Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі по справі його племінники, які значаться постійно зареєстрованими в даній квартирі, проте фактично в ній не проживають, житлом не користуються і не цікавляться протягом 13 років. В добровільному порядку з реєстраційного обліку не знятись не бажають. Позивач просить суд, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: в квартирою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, проте належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розміщеним оголошенням у пресі - газеті [INFO], сторінка одинадцять. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2014 р. (а.с. 6 ), повідомлення Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 12.12.2016 р. № 3/17559 (а.с. 10 ), довідки про склад сім'ї № 0000003129 від 18.01.2017 р. виданої відділом реєстру територіальної громади Луцької міської ради, будинкової книги [NUMBER] для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в [ADDRESS] (а.с. 7- 9 ), [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Крім того, у вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7- 9 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі хоч і зареєстровані в спірній квартирі, проте на протязі 13 років фактично за даною адресою не проживають. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приймаючи до уваги те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі близько тринадцяти років та перешкоджають позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved