Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання договору, стягнення завдатку та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обгрунтовує тим, що 22.01.2015 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір Індивідуальний номер замовлення № AS -671, відповідно до умов якого він, як споживач, повинен був отримати в зборі балкон металопластиковий в квартиру і з роботою по його встановленню. В цей же день сплатив завдаток в розмірі 2451 грн. із загальної суми ціни виробів 2592 грн. Однак відповідач умови договору не виконав. При тому, що він, як споживач, умови договору виконав повністю, ПВХ конструкції йому не поставлені, результат роботи по договору не передано, акт про прийняття товару чи послуги ним не підписувався. 25.02.2015 року відповідачу було направлено претензію-вимогу про розірвання договору та повернення суми завдатку. Однак, останній листом повідомив, що конструкції виготовлені та доставлені, проте такий факт не мав місця. Вважає, що своїми діями відповідачем було завдано моральну шкоду, оскільки позивач не отримав в холодну пору року належний утеплений балкон з металоконструкцій, інфляційні процеси знецінили його кошти, тому за таку суму одержати на даний час аналогічний товар та послуги не зможе. Покликаючись на викладені обставини, просить суд розірвати договір-замовлення № AS -671 від 22.01.2015 року, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача в користь позивача 2451 грн. завдатку та 1000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. [PERSON] , яка згідно ухвали суду від 05.05.2015 року була залучена до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на стороні позивача в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає мати позивача [PERSON] Саме вона 10.01.2014 року укладала з ФОП [PERSON] договір про завдаток на покупку(установку) металопластикових вікон та сплачувала завдаток в сумі 100 грн. та саме в її присутності працівником ФОП [PERSON] в квартирі по вул.Привокзальній,1/4, проводилися відповідні заміри. Про те, що підписи на зазначених документах належать [PERSON], позивач [PERSON] не заперечив(а.с.34,35). В подальшому 22.01.2015 року між [PERSON], як замовником, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], як виконавцем, був укладений Договір Індивідуальний номер замовлення № AS -671, відповідно до умов якого останній зобовязався виготовити та передати [PERSON] за адресою вул.Привокзальна,1/24 ПВХ конструкції за розцінками виконавця, а саме: конструкції 1780х1500 2 шт., площею 2,34 кв.м, загальною вартістю зі знижкою 2592 грн.(а.с.6-8). Укладаючи такий договір з ФОП [PERSON] [PERSON] мав право вимагати повторного проведення замірів конструкцій та погодження таких замірів з ним, як замовником. Проте, [PERSON] не скористався такою можливістю і добровільно уклав такий договір на підставі замірів, які були проведені та погоджені з його матірю. Відповідно до умов Договору замовник [PERSON] зобовязався оплатити, прийняти готові вироби та роботи відповідно до умов договору. Вартість виробів становить 2592 грн., позивачем було сплачено завдаток в розмірі 2451 грн., борг до передачі у власність становить 141 грн., який повинен бути виплачений замовником не пізніше 20 днів з дня внесення завдатку. Згідно п.3.2 Договору, сторони домовились, що після оплати замовником вартості виробів, виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту укладення договору , у випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 42 робочих днів. Відповідно до п.3.5 Договору замовник оповіщається про передачу виробів за добу та зобовязується прийняти готові вироби особисто або забезпечити присутність свого представника. Обовязки виконавця за даним договором вважаються виконаними в повному обємі після підписання замовником акту прийому-передачі, що передбачено п.3.9. договору від 22.01.2015 року. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив про те, що телефонним звязком був повідомлений працівниками відповідача про передачу йому готових виробів та, що він погодився на доставку таких виробів матері [PERSON] за адресою вул. Привокзальна,1/4. Про те, що такі вироби були доставлені за адресою вул. Привокзальна,1/4 та передані матері позивача [PERSON] за вказаною адресою показав у судовому засіданні свідок [PERSON], що підтверджується актом-прийому передачі за підписом [PERSON]Г.(а.с.28). Свідок [PERSON] повідомив також, що після доставки готових виробів, на зауваження у телефонній розмові замовника [PERSON] щодо неправильних розмірів виготовлених конструкцій, пропонував останньому усунути такі недоліки, якщо вони наявні, безоплатно, на що позивач не погодився, що також не заперечив у судовому засіданні позивач [PERSON] Посилаючись на неправильні розміри таких конструкцій, позивач не надав суду докази, що розміри виготовлених конструкцій не відповідали замірам, які були погоджені з його матірю. Звернувшись до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідачем не виконані умови договору щодо передачі йому у власність виготовлених ПВХ конструкцій із проведенням робіт по їх встановленню на балконі квартири згідно з умовами договору. Суд не приймає такі твердження позивача, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами. Крім того, проведення робіт по встановленню ПВХ конструкцій на балконі квартири по вул.Привокзальній, 1/4 в м.Луцьку не передбачене ні замовленням позивача, ні укладеним ним 22.01.2015 року договором з [PERSON] Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На основі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання договору Індивідуальний номер замовлення № AS -671 від 22.01.2015 року та стягнення заявлених позивачем коштів, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 626-629, 638-640, 651-654 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed