Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач ДП НВК «Фотоприлад» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Своїх вимоги мотивує тим, що відповідач з 28.08.1998р. прописаний у кімнаті [ADDRESS], але понад 10 років він не проживає в даній кімнаті, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, його речі в кімнаті відсутні. В даній кімнаті з 20.04.2007р. на підставі ордеру №1473 від 20.04.2007р. проживає [PERSON] Комісія підприємства здійснила перевірку проживаючих мешканців у гуртожитку та виявила, що в кімнаті [NUMBER] [PERSON] не проживає понад 10 років. Жодних заяв до адміністрації гуртожитку про те, що вона буде відсутня за місцем реєстрації, не надходило. З посиланням на положення ст.ст. 71, 72 ЖК України, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача ДП НВК «Фотоприлад» за довіреністю Антонюк Л.Ю. підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. В судове засідання не з»явився відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Зазначив, що у кімнаті [NUMBER] він проживає з 2002р., [PERSON] не знає. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що 1999р. проживає в кім. [NUMBER], а до цього проживав в кімнаті [NUMBER]. [PERSON] не знає і ніколи у кімнаті [NUMBER] не бачив. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що гуртожиток, що по [ADDRESS] належить на праві власності державі Україна в особі ДК Укроборонпром на праві господарського відання за ДП НВК «Фотоприлад» на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.2012р. Такі обставини підтверджуються даними довідки про державну реєстрацію прав КП «ЧООБТІ» від 04.04.2012р., свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.03.12р., даними інвентаризаційної справи, реєстраційним посвідченням від 31.03.1978р. Право на зайняття койко-місця у гуртожитку, що по [ADDRESS] [PERSON], 13.12.1978р. народження надано з 28.08.1998р. Між тим, як вбачається з ордеру №1473 від 20.04.2007р., право на зайняття кімнати [NUMBER] надано іншій особі - [PERSON] Відповідно до даних акту від 19.08.2014р., [PERSON] понад 10 років не проживає в кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку; в даній кімнаті проживає [PERSON] Крім того, такі обставини підтверджуються даними акту від 15.12.2014р. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України особа, яка не проживає в житлі більше шести місяців, може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до норм ст.ст.127-129 ЖК України та Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. №208, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Жила площе в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. З»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позивачем доведено факт непроживання відповідача у кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку; [PERSON] не підтримує зв»язки з житловим приміщенням тривалий час, не сплачує комунальні послуги, її речі в кімнаті відсутні, вона не є працівником підприємства. Крім того, в кімнаті [NUMBER] з 2002р. проживають інші мешканці - [PERSON] Таким чином, позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS], підлягають до задоволення. На підставі викладеного та,

Outcome: approved