Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 06.11.2007 року з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 16.10.2007 року, до досягнення дочкою повноліття. Крім того, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2016 року з нього були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 15.09.2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] та на користь [PERSON] перевищують 1/2 частину його заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] до 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, уточнені позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за її відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, судом встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 06.11.2007 року з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 16.10.2007 року, до досягнення дочкою повноліття. Крім того, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2016 року з позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 15.09.2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір стягуваних з позивача аліментів на користь [PERSON] та на користь [PERSON] перевищують 1 /2 частину його заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них». Як вбачається з матеріалів справи позивач з 27.02.2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON], з якою має двох неповнолітніх дітей:дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу). При вирішення даного питання суд враховує, що позивач сплачує аліменти на інших дітей та той факт, що загальний розмір сплачуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей, перевищує 50 відсотків заробітної плати позивача, що суперечить вимогам ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, враховуючи вищевикладене та у відповідності до вимог ст.182 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову та зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів з 1/4 частини усіх видів його заробітку на 1/6 частину усіх видів його заробітку. На підставі викладеного та

Outcome: approved