Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач зазначає, [INFO] в місті Бердичів, Житомирської області померла [PERSON] . Останні місяці проживання вона провела в Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської обласної ради. До часу поміщення її у пансіонат вона проживала в с. Кириївка, Любарського району, Житомирської області. Позивачка підтримувала із нею дружні стосунки, допомагала їй по господарству обробляла город. В листопада 2018 року, Авратинським старостинським округом її було повідомлено, що 10.12.2008 року, [PERSON] , було складено заповіт на ім`я [PERSON] . До цього часу, про існування заповіту їй не було відомо. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини по смерті [PERSON] , терміном в один місяць. Представник позивача [PERSON] , у судове засідання на розгляд справи не з`явилась, але надала заяву, у якій позов підтримує повністю та просить справу слухати її відсутності та у відсутності позивача. Представник Любарської селищної ради в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій вказав, що він проти задоволення позову не заперечує і просить справу слухати в його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до заповіту, посвідченого 10 грудня 2008 року, головою Авратинської сільської ради, Любарського району, Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] в місті Бердичів, Житомирської області помела [PERSON] , актовий запис № 608, свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відтак, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Сітяшенко В.А., № 80/02-31 від 22.04.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутні відомості, які б свідчили про прийняття нею спадщини в установлений законом термін. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до виписки з по господарської книги Авратинського старостинського округу Любарської селищної ради, Любарського району Житомирської облаті № 3, 5 за 2006-2010 роки та 2011-2012 роки, [PERSON] , [INFO] проживала в [ADDRESS] . Проживала одиноко. Відповідно до довідки Авратинського старостинського округу Любарської селищної ради, Любарського району Житомирської облаті № 840 від 13.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] дійсно знята з реєстрації в [ADDRESS] з 25.05.2012 року за місцем реєстрації за адресою: м. Бердичів, будинок-інтернат . Згідно довідки Бердичівського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради № 856 від 22.11.2018 року, [PERSON] , 1932 року народження знаходилась на повному державному забезпеченні з 11.05.2012 року і померла в пансіонаті [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустила строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавицею на її ім`я, у зв`язку з даними обставинами вона не змогла вчасно звернутись за оформленням своїх спадкових прав до нотаріуса. Як вбачається із постановою ПВС України № 7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено у постанові Верховного суду у складі постійної колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, по справі № 565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок висловлений також і Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, саме тому наявні всі підстави для задоволення даного позову та визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її [PERSON] . На підставі ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved