Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення солідарно кредитної заборгованості з відповідачів по основному боргу та відсоткам 19709,92 доларів США та по неустойці (пеня) - 101942,32 грн. Мотивує свій позов тим, що згідно кредитного договору №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 р., укладеного між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (Позивач) і [PERSON] (Позичальник, Відповідач-1), останній отримав кредит у сумі 23 535,05 дол. США на споживчі цілі, а саме, проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №2256 від 21.06.2007 р. та на оплату витрат Позичальника, повязаних з оформленням Кредиту та страхуванням предмету забезпечення строком до 20 червня 2031 року. Згідно з умовами договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 12.99 % річних. Відповідно до договору Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі , що підтверджується заявою на видачу готівки №53 від 22.06.2007 р. про видачу з позичкового рахунку Позичальника №22337416698533 готівкою через касу Банку кредиту в розмірі 23535,05 дол.США. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 року (надалі Договір поруки) між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] (надалі Поручитель, Відповідач-2) згідно якого остання та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань вказаних в Кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 1.2-1.4. Договору поруки, відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини Зобовязань, так і при невиконанні Позичальником зобовязань в цілому. 30 березня 2010 року між Банком та Відповідачами було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору про реструктуризацію кредитної заборгованості зі встановленням нового графіку платежів (додаток №1) в межах встановленого Кредитним договором строку повернення кредиту. Проте у порушення вимог п. 3.3.7 Кредитного договору, Позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором, що призвело до кредитної заборгованості. Відповідно п. 4.1. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та строків сплати відсотків за користування, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки. Згідно п.3.2.3 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно не вніс черговий мінімально необхідний платіж щонайменше на один календарний місяць. У зв'язку з тим, що позичальник не виконує свої зобов`язання по кредитному договору №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 р. виникла прострочена заборгованість 19709 , 92 доларів США станом на 09.11.2015 року, яка складається з : 17994,12 доларів США - основний борг; 1715,80 доларів США - відсотки за користування; та 4500,97 доларів США - пеня за неповернення кредиту, що становить 101942,32 грн. Тому просять стягнути з відповідачів дані суми боргу. Крім того позивач зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі , підтримав позовну заяву , не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 р., укладеного між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (Позивач) і [PERSON] (Позичальник, Відповідач-1), останній отримав кредит у сумі 23 535,05 дол. США на споживчі цілі, а саме, проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №2256 від 21.06.2007 р. та на оплату витрат Позичальника, повязаних з оформленням Кредиту та страхуванням предмету забезпечення строком до 20 червня 2031 року. Згідно з умовами договору за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 12.99 % річних. Відповідно до договору Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №53 від 22.06.2007 р. про видачу з позичкового рахунку Позичальника №22337416698533 готівкою через касу Банку кредиту в розмірі 23535,05 дол.США. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 року (надалі Договір поруки) між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] (надалі Поручитель, Відповідач-2) згідно якого остання та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань вказаних в Кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 1.2-1.4. Договору поруки, відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини Зобовязань, так і при невиконанні Позичальником зобовязань в цілому. 30 березня 2010 року між Банком та Відповідачами було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору про реструктуризацію кредитної заборгованості зі встановленням нового графіку платежів (додаток №1) в межах встановленого Кредитним договором строку повернення кредиту. Проте у порушення вимог п. 3.3.7 Кредитного договору, Позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором, що призвело до значної кредитної заборгованості Відповідача. Відповідно п. 4.1. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та строків сплати відсотків за користування, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки. У зв'язку з тим, що позичальник не виконує свої зобов`язання по кредитному договору №401/21/06/2007/840-4833/КФ від 22.06.2007 р. виникла прострочена заборгованість 19709 , 92 доларів США станом на 09.11.2015 року, яка складається з : 17994,12 доларів США - основний борг; 1715,80 доларів США - відсотки за користування; та 4500,97 доларів США - пеня за неповернення кредиту, що становить 101942,32 грн. Банк направляв листи-претензії за вих.№1/827, 1/828 від 24.11.2015 р. відповідачам про необхідність погашення кредитної заборгованості, неодноразово телефонував, призначав зустрічі, однак до теперішнього часу борг не погашено. Згідно п.3.2.3 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно не вніс черговий мінімально необхідний платіж щонайменше на один календарний місяць. За таких обставин, згідно із ч.2ст.1050, ч.2ст.1054 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Позивач просить стягнути кредитну заборгованість та заборгованість по процентам в іноземній валюті доларах США. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст. 553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором , як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель [PERSON] відповідно до умов договору зобовязана виконати зобовязання таким же чином, який установлено для позичальника кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. У звязку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України № 6-190 цс15 від 16.09.2015 року) Судом встановлено, що ВАТ КБ « Надра» отримав банківську ліцензію за №21 від 23.08.2002 року на право здійснення банківських операцій , в т.ч щодо розміщення залучених коштів від свого імені , на власних умовах та власний ризик, та письмовий дозвіл №21-2 від 4.11.2005 року на право здійснювати операції з валютними цінностями,а потім 21.11.2011 року було видано банківську ліцензію№21 ,Генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій №21 та додаток до Генеральної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій №21 . Тому з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 17994,12 дол.США, по відсоткам - 1715,80 доларів США. Відповідно п. 4.1. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та строків сплати відсотків за користування, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки. Тому з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку пеня за порушення строків повернення кредиту 4\~500,97 доларів США, що становить 101\~942, 32 грн. Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України).Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 8225 грн. 27 коп., що підлягає відшкодуванню з відповідачів.

Outcome: approved