Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 18.07.2006 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований ВРАЦС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2010 року народження. Вказує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відтак просить розірвати укладений між ними шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, однак при подачі позовної заяви просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, свого відношення до позову не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.06.2006року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2006 року. У шлюбі народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.12.2008 року народження та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.2010 року. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved