Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з останнього на її користь половину коштів оплачених за навчання спільної дитини сторін. Свої вимоги мотивує тим, що у сторін є спільна дочка, яка навчається у вищому навчальному закладі на денній платній формі навчання, оскільки батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала та позов просила задовольнити, додатково зазначила, що кошти, на навчання доньки у розмірі 5\~711,00 грн. позичила у подруги та передала своїй доньці, яка вже здійснила оплату за перший семестр навчання. У судове засідання зявилась донька сторін [PERSON], вказала, що доходів не отримує, перебуває на повному утриманні батьків, кошти, які вона оплатила за навчання отримала від матері, а матір позичала їх у подруги. Також зазначила, що у момент коли здійснювала оплату за навчання з нею була присутня матір. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте через канцелярію суду 22.12.2015 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначив, що проти задоволення позову заперечує, оскільки три останніх роки не отримує жодних доходів так як є людиною на межі похилого віку. Крім того вказав, що здійснює утримання будинку у якому також проживає позивач та спільна донька сторін. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, зясувавши думку дитини у відповідності до ст.27-1 ЦПК України, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №084497 від 09.10.1998 року. Із довідки №777/15 від 24.09.2015 року Львівського національного університету ім. І.Франка вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу вказаного навчального закладу. Із двостороннього договору №2463с-15 про підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр від 31.08.2015 року, укладеного між Львівським національним університетом ім. І.Франка та [PERSON] вбачається, що вартість освітньої послуги останньої за один семестр становить 5\~711,00 грн. Згідно квитанції №73 від 31.08.2015 року [PERSON] заплатила за перший семестр навчання на першому курсі у вказаному вище навчальному закладі 5\~711,00 грн. У ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З наведного вбачається, що оскільки батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, то позивач мала право просити суд стягнути в її користь із відповідача 2\~855, 50 грн., що є половиною від суми потраченої на оплату навчання дитини, проте, оскільки позивач просить стягнути з відповідача у її користь лише 2\~855, 00 грн., а суд не може виходити за межі позовних вимог, то позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у межах заявленої суми.

Outcome: approved