Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 21 986,03 грн. як суму страхового відшкодування в порядку регресу. Позов мотивує тим, що 22.10.2018 року о 19.40 год. на вул. Личаківська, 55 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мав місце наїзд автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. [NUMBER] ,під керуванням відповідача [PERSON] , на автомобіль «Volkswagen Multivan», р.н. [NUMBER] .Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 10.12.2018 року була встановлена вина відповідача [PERSON] у зазначеному ДТП, який, крім цього, залишив місце ДТП. Відповідно до звіту №3188/19 про оцінку автомобіля, складеного 10.11.2019 року суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Multivan», становить 21016,02 грн. У зв`язку з відсутністю у відповідача на момент настання ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, відповідачем МТСБУ було сплачено на користь потерпілої особи - страхове відшкодування в сумі 21016,03 грн. Зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ зверталося до винуватця з листом про компенсацію в добровільному порядку, понесених витрат, від 19.02.2020 року, однак вимога була залишена поза увагою. Так як відповідач в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, то позивач в порядку вимог п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частини 1 статті 1191 ЦК України звернувся до суду з даним позовом, який просить задоволити. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст.ст.264,280-282 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22.10.2018 року о 19.40 год. на вул. Личаківська, 55 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мав місце наїзд автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. [NUMBER] ,під керуванням [PERSON] , на автомобіль «Volkswagen Multivan», р.н. [NUMBER] . Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 10.12.2018 року [PERSON] було визнано винним у спричиненні 22.10.2018 року о 19.40 год. на вул. Личаківська, 55 у м. Львові дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП (ст.ст.122-4,124 КУпАП) (а.с.5-6). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Отже, згадана вище постанова встановлює преюдиційний факт винуватості відповідача у вчиненні ДТП та самовільного залишення ним місця події. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з відсутністю у відповідача [PERSON] на момент настання ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, позивачем МТСБУ було сплачено на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 21 986,03 грн., з яких 21016,03 грн. власне сума страхового відшкодування та 970,00 грн. - витрати здійснені на оплату звіту про оцінку автомобіля. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 03.12.2019 року, Звіту №3188/19 про оцінку автомобіля від 10.11.2019 року та Акту виконаних робіт від 10.11.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 1042816 від 18.02.2020 року та № 1155988 від 11.12.2019 року (а.с.7-24). Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13,1 статті 13 цього Закону. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). У зв`язку з чим суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2 270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.4).

Outcome: approved