Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 286193,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] працювала головним бухгалтером первинної профспілкової організації викладачів і співробітників ЛНУ ім. І. Франка. 08.02.2013 року за підсумками проведеної перевірки складено акт, яким встановлено, що головним бухгалтером первинної профспілкової організації викладачів і співробітників [PERSON] протягом 2010-2012 років отримувались кошти на особистий рахунок в Центральній філії ПАТ «Кредобанк» з рахунків первинної профспілкової організації викладачів і співробітників ЛНУ ім. І. Франка в ПАТ «Укрсоцбанк». Загальна сума коштів, яка надійшла на особистий рахунок [PERSON] за вказаний період становить - 286193,00 грн. На підтвердження пояснень [PERSON] про перерахунок вказаних коштів згідно умов укладеного між нею та головою профкому викладачів і співробітників ЛНУ ім. І. Франка Бородчуком А.В. договору позики відповідач не надала. Відтак, позивач вважає, що дані кошти, отримані відповідачем безпідставно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце слухання справи була належно повідомлена, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотання щодо слухання справи у її відсутності суду не подала, що дає підстави відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. При чому особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Судом встановлено, що з 10.01.2006 р. [PERSON] було зараховано головним бухгалтером профкому викладачів і співробітників Львівського національного університету імені Івана Франка, що стверджується розпорядженням № 3 від 10.01.2006 р. Як вбачається з акту від 08.02.2013 року, складеного комісією Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України, на прізвище головного бухгалтера профкому [PERSON] 15 разів у 2010 році, 18 разів у 2011 році і 20 разів у 2012 році перераховувалися кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в Центральній філії ПАТ «Кредобанк» з пояснення [PERSON], як позика. На момент перевірки встановлено, що загальна сума позики, що вказана у наявних платіжних дорученнях становить 286 тисяч 193 гривні. Фактів повернення позики [PERSON] на рахунок профкому станом на 08.02.2013 року комісією не встановлено. Як стверджує [PERSON], гроші, як позика, первинної профспілкової організації на її особисту карточку № [NUMBER] перераховувались з рахунку № [NUMBER] у 2010 р. та з № [NUMBER] у 2011 та 2012 рр., згідно договору між нею і профкомом. Такого договору комісією не виявлено, у протоколах засідань як профкому, так і президії профкому не зафіксовано. Це дає підстави стверджувати, що кошти перераховувались незаконно, що не передбачено нормативними документами галузевої профспілки і є грубим порушенням вимог п. п. 64.6., 65.11., 67. Статуту галузевої профспілки. Зазначена сума позики [PERSON] визнана не повністю, про що свідчать її пояснення від 25.12.2012 та 05.02.2013 року. Кінцева сума позики встановлена після одержання виписок з банку за 2010 і два місяці 2011 року і становить 286 тисяч 193 гривні. З долучених до матеріалів справи пояснень [PERSON] від 05.02.2013 р. та 12.02.2013 р., вбачається, що відповідач [PERSON] не заперечує факт отримання коштів та вказує, що між нею та головою профкому викладачів і співробітників ЛНУ ім. І. Франка Бородчуком А.В. було укладено договір позики в сумі 286 193 грн. Згідно копій квитанцій та звіту, що містяться в матеріалах справи на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] здійснювались неодноразові перерахування коштів з рахунків ПАТ «Кредобанк» та ПАТ «Укрсоцбанк» (позика) (а.с. 17-30, 31-33). Враховуючи наведене та зважаючи на те, що відповідач не надала суду жодних доказів укладення між нею та головою профкому викладачів і співробітників ЛНУ ім. І. Франка Бородчуком А.В. договору позики, безпідставно набутих коштів не повернула, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача в користь позивача безпідставно отримані кошти в розмірі 286193 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved