Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку \\пай\\ розміром 2,78 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі \\ на місцевості \\, що перебуває в колективній власності КСП «Мічурінець» с.Кіровка Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого 07.02.1990 року виконкомом Кіровської сільської ради та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №02 [PERSON] заповіла йому все своє майно. На день смерті заповідача заповіт не змінено, не відмінено, не скасовано. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Крім того, оформив частину спадкового майна. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Проте, оформити свої права на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі він позбавлений можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) зберігається як не витребуваний в Головному управлінні Держгеокадастру у Вінницькій області. Крім того, необхідно встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки її прізвище вказано [PERSON]. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна довідка виконавчого комітету Мирненської сільської ради №27 від 12.01.2018 року про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку \\пай\\ розміром 2,78 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі \\ на місцевості \\ , що перебуває в колективній власності КСП «Мічурінець» с.Кіровка Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого 07.02.1990 року виконкомом Кіровської сільської ради та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №02 [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. На день смерті заповідача заповіт не змінено, не відмінено, не скасовано. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Крім того, оформив частину спадкового майна. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Проте, оформити свої права на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі позивач позбавлений можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) зберігається як невитребуваний в Головному управлінні Держгеокадастру у Вінницькій області, що підтверджується листом управління №0-2-0.181-930/124-17 від 11.12.2017 року. Крім того, необхідно встановити факт прийняття спадщини. Крім того, необхідно встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки її прізвище вказано [PERSON]. Той факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий 05.12.1996 року головою Калинівської районної державної адміністрації на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації №445 від 15.11.1996 року на ім'я [PERSON] належав [PERSON] підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.181-930/124-17 від 11.12.2017 року. За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об'єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов'язується виникнення майнових прав. За змістом ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачалося, що право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. У роз'ясненнях, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказану земельну ділянку. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved