overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що 18.09.2006 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. За таких обставин позивач просив стягнути в судовому порядку з відповідача борг за вищевказаним кредитним договором в сумі 16\~334 грн. 37 коп., а також сплачені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання, в якому просить справу розглянути в його відсутніть. ( а.с. 36 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою. ( а.с. 34) Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши заяву від 18.09.2006 року, підтвердив свою згоду те, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, і тим самим взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту в сумі 5\~000 гривень із сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості. Зазначені платежі позичальник зобов'язувався вносити щомісячно ( копія умов та правил надання банківських послуг та графік погашення кредиту (а.с. 13-18 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту і станом на 31.12.2014 року заборгував банку 16334 грн.37 коп. з яких: 4746 грн.04 коп. - заборгованість за кредитом; 10572 грн.41 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф ( фіксована частина); 765 грн.92 коп. штраф ( процентна складова), а всього 16334 грн. 37 коп. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Сума позову стверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 7-10 ); відповідач спростувань цьому розрахунку не надав. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 19.07.2007 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір №109/ФК-07 про надання кредиту в сумі 7600,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,5% на рік, на суму залишку заборгованості та 3% комісійних, з кінцевим терміном повернення до 18.07.2009 року. Вказав, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і станом на 13.08.2013 року має заборгованість по кредиту в сумі 4296,32грн., у зв'язку з чим просив стягнути з [PERSON] ці кошти в судовому порядку, а також сплачені ним судові витрати в сумі 229,40грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала і не скористалась своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши із ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір №109/ФК-07 від 19.07.2007 року, отримала кредит в сумі 7600,00грн., взявши на себе зобов'язання перед кредитором про повернення кредитних коштів із сплатою 19,5% річних, на суму залишку заборгованості за користування кредитними коштами і 3% комісійних за надання кредиту, з кінцевим терміном повернення до 18.07.2009 року. Зазначені платежі позичальниця зобов'язалась вносити щомісячно, фіксованим платежем в сумі 316,67грн., не пізніше ніж 20 числа кожного місяця, згідно з графіком. У відповідності до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст.ст.549-552, 1055 ЦК України. У відповідності до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким в судовому засіданні не оспорюється. Отже, даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат по сплаті судового збору, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2007 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір № 231/ФК-07 про надання споживчого кредиту в сумі 2800,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,5% на рік, на суму залишку заборгованості та 3% комісійних, з кінцевим терміном повернення до 21.10.2009 року. Вказав, що відповідач не виконує умов кредитного договору і станом на 23.01.2013 року має заборгованість по кредиту в сумі 4117,55грн., у зв'язку з чим просив стягнути з [PERSON] ці кошти в судовому порядку, а також сплачені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації (а.с.62-63). Причин неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин, у відповідності до п.2 ст. ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши із ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір № 231/ФК-07 від 22.10.2007 року, отримав кредит в сумі 2800,00грн., взявши на себе зобов'язання перед кредитором про повернення кредитних коштів із сплатою 19,5% річних, на суму залишку заборгованості за користування кредитними коштами і 3% комісійних за надання кредиту, з кінцевим терміном повернення до 21.10.2009 року. Зазначені платежі позичальник зобов'язався вносити щомісячно, фіксованим платежем в сумі 116,67грн., не пізніше ніж 20 числа кожного місяця, згідно з графіком. У відповідності до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст.ст.549-552, 1055 ЦК України. У відповідності до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким в судовому засіданні не оспорюється. Отже, даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України у повному обсязі: (243,60 + 480,00).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що 23.05.2012 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. За таких обставин позивач просив стягнути в судовому порядку з відповідача борг за вищевказаним кредитним договором в сумі 14397 грн. 52 коп., а також сплачені ним судові витрати в сумі 1218 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою. ( а.с. 49). В позовній заяві вказав, що просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою. ( а.с. 50 ) Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши заяву від 23.05.2012 року, підтвердив свою згоду те, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, і тим самим взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту в сумі 2\~000 гривень із сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Зазначені платежі позичальник зобов'язувався вносити щомісячно ( копія умов та правил надання банківських послуг та графік погашення кредиту (а.с. 4-32 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту і станом на 30.09.2015 року заборгував банку 14397 грн.52 коп. з яких: 1992 грн.04 коп. - заборгованість за кредитом; 8643 грн.69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн.- штраф ( фіксована частина); 661 грн.79 коп. штраф ( процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Сума позову стверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 4 ); відповідач спростувань цьому розрахунку не надав. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 23.08.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № ВlаЖГА00065643 і їй надані кошти в сумі 30000,00грн., в порядку і на умовах визначених договором, терміном до 23.08.2014 року, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. Позивач повністю виконав свої зобовязання, а відповідачка, з свого боку, не виконує прийнятих на себе зобовязань, своєчасно не повертає позивачу кредитних коштів і станом на 22.06.2015 року загальна сума заборгованості складає 95487,55грн., із яких: прострочена до повернення сума кредиту 20786,37грн.; прострочені проценти за користуванням кредитом 5666,35грн.; прострочена комісія за управління кредитом 8666,61грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 60368,22грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] борг за договором банківського обслуговування в загальній сумі 95487,55грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідачка в дане судове засідання не зявилась, а в попередньому судовому засіданні пояснила, що особисто коштів не отримувала. Її обманула знайома, яка привела її у банк, де вона підписала документи, а гроші забрала ця знайома. За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог. У відповідності до ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно 31.03.2011 року уклала з позивачем і підписала договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00023519 про отримання кредиту в сумі 21000,00грн. із сплатою 15,0% річних за користування кредитними коштами, що стверджується копією цього письмового договору (а.с.8-15). З вказаного слідує, що вимоги до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № ВlаЖГА00065643 від 23.08.2011 року позивачем не обґрунтовані, нічим не доведені і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 25.12.2007 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір № 001-05081-251207 про надання побутового кредиту на загальну суму 1530,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,25% на рік, строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2008 року. Вказав, що ПАТ «Дельта Банк» виконав свої зобов'язання, надавши відповідачеві кредит у сумі 1530,00грн., що стверджується меморіальним ордером №47297654 від 25.12.2007 року та рахунком-фактури № 30 від 25.12.2007 року. Однак, відповідач не виконує умов кредитного договору і станом на 03.03.2014 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 1853,86грн., у зв'язку з чим просив стягнути з [PERSON] ці кошти в судовому порядку, а також сплачені ним судові витрати в сумі 243,60грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою. Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин, у відповідності до п.2 ст. ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши із ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір № 001-05081-251207 від 25.12.2007р., отримав кредит в сумі 1530,00грн., взявши на себе зобов'язання перед кредитором про повернення кредитних коштів із сплатою 15,25% річних, з кінцевим терміном повернення 24.12.2008р. Зазначені платежі він зобов'язався вносити щомісячно, не пізніше ніж « 25» числа кожного місяця, згідно з графіком. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.549-552, 1055 ЦК України. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і відповідачем не оспорюється. У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що 25 квітня 2015 року помер його син, [PERSON]. [PERSON] за своє життя заповіту не укладав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останньому. Позивач, як спадкоємець за законом, виявив бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. [PERSON], як спадкоємець за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна оскільки не знав, що після сина залишилось спадкове майно. У жовтні 2016 року уже після сплину встановленого законом строку виявилось, що спадкодавцем, за життя відкриті рахунки в ПАТ КБ «Приват Банк». Крім того, позивач не мав достатніх юридичних знань у сфері спадкування, мав помилкове уявлення, що прийняття спадщини повязане з шестимісячним строком, але помилково вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. При зверненні до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в заведенні спадкової справи, через пропущення строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, тому просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернувся до суду з заявою про те, що позов підтримує та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач, [PERSON], звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований доказами і такий, що відповідає вимогам ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач є спадкоємцем за законом, інших осіб, які б мали намір успадкувати майно після смерті [PERSON], немає. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця; копію свідоцтва про народження [PERSON], з якого вбачається, що спадкодавець є сином позивача. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON], приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу від 04 листопада 2016 року вбачається, що позивачу відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 25 квітня 2015 року, у звязку з пропущенням строку прийняття спадщини. За даними нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Суд вважає, що строк прийняття спадщини позивачу пропущений з поважних причин. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його дід, [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, заповідав позивачу, [PERSON]. Заповіт посвідчено [PERSON], секретарем виконавчого комітету Стещинської сільської ради Поліського району Київської області, 04 липня 2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 98. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останньому. За життя [PERSON] мав на праві особистої приватної власності земельні ділянки: одна з яких розміром 2,5854 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стещинської сільської ради Поліського району Київської області; друга - площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресеою: [ADDRESS]; третя - площею 0,3265 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець, виявив бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. [PERSON], як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна оскільки вважав, що на його користь складено заповіт, тому безумовно повинен прийняти спадщину після смерті свого діда. Крім того, [PERSON] не мав достатніх юридичних знань у сфері спадкування, мав помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов'язане з шестимісячним строком, але помилково вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. До нотаріальної контори за порадою не звертався.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. [PERSON] за своє життя заповіту не укладала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останній. За життя [PERSON] мала на праві особистої приватної власності земельну ділянку, площею 4,5431 га, розташованої на території Олізарівської сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за законом, виявив бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] Відповідач, [PERSON], дочка спадкодавці, спадщину не приймала, на спадкове майно не претендує. Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. [PERSON], як спадкоємець за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна, оскільки вважав, що він являється єдиним, хто має намір вступити в спадкове майно своєї матері, [PERSON], тому безумовно повинен прийняти спадщину після її смерті. Крім того, [PERSON] не мав достатніх юридичних знань у сфері спадкування, мав помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов'язане з шестимісячним строком, але помилково вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. До нотаріальної контори за порадою не звертався за станом здоров'я.

Outcome: approved