Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач зазначила, що в період з 19.12.1987 по 27.11.2003р.р. перебувала у шлюбі з відповідачем. У сторін 05.02.1998р. народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві зазначено відповідача. З 01.09.2013р. син є студентом відокремленого структурного підрозділу «Ногайський коледж Таврійського державного агротехнічного університету», строк навчання до червня 2017 року, тобто продовжує навчання, відповідно, потребує матеріальної допомоги від батька, яку він в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 05.02.1998р.н., який продовжує навчання, у розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісяця, до закінчення навчання. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити у повному обсязі. Третя особа по справі до судового засідання не зявився. На підставі положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 05.02.1998р.н. (а.с.9).\~ З 01.09.2013р. [PERSON] є студентом відокремленого структурного підрозділу «Ногайський коледж Таврійського державного агротехнічного університету», строк навчання до червня 2017р., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою №88 від 31.03.2016р. зазначеної учбової установи (а.с.12). Частинами 1, 3 статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідач заявою позов визнав, інших утриманців не має, докази того, що не має можливості надавати сину матеріальну допомогу, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати розподілити згідно положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved