Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Павлюк І.М. не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Із позовних вимог вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.01.2006 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з даними обставинами, згідно проведеного розрахунку, [PERSON] станом на 30.11.2013 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 30065 грн. 47 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до укладеного договору №б/н від 20.01.2006 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм законодавства та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, згідно проведеного розрахунку, [PERSON] станом на 30.11.2013 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 30065 грн. 47 коп. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, як вбачається із проведеного розрахунку [PERSON], з дня отримання кредитних коштів, жодного разу не здійснював сплати заборгованості і жодних дій щодо виконання умов договору не вчиняв. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Беручи до уваги, що починаючи з 20.01.2006 року [PERSON] жодних дій щодо виконання умов договору не вчиняв, заборгованість не сплачував, суд вважає за доцільне у задоволенні позову відмовити, оскільки всупереч вимог ст. 257 ЦК України позивачем пропущено строки позовної давності, так як з 20.01.2006 року до моменту звернення в суд з даним позовом, тобто 30.01.2014 року, минуло більше трьох років і питання про поновлення строку звернення до суду позивачем на ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 257, 526, 527, 530, 616 ч. 2, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed