Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] і відповідно користується послугами з централізованого опалення. Відповідачам з 1 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Стверджує, що між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг у сфері теплопостачання. Однак, відповідачі не виконують свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31 січня 2018 року становить 15 859,29 грн. На його думку, неправомірні дії боржників призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. У зв`язку із цим просить суд стягнути з боржників на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 15 859,29грн, інфляційні втрати - 743,67 грн., 3% річних - 186,62 грн. всього - 16 789,59 грн.. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями. Також не подали до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої ЛКП «Айсберг» № 6466 від 28.11.2017р. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] і відповідно користується послугами з централізованого опалення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначений законом. Відповідно до п.2 ч.2. ст.8 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1 ст.13 даного Закону Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житло-комунальні послуги» договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житло-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відповідно до даного закону ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для підписання договір приєднання, що підтверджується супровідним листом № 09-7053 від 24.09.2018р., та фіскальним чеком ВПЗ Львів-40 про направлення. Також з тестом даного Договору приєднання можна ознайомитися на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго», який разом з усіма чинними додатками та тарифом був опублікований в засобах масової інформації. Проте, станом на сьогоднішній день договір приєднання відповідачами не підписаний. Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Відповідно до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Крій того, згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями оплати житлово-комунальних послуг (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 в справі №302/1315/14-ц, та в постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 у справі №6-2864цс15). Крім того, факт надання відповідачам послуг з централізованого опалення проживаючих за адресою [ADDRESS] підтверджується Актами про включення системи теплопостачання від 12.10.2017р. та від 22.10.2018р. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону України обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15 та від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на станом на 31.01.2018 складає - централізоване опалення 15 859,29 грн., інфляційні втрати 743,67 грн., 3% річних - 186,62 грн. всього - 16 789,59 грн. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості чи про неналежне наданням послуг з теплопостачання судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved