Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач в січні 2015 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що відповідно до договору № б/н від 29.03.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення норм договору відповідач своїх обов'язків не виконав, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року утворилася заборгованість в сумі 23 293 грн. 62 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд встановив слідуюче. Як вбачається з копії заяви на укладення до говору № б/н від 29.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін. П. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах , передбачених цим договором. Згідно п. 5.2 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так як відповідач покладених на нього зобов'язань не виконав, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 23 293 грн. 62 коп., з яких: · 5963 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом; · 10 956 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; · 4788 грн. 46 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом. А також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 1085 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 526 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, оскільки відповідач не виконує покладених на нього зобов'язань, з заявою про застосування позовної давності до суду не звертався.

Outcome: approved