Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, просить суд: розірвати шлюб між нам та [PERSON], що зареєстрований 03 березня 2002 року виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №03; визначити місце перебування, проживання та виховання сина [PERSON], [INFO] біля батька за адресою: [ADDRESS] а доньки [PERSON], [INFO] залишити біля матері [PERSON], за адресою: [ADDRESS] вказуючи, що 03 березня 2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №03. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство між ними не ведеться, сімейне життя між ними не склалося, вони постійно сварилися, втратили почуття поваги один до одного, а з грудня 2016 року проживають окремо. В теперішній час шлюб носить формальний характер. Крім того, між ним та дружиною в теперішній час виник спір щодо місця проживання дітей, в зв'язку із чим він й звернувся до суду із позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно наданої письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримає та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно наданої письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної держаної адміністрації проти позову не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 03 березня 2002 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №03. /а.с. 10/ Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. /а.с. 6, 7/ Спільне господарство між сторонами не ведеться, сімейне життя не склалося, та з грудня 2016 року вони проживають окремо. В теперішній час шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім'ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Також, згідно висновку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 05.04.2017 року №Ко-187/1527 про визначення проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Білгород-Дністровська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] біля батька за адресою: [ADDRESS] а місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] народження біля матері за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8-9/ Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, висновок Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 05.04.2017 року №Ко-187/1527 про визначення проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Outcome: approved