Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки Dacia, модель Logan, 2006 року випуску, білого кольору, обєм двигуна 1390 куб.см. В, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Херсонському МРЕВ ДАІ 16.11.2006 року, вартістю 53000 грн., звільнити з-під арешту автомобіль марки Dacia, модель Logan, 2006 року випуску, білого кольору, об'єм двигуна 1390 куб.см. В, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Херсонському МРЕВ ДАІ 16.11.2006 року, накладений старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні Пхіденко О.С. При цьому посилається на те, що позивач набув на вказаний автомобіль право власності за на підставі фактичного договору купівлі-продажу однак не здійснив перереєстрацію на своє ім'я, таким чином оскаржуваним актом порушено його права, як власника автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні поклався на розсуд суду щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 640.ЦК України 1. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 2. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. 3. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Суду не були надані докази набуття права власності на вказане майно в порядку визначеному законом, нотаріального посвідчення вказаного договору, а також його державної реєстрації, докази ухилення сторони від його посвідчення та реєстрації, що відповідно до ст. 220 ЦК України є підставою нікчемності правочину. Судом встановлено, що 21.02.2013. державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно що належить відповідачу [PERSON], відпвоідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.07.2013 року № 41294875. Вказаний транспортний засіб на момент розгляду справи зареєстрований за відповідачем [PERSON]., що не заперечувалося сторонами. Таким чином судом встановлено, що позивач на час винесення постанови не був власником автомобіля, так як він не набув таке право у встановленому законом порядку. Разом з тим позивачем не зазначені підстави визнання за ним права власності на спірне майно, враховуючи посилання щодо наявності вже такого права у позивача, відповідно до укладеного фактичного договору купівлі-продажу. Спосіб захисту порушеного на думку особи права, обирається стороною самостійно. Так відповідно діючого законодавства в Україні власники транспортних засобів зобов'язані їх зареєструвати в порядку, передбаченому затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 з послідуючими змінами Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів і в результаті цього отримати у підрозділі Державтоінспекції свідоцтво про реєстрацію, яке і є документом, що підтверджує право власності на транспортний засіб. Перехід права власності, в тому числі і на підставі відповідних угод, фіксується державною реєстрацією транспортних засобів, що проводиться на підставі заяв власників і поданих ними документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу. Зазначений вище порядок у пункті 8 наводить перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу та передбачає, що ці документи повинні бути засвідченні підписом відповідної особи, що скріплені печаткою. Враховуючи, що позивач визначених законом документів, що підтверджують правомірність придбання ним спірного транспортного засобу не надав, а довіреності про надання повноважень розпоряджатися та керувати автомобілем не є документом, що підтверджує угоду щодо відчуження автомобіля, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За наслідком відсутності правових підстав визнання права власності не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги, які є похідними від первісних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed