Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з адміністративним позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказав, що під час проведення в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області у період з грудня 2011 року по лютий 2012 року ревізії окремих питань в частині підстав призначення пенсій особам, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсій було направлено запит до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Як вказав позивач, в отриманій з вказаної вище експертної комісії відповіді було зазначено, що [PERSON] експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі якого він встановив причину інвалідності та отримав виписки з актів огляду МСЕК, не видавався. Підставами для призначення (перерахунку) [PERSON] пенсії по інвалідності слугували такі документи: виписки із акту огляду МСЕК № 80/1 та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії. За підсумками проведеної Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області перевірки встановлено, що сума виплаченої [PERSON] пенсії в розмірі 27 116, 64 грн. визначена як зайво отримані кошти. Крім того, позивач послався на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року, згідно з якою скасовано акт огляду МСЕК №80/1, на підставі якого було видано виписку з акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ № 108740 від 14.04.2006 року, в частині встановлення причин інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Також, Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації було визнано безпідставною видачу посвідчення [PERSON] , як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, I категорії, серія А № 435844. Таким чином позивач вважає, що відповідач незаконно отримував пенсію по інвалідності за період 18.07.2006 року по 12.07.2012 року, в загальній сумі 27 116,64 грн. З урахуванням зазначених обставин позивач з даним позовом звернувся до суду. До початку розгляду справи по суті відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, згідно з яким зазначив, що оскільки постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року, скасовано акт огляду МСЕК №80/1, відповідно до якого визначався причинний зв'язок його захворювання з ліквідацією наслідків на Чорнобильській ЧАЕС та припинення на цій підставі відповідачем виплати пенсії за лютий, березень, квітень, травень, червень 2012 року та пів місяця липня 2012 року, а постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вказана вище постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року була скасована, він звернувся з позовом в Кіровський районний суд м. Кіровограда до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, а саме: просив визнати неправомірними дії відповідача та стягнути з нього 27 116, 64 грн., які Управління Пенсійного Фонду з нього стягнуло незаконно безпідставно. 08.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було винесено рішення, згідно з яким дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді щодо утримання з 01.03.2013 року з [PERSON] в позасудовому порядку коштів на підставі рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді № 4 від 15.02.2013 року, визнано протиправними. Цим же рішенням визнано незаконним та скасовано рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді № 4 від 15.02.2013 року про відшкодування зайво утриманих коштів в сумі 27 116,64 грн. з пенсії [PERSON]. Вважаючи порушеними свої права та інтереси відповідач з вказаним зустрічним позовом звернувся до суду, в подальшому позовні вимоги збільшив. Представник позивача за первинним позовом у судове засідання зявився, надав пояснення, відповідно до яких заявлений позов підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Позивач за зустрічним позовом та його представник у судове засідання зявилися, кожен окремо надали пояснення, відповідно до яких зустрічний позов підтримали, просили задовольнити, вимоги за первинним позовом не визнали, в їх задоволенні просили відмовити. Заслухавши пояснення позивача за первинним позовом, позивача за зустрічним позовом та його представника, вивчивши заперечення представника УПФУ у м. Кіровограді, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первинний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню. Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного. Відповідно до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (I категорія), серія А № 435844 від 3 травня 2006 року, видане Кіровоградською облдержадміністрацією, [PERSON] має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В указаному посвідченні міститься вкладка № 010446, згідно з якою [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 15). 18.07.2006 року відповідач за первинним позовом звернувся до позивача з заявою про призначення /перерахування/ пенсії по інвалідності, отриманої внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ( а. с. 12). Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області у період з грудня 2011 року по лютий 2012 року в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді проводилася перевірка окремих питань в частині підстав призначення пенсій особам, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсій, в результаті якої було направлено запит до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на який отримано відповідь, що [PERSON] експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі якого він встановив причину інвалідності та отримав виписки з актів огляду МСЕК, не видавався. За наслідками проведеної Державною фінансовою інспекцією України в Кіровоградській області перевірки було встановлено, що сума виплаченої [PERSON] пенсії в розмірі 27 116, 64 грн. визначена як зайво отримані кошти. Отже, з урахуванням того, що підставами для призначення (перерахунку) відповідачу пенсії по інвалідності стали: виписка із акту огляду МСЕК № 80/1 та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії, а відповідно до зясованих обставин - експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі якого відповідач встановив причину інвалідності та отримав виписки з актів огляду МСЕК, не видавався, позивачем згідно з розпорядженням № 162463 від 02.02.2012 року було призупинено виплату відповідачу пенсії з 01.02.2012 року, до зясування згідно з проміжним актом державної фінансової інспекції (а. с. 6). Згідно з постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року, скасовано акт огляду МСЕК №80/1, на підставі якого відповідачу було видано виписку з акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ № 108740 від 14.04.2006 року, в частині встановлення причин інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Проте, відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» про скасування актів огляду, треті особи: [PERSON], [PERSON], постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року в указаній справі скасовано. Натомість, судом зясовано, що з урахуванням скасованої Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 року, якою скасовувався акт огляду МСЕК №80/1, на підставі чого відповідачу було видано виписку з акту огляду МСЕК серія 2-18 ВБ № 108740 від 14.04.2006 року, в частині встановлення причин інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вважаючи порушеними свої права та інтереси, позивач звернувся з позовом до Кіровського районного суду м. Кіровограда про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, за наслідками розгляду якого Кіровським районним судом м. Кіровограда 08.07.2015 року винесено рішення, яким встановлено, що експертними висновками Дніпропетровської РМЕК № 12442 від 09.04.2012 р. та № 12457 від 12.04.2012 р. підтверджено, що захворювання [PERSON] повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді щодо утримання з 01.03.2013 року з [PERSON] в позасудовому порядку коштів на підставі рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді № 4 від 15.02.2013 року, визнано протиправними. Крім того, під час розгляду справи судом не було встановлено зловживань з боку позивача, що призвели до переплати суми пенсії. Цим же рішенням визнано незаконним та скасовано рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді № 4 від 15.02.2013 року про відшкодування зайво утриманих коштів в сумі 27 116,64 грн. з пенсії [PERSON]. Як встановлено, всього за станом 01.11.2015 року з пенсії позивача за зустрічним позовом відповідачем було утримано 18 222, 77 грн.( а. с. 94). Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151 цс 13), відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала ( ч. 1 ст. 1212 ЦК України). З аналізу вказаних норм вбачається, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги № 66858 (а.с. 72), 28.11.2015 року позивачу, у звязку з погіршенням стану здоровя було викликано швидку медичну допомогу та визначено тип виїзду за діагнозом: 6 хронічне захворювання, а також вказано, що від госпіталізації відмовися. Тобто, з наданих позивачем письмових матеріалів не вбачається причинного звязку між протиправним утриманням відповідачем з його пенсії коштів та встановленим діагнозом. Таким чином, зясувавши обставини справи та враховуючи фактичні дані суд вважає, що позивачем за первинним позовом не доведено, що відповідачеві безпідставно було проведено виплати пенсії або відповідач отримав кошти внаслідок своєю недобросовістності, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення первинного позову. Проте, враховуючи безпідставність проведення утримання пенсії позивача та зважаючи на прийняте Кіровським районним судом м. Кіровограда 08.07.2015 року рішення, відповідно до якого було встановлено протиправність дій Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді та зазначено про відсутність зловживань з боку позивача, з урахуванням принципу розумності та справедливості суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме щодо зобовязання відповідача повернути позивачу за зустрічним позовом зайво стягнені кошти в сумі 18 222, 77 грн. та стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial