Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.06.2011 у відділі ДРАЦС Ватутінського МУЮ у Черкаській області, актовий запис №28, посилаючись на те, що 18.06.2011 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Від даного шлюбу вони мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, вони не змогли налагодити взаємостосунки, їх життя проходило в суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного і перспектив на відновлення сімейних стосунків не має. Спільно вони не проживають більше півтора року, спільного господарства не ведуть. На примирення позивач категорично не згідна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, на примирення категорично не згідний. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.06.2011 у відділі ДРАЦС Ватутінського МУЮ у Черкаській області, актовий запис №28, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Сторони разом не проживають останніх півтора роки, їхній шлюб існує формально, на примирення не згідні. Перспектив для відновлення сімейних стосунків не має. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами, зареєстрований 18.06.2011 у відділі ДРАЦС Ватутінського МУЮ у Черкаській області, актовий запис №28 - розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням клопотання позивача, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання про стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved