Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач проживає в буд. №13 у пров. Геологічному м. Бахмут Донецької області. Між позивачем та [PERSON] відбулись цивільно-правові відносини щодо надання послуг з газопостачання та [PERSON] зареєстрований як побутовий споживач, особовий рахунок №200002373. Стверджує, що не зважаючи на постачання природного газу в період з 01 травня 2014 року по 10 листопада 2017 року, відповідач не здійснює її оплату, в результаті чого виникла у відповідача заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача 24124,80 грн. заборгованості за постачання природного газу; 4139,35 грн. індексу інфляції; 1017,01 грн. трьох процентів річних та судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідно до \~ст.130 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач, зареєстрований за адресою: [INFO], за якою у Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», що надає послуги з постачання природного газу, відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача № 200002373 (а.с.3-4, 13). У відповідності до розрахунку заборгованості за постачання природного газу за період з 01 травня 2014 року по 10 листопада 2017 року по особовому рахунку № 200002373 існує заборгованість за постачання природного газу в розмірі 24124,80 грн.; індексу інфляції в розмірі 4139,35 грн. та трьох процентів річних в розмірі 1017,01 грн.(а.с. 3-4, 6,7). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Згідно з п.5 ч.2\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01 травня 2014 року по 10 листопада 2017 року. Сума заборгованості за цей період складає 24124,80 грн. Інфляційні витрати становлять 4139,35 грн., які розраховують як різниця добутку суми заборгованості та проценту інфляції за період з 11 травня 2014 року по 10 жовтня 2017 року і суми заборгованості. Три проценти річних розраховуються за формулою 3% х сума заборгованості х кількість прострочених днів за період 11 травня 2014 року по 11 вересня 2017 року та дорівнюють 1017,01 грн. Вказане відображено у представленому представником позивача розрахунку заборгованості, який міститься у позовній заяві. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не здійснив оплату за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, за період з 01 травня 2014 року по 10 листопада 2017 року, що визнає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved