Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі. На підставу своїх вимог посилаються на те, що він, будучи власником земельних ділянок загальною площею 2,14 га з кадастровим номером 7124082000-00-01-111 та 2,19 га з кадастровим номером 7124082000-01-000-0794, які розташовані в адміністративних межах Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, передав дані земельні ділянки в оренду відповідачу, уклавши з ним договора оренди землі у 2005 році терміном на 5 років та в подальшому переукладені у травні 2006 року на 10 років та до яких в подальшому, були укладені додаткові договори: від 26.08.2011 № 173, зареєстрований у відділі Держкомзему Тальнівського району Черкаської області 03.12.2012 за № 712408204008489 та від 26.08.2011 № 174, зареєстрований у відділі Держкомзему Тальнівського району Черкаської області 03.12.2012 за № 712408204008488. З того часу відповідач користується вищезазначеними земельними ділянками грубо порушуючи норми ст. 24 Закону України Про оренду землі та п.п. 17, 28, 32 договорів оренди землі, а саме використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Враховуючи вказані обставини, позивач просить суд припинити дію вказаних договорів оренди землі укладених між позивачем та ТОВ Айова, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, просив суд його задовольнити, справу слухати за їх відсутності. Представник відповідача, в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав заперечення проти позовних вимог в повному обсязі від 13.06.2014 № 171, а також додаткові пояснення від 11.03.2015 та клопотання від 13.05.2015, в якому просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги не підтримав посилаючись на підстави наведені в запереченні, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - відділ Держземагентства в Тальнівському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про те, що при вирішенні позову покладаються на розсуд суду, а справу просять слухати за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЧР № 051104, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,14 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 216613, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,19 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на адмінтериторії Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до договору оренди землі від 30.11.2005 укладеного між [PERSON] (державний акт ЯА № 216613) та ТОВ «Айова», в особі директора Гордашівської філії [PERSON], перший передав в оренду останньому земельну ділянку загальною площею 2,19 га. Даний договір було укладено на 5 років та зареєстровано у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2005 № 040579300159. Відповідно до договору оренди землі від 06.05.2006 укладеного між [PERSON] (державний акт ЯА № 216613) та ТОВ «Айова», в особі директора Гордашівської філії [PERSON], земельну ділянку загальною площею 2,19 га було передано в оренду [PERSON] орендарю ТОВ «Айова» строком на 10 років. Даний договір було зареєстровано у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 29.05.2006 № 040679000170. Також, 10.05.2006 між [PERSON] (державний акт ІІ-ЧР № 051104) та ТОВ «Айова», в особі директора Гордашівської філії [PERSON], було укладено договір від 10.05.2006, відповідно до якого земельна ділянка, яка знаходиться в адмінмежах Гордашівської сільської ради, передана в оренду [PERSON] орендарю ТОВ «Айова» строком на 10 років. Договір було зареєстровано у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 29.05.2006 № 040679300156. Відповідно до додаткового договору оренди землі 174 від 26.08.2011 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Айова» в особі [PERSON], земельна ділянка загальною площею 2,19 га, яка знаходиться в адмінмежах Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, кадастровий номер 7124082000-01-000-0794 передана [PERSON] в оренду ТОВ «Айова» строком на 5 років. В договорі право власності орендодавця підтверджено державним актом на право власності серії ЯА №216613 від 19.10.2004. Додатковий договір зареєстровано у державному реєстрі земель 03.12.2012 за № 712408204008488. Відповідно до додаткового договору оренди землі 173 від 26.08.2011 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Айова» в особі [PERSON], земельна ділянка загальною площею 2,14 га, яка знаходиться в адмінмежах Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, кадастровий номер 7124082000-00-01-0111 передана [PERSON] в оренду ТОВ «Айова» строком на 5 років. В договорі право власності орендодавця підтверджено державним актом на право власності серії ІІ-ЧР № 051104 від 11.12.2001. Додатковий договір зареєстровано у державному реєстрі земель 03.12.2012 за № 712408204008489. Відповідно до ст. 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору - є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладанні договору оренди сторони дотримались належної форми, договір відповідає за своїм змістом нормам Земельного кодексу України, Закону України Про оренду землі та іншим нормативним актам України, належним чином пройшов державну реєстрацію. Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що порядок розробки проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог ч. 3 ст. 52 Закону України «Про землеустрій», постановою КМУ від 02 листопада 2011 року № 1134, яка набрала чинності 11 листопада 2011 року, було затверджено порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Приймаючи до уваги, що порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь затверджений постановою КМУ № 1134 лише 02 листопада 2011 року, тому на момент укладення даних договорів між позивачем та відповідачем, а саме станом на 26 серпня 2011 року порядоку розроблення проектів землеустрою не існувало. Разом з тим, положення ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договорів оренди землі № 173 та № 174 від 26.08.2011) визначають, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Але, щодо поширення вимог частини 4 статті 22 на період до 1 січня 2015 року передбачено п.18 Перехідних положень, а саме на період до 1 січня 2015 року вимоги частини четвертої статті 22 цього Кодексу поширюються лише на тих власників та користувачів, які використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею більш як 100 гектарів. Дані положення діяли до 05.04.2015, в подальшому частину четверту статті 22 взагалі виключено на підставі Закону № 191-VIII від 12.02.2015, який набрав чинності з 05.04.2015. Оскільки договірні відносини, що виникають між фізичними та юридичними особами є особистими майновими відносинами, що регулюються, зокрема, цивільним законодавством, тому для визначення дії положень Земельного кодексу України у часі відносно спірних правовідносин, суд керується ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України, яка визначає - якщо цивільні відносини виникли раніше дня набрання чинності актом цивільного законодавства, який регулює ці відносини і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, законом не було передбачено обовязок орендаря щодо розроблення проектів землеустрою та використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь на земельні ділянки, площа яких становить 2,19 га та 2,14 га, тому вищевказані вимоги закону не підлягають застосуванню до даних правовідносин в розумінні суті ч. 4 ст. 22 ЗК України. Також, з матеріалів справи вбачається, що в умовах договорів укладених між позивачем та відповідачем передбачено умови збереження стану обєкта оренди: застосування заходів по підвищенню родючості грунтів та їх захисту від ерозії, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів. Разом з тим, з умов договору не вбачається обовязок орендаря щодо розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь. З аналізу положень Законів України «Про охорону земель» та «Про оренду землі», такий обовязок також не вбачається. Цими законами передбачено обовязок орендаря дотримуватися екологічної безпеки землекористування та забезпечення родючості ґрунтів. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків передбачених Законом та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки. Одночасно з цим, у ч. 2 ст. 651 ЦК України зазначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 57 ЦПК України\~ доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи дані за довідкою від 03.09.2014 №\~158-22/04/1175, яка видана Черкаською філією державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» встановлено, що у 2008 році ґрунти обстежувались на полі № 14 площею 61,0 га, на якому знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами 7127082000:00:01:110, 7127082000:00:01:111 та 7127082000:01:000:0794. Дана довідка не містить інформації щодо обстеження родючості ґрунтів на спірних земельних ділянках, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обєктом спірних правовідносин є земельні ділянки, які належать позивачу на праві власності та орендуються ТОВ «Айова» з кадастровими номерами 7124082000-00-01-0111 загальною площею 2,14 га та № 7124082000-01-000-0794 загальною площею 2,19 га. Зважаючи на відсутність в матеріалах доказів про порушення орендарем обовязків передбачених норми ст. 24 Закону України Про оренду землі та п.п. 17, 28, 32 договорів оренди землі на які посилається позивач в обґрунтуванні своїх вимог, неможливо встановити, що використання спірних земельних ділянок відповідачем без розроблення проекту землеустрою погіршує екологічний стан земельної ділянки чи родючість грунтів. З аналогічних підстав, неможливо дійти обґрунтованого висновку щодо істотного порушення договору та заподіяння шкоди відповідачем власнику земельних ділянок, внаслідок чого останній значною мірою позбавився б того, на що він розраховував при укладенні договору. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі вищевикладеного дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази наявності істотних порушень умов договорів оренди землі відповідачем, а тому підстав для розірвання за рішенням суду договорів оренди землі, укладених між позивачем та відповідачем 06.05.2006 та 10.05.2006, зареєстрованих 29.05.2006 за № 040679300170 та № 040679300156, а також додаткових договорів від 26.08.2011 № 173 та № 174, зареєстрованих 03.12.2012 за номерами: 712408204008489, 712408204008488 не має, тому позов задоволенню не підлягає. Позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, задоволенню не підлягають на підставі ст. 88 ЦПКУкраїни.

Outcome: dismissed