Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач заявила позов до Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Зазначила, що [INFO] року в м. Ямпіль Вінницької області померла її тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку із надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] Позивач зазначає, що за життя [PERSON]склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачеві. Позивач вказує на те, що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, оскільки право власності на житловий будинок за життя спадкодавця не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Вважаючи свої права невизнаними позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмове клопотання за вих..№02.10.161 від 17.09.2015 за підписом сільського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів, що є у справі, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у м. Ямпіль Вінницької області. Із довідки, виданої начальником КП «ЯРБТІ» вих..№195 від 18.08.2015 встановлено, що згідно архівних даних комунального підприємства «Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на нерухоме майно житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано. Із копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що 13.08.2015 [PERSON] видано технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS], до складу будівель та споруд входять - житловий будинок (літ А) площею 40.8 м.кв., підвал (літ А1) площею 22.1 м.кв., веранда (літ.а) площею 4.9 м.кв., сходи, площадка (ай) площею 4.2 м.кв., вхід в підвал (літ. а2) площею 9.6 м.кв., сарай-прибудова (літ. а3) площею 40.1 м.кв. Також встановлено, що господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодінні побудовані в 1968 році за життя спадкодавця і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, тобто, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Із копії спадкової справи № 490/2012 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що 06.11.2012 [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом, посвідченим Ямпільською держнотконторою 31 серпня 2012 року за реєстровим номером 2366. Із заповіту, складеного 31.08.2012 [PERSON] заповіла належну їй квартиру в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із поданих нотаріусу заяви від 06.11.2012 [PERSON] та заяви від 07.11.2012 [PERSON] встановлено, що ці спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини за вказаним заповітом на користь [PERSON] Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 15.10.2013 [PERSON] встановлено, що спадщина на які видане це свідоцтво складається із квартири [ADDRESS] вінницької області. Із заповіту від 25.03.1998, який міститься в матеріалах спадкової справи, встановлено, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно і право на майно позивачу. Із довідки, виданої Русавською сільською радою Вінницької області вих..№650 від 07.08.2015 встановлено, що по [ADDRESS] розташований житловий будинок, який рахується за [PERSON] Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1213/02-31 від 10.11.2015 встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із надвірними будівлями по [ADDRESS] відмовлено у зв'язку із відсутністю належних юридичних документів на ім'я спадкодавця. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Оскільки [PERSON] за життя було складено два заповіти 25.03.1998 та 31.08.2012, тому відповідно до ст.1254 ч.2 ЦК України заповіт, який було складено пізніше скасовує попередній заповіт у тій частині, в якій він йому суперечить, тобто, в частині спадкового майна, на яке нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Оскільки заповіт [PERSON] від 31.08.2012 не суперечить заповіту від 25.03.1998 в іншій частині, тому відповідно до ст.1222,1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 25.03.1998 і має право на успадкування всього іншого майна [PERSON] Відповідно до пункту 3.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22.02.2012 №296/5 прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст.1269 ЦК України, пункту 3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняла частину спадщини по заповіту від 31.08.2012, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Із досліджених доказів також встановлено, що житловий будинок та інші будівлі і споруди по [ADDRESS] за життя належали спадкодавцеві [PERSON], однак, право власності на них не було зареєстроване спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої [PERSON] не заявив про прийняття спадщини, позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на вказане спадкове нерухоме майно, оскільки право власності на нерухоме майно не було зареєстроване за життя спадкодавця і наявна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту. Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.1222, 1223, 1269 ЦК України.

Outcome: approved