Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 23.02.2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету № AY2-7510-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, відповідно до якого банк відкриває клієнту рахунок, здійснює видачу платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконав, то станом на 21.04.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком, яка в загальній сумі з відсотками становить 19753,50 грн. А тому просить, стягнути з відповідача в свою користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23.02.2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету № AY2-7510-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, відповідно до якого банк відкриває клієнту рахунок, здійснює видачу платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки (а.с. 3-8). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт користування відповідачем коштами підтверджується випискою по договору за період з 23.02.2015 року по 21.04.2015 року (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.9) вбачається, що станом на 21.04.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 19753,50 грн. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 19753,50 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним і документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved