Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача у справі, [PERSON], в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю із мотивів наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Із змісту позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 січня 2013 року, [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ухилився від виконання зобовязання за вказаним кредитним договором. У зв'язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 13822,68 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Відповідач у справі, [PERSON], в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Статтею 1054 ЦК України\~визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 03 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору (а.с.5, 6,-7, 8-31). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 січня 2013 року (а.с.4). Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~з ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 30 квітня 2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 13822,68 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 499,59 грн., заборгованість за процентами в розмірі 8988,68 грн., в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість в розмірі 9,32 грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість у розмірі 8979,36 грн., комісія, в тому числі нарахована комісія у розмірі 3200,00 грн., заборгованість по судових штрафах у розмірі 1134,41 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним (а.с.1) судові витрати у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 2, 16, 20, 524, 526, ч. 1 ст. 527, 530, ч. 1 ст. 546, 611, 612, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved