а.с. 4-10). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою та є обставиною, що не підлягає доказуванню. З поточного звіту за операціями по поточному рахунку [PERSON] № [NUMBER] у валюті USD з 01.09.2007 р. до 22.09.2011р. вбачається, що 02.10.2009 року з даного рахунку було списано 1036,46 доларів США. На час формування даного звіту на вказаному рахунку був залишок в сумі 1759,07 доларів США (а.с. 19-21). З поточного звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку [PERSON] № [NUMBER] у валюті USD з 01.09.2009 р. до 22.09.2011р. вбачається, що 02.10.2009 року на даний рахунок було зараховано 1036,46 доларів США (а.с. 22-24). Тобто вказані кошти були перераховані відповідачем на інший рахунок. Оскільки позивачем було внесено на рахунок банку суму в розмірі 30 000 доларів, з яких 21 400 доларів була привласнена працівником банку [PERSON], на момент звернення до суду з позовом на поточному рахунку відповідача [PERSON] була сума коштів 1759,07 доларів США, а тому сума коштів 6840,93 доларів США є безпідставно набутими відповідачем у справі. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не беруться до уваги заперечення відповідача про те, що оспорювана сума є відсотками по депозиту у зв'язку з недоведеністю таких, оскільки в матеріалах справи немає підтвердження, що дана сума являється нарахованими відсотками по вкладу (документально підтверджених доказів). За таких обставин, суд вважає, що позов до [PERSON] підлягає до задоволення, у зв'язку з чим з останньої слід стягнути на користь позивача 6840,93 долари США безпідставно набутих коштів, що станом на 02 червня 2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 144 206 гривень 80 копійок. При цьому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені та письмово підтверджені судові витрати, що складаються з 545 гривень 22 копійки судового збору, 120 гривень судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 665,22 гривень (а.с. 31, 32).

Outcome: approved