Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «СК «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № ЦО-05-014650 в сумі 119856 грн. 18 коп., судові витрати покласти на відповідача по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 серпня 2016 року між відповідачем та позивачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №ЦО-05-014650, відповідно до умов якого (п.п. 6.6. п.6) страховим випадком є незаконне заволодіння транспортним засобом, Вигодонабувачем за яким є третя особа [PERSON] 28.10.2016 року в м.Києві в нічний час відбулося незаконне заволодіння автомобілем «Шевроле Авео», державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], котрий на праві приватної власності належав [PERSON] Про дану подію повідомлено органи поліції 31.10.2016 року та 01.11.2016 року органами поліції зареєстровано кримінальне провадження за №12016100040015105. Позивач зазначив, що в установлений Договором страхування термін та відповідно до Закону України «Про страхування» подав відповідачеві заяву та всі документи, передбачені Договором щодо виплати страхового відшкодування, що підтверджується заявою про подію, що має ознаки страхової від 14.11.2014 року. За правилами п.п. 19.1.4 Договору страхувальникзобов'язаний не пізніше 4-х робочих днів з дня коли Страхувальнику стало відомо про настання події, що має ознаки страхової надати страховику відповідну письмову заяву. Хоча кримінальне провадження було відкрито 01.11.2016 року, позивачеві стало відомо про це лише 10 листопада 2016 року та повідомлено страховика. Проте,відповідачем не було виконано своєчасно договірне зобов'язання щодо виплати страхової компенсації постраждалій особі відповідно до умов п.п. 20.2 , 20.3 Договору страхування, якими передбачено складання страхового акту протягом 10 днів з моменту подання заяви та документів та виплату страхового відшкодування у 20 -денний термін. Станом на дату подання позовної заяви позивача не повідомлено про складання страхового акту та не виплачено страхове відшкодування, у зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 119856 грн.18 коп., яке складається із страхової суми 114000 грн., пені в сумі 4362 грн., 3% річних в сумі 468 грн. 01. коп., інфляційних витрат в сумі 1026 грн., а також судові витрати в сумі 1198 грн. 56 коп. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі і просив позов задовольнити, зазначивши, що Страхова компанія безпідставно не виконує умови Договору страхування автомобіля. Остаточною датою виплати страхового відшкодування було 12 грудня 2016 року, однак виплати не здійснені станом на дату подання позову. Третя особа [PERSON] підтримав вимоги позивача і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. В зв»язку з належним повідомленням відповідача про місце і час судового розгляду, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, суд вважає за можливе, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем 12 серпня 2016 року був укладений з відповідачем Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №ЦО-05-014650, а саме автомобілю «Шевроле Авео», державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], відповідно до умов якого (п.п. 6.6.) страховим випадком є незаконне заволодіння транспортним засобом. Згідно з ст. 985 ч. 2 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. За умовами договору страхування вигодонабувачем є [PERSON]. Як вбачається з витягу з кримінального провадження №120161000400015105, зареєстрованого 01.11.2016 року Дніпровським УП ГУНП у м.Києві за заявою [PERSON] про те, що 28.10.2016 року в нічний час, [PERSON], 01.12.1991 року, незаконно заволодів автомобілем «ШевролеАвео», державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключем від нього, який належить [PERSON], чим завдав останньому значної матеріальної шкоди. В ході розгляду справи встановлено, що позивачу по справі [PERSON] про викрадення автомобілю «Шевроле Авео» стало відомо 10.11.2016 року. Про вказану подію у телефонному режимі 10.11.2016 року позивач невідкладно повідомив Страховика та відповідно до умов Договору страхування у 4-денній термін, а саме 14.11.2016 року подав заяву про подію, що має ознаки страхової разом із відповідними документами. Про результати прийнятого рішення щодо виплати страхового відшкодування Відповідачем на звернення позивача відповіді не надано. Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст. 988 ч. 1 п. 3 ЦКУкраїни страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Договором страхування, а саме п. 20.2 визначено, що страхове відшкодування здійснюється Страховиком протягом 10 робочих днів з дня складання страхового акту, а згідно п.п. 20.3 Договору «Страховий акт складається Страховиком протягом 10 робочих днів з дня отримання документів», тобто страхове відшкодування повинно бути виплачене через 20 робочих днів після отримання заяви та документів. Враховуючи дату подання позивачем заяви та документів, страхове відшкодування підлягало сплаті не пізніше 12.12.2016 року. Відповідно до п. 7 Договору страхування страхова сума складає 120 000 грн., а також франшиза складає 5 відсотків від страхової суми. Таким чином, виплаті підлягає сума в розмірі 114 000 грн. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобов'язанням. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18.4.3 Договору страхування, наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, стягненню підлягає пеня в сумі 4362,09 грн., 3% річних в сумі 468 грн. 01 коп., інфляційні втрати 1026 грн. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вирішує питання щодо стягнення судових витрат у справі.

Outcome: approved