Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 21 грудня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 2010. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 21 грудня 2011 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 2010, від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], позивач вказує, що впродовж останніх років сімейне життя між ним та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечитиме, як інтересам кожного, так і інтересам спільної дитини, зазначав, що майнових спорів немає, спільна дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю, а тому на підставі ст.ст. 110, 112, 180-184 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що з лютого 2015 року він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2011 року, про що є актовий запис № 2010 (а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з лютого 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved