Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2000 р. померла його мати [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-СГ № 407900 . Після смерті його мами відкрилась спадщина, на земельну ділянку, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради площею 4,0230 га. (призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Зазначає, що на день смерті проживав разом з мамою, що підтверджується довідкою, виданою сільською радою. Вказує, що звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у такій, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку було видано після смерті матері. Просить суд в визнати за ним право власності на земельну ділянку - площею 4,0230 га., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Сокалського району. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ №407900, актовий запис №28, встановлено що 06 вересня 2000р. померла мати позивача - [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії 1- ЛВ032577 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 4,0230 га., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Сокалського району (призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Із довідки № 1059 від 26.11.2015 року встановлено, що позивач до дня смерті своєї матері проживав разом з нею в с. Муроване, вул. Шевченка, 52 Сокальського району, Львівської області. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved