Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач Державний вищий навчальний заклад «Донецькій національний технічний університет» (далі - ДВНЗ «ДонНТУ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, в обґрунтування якого вказав, що згідно з наказом ректора ДВНЗ «ДонНТУ» від 11.08.2016 № 220-08 [PERSON] з 01.09.2016 було зараховано студенткою першого курсу на денну форму навчання факультету «Економіки та менеджменту» за рахунок коштів фізичних осіб. 25.08.2016 між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем, та [PERSON] , як студентом, і [PERSON] , як замовником освітніх послуг, було укладено договір про навчання № ЕКН-16/107, відповідно до якого ДВНЗ «ДонНТУ» взяв на себе зобов`язання здійснити навчання студента для здобуття освітнього ступеня «бакалавр за напрямком підготовки 051 «Економіка» на рівні державних стандартів освіти, а замовник - своєчасно вносити плату за освітню послугу у строки та в розмірах, встановлені договором. Відповідно до Додаткової угоди від 19.06.2017 до вказаного договору загальна вартість освітньої послуги склала 44192 грн, в тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 4900 грн, на другому курсі навчання 5620 грн, на третьому курсі навчання 5732 грн та на четвертому курсі навчання 5844 грн. Кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Проте з 01.09.2017 по 31.10.2017 оплата за навчання замовником не здійснювалась, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2248 грн. У зв`язку з цією заборгованістю [PERSON] була відрахована з університету згідно з наказом № 449-08 від 26.10.2017. Вжиті заходи досудового врегулювання спору у вигляді спрямованої на адресу студента вимоги про погашення заборгованості від 08.02.2018 проігноровано, у добровільному порядку заборгованість не була погашена. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання в сумі 2248 грн 00 коп., пені в сумі 2095 грн 13 коп., трьох процентів річних від простроченої суми в сумі 172 грн 20 коп.,збитки від інфляції в сумі 450 грн 50 коп., а всього 4965 грн 83 коп., та понесені судові витрати в сумі 2102 грн 00 коп. Представник позивача ДВНЗ «ДонНТУ» до суду не з`явилась, про час і місце слухання справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач [PERSON] , будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Третя особа [PERSON] також у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи сповіщена належним чином, заяв по суті справи суду не надала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ухвалою судді від 10.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. За ухвалою суду від 14.09.2020 задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції із використанням програми «EasyCon». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] на підставі наказу від 11.08.2016 № 220-08 з 01.09.2016 була зарахована студентом першого курсу денної форми навчання, група ЕКМ-16, факультету «Економіка та менеджмент» для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки 051 «Економіка» за рахунок коштів фізичної особи (а.с.8). 25.08.2016 між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем, та [PERSON] , як студентом, і [PERSON] , як замовником освітніх послуг, було укладено договір № ЕКН-16/107 (далі договір), відповідно до якого ДВНЗ «ДонНТУ» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання за денною формою навчання студента для замовника для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом підготовки 051 Економіка, а відповідач, в свою чергу, взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Договір підписаний сторонами (а.с.6). Пунктом 5.2 договору визначено, що вартість освітньої послуги складає 40400 грн, в тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 4900 грн, на другому курсі - 5000 грн, на третьому курсі - 5100 грн та 5200 грн на четвертому курсі навчання. Відповідно до п.5.3 договору грошові кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Згідно з підписаною сторонами Додатковою угодою від 19.06.2017 до договору № ЕКН-16/107 від 25.08.2016 пункт 5.2 договору викладено в новій редакції, а саме: загальна вартість освітньої послуги склала 44192 грн, в тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 4900 грн, на другому курсі - 5620 грн, на третьому курсі - 5732 грн та 5844 грн на четвертому курсі навчання (а.с.7). Згідно з п.3.4 договору замовник зобов`язаний інформувати у письмовій формі виконавця і студента у разі неможливості виконання своїх обов`язків з оплати освітньої послуги не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. За приписами п.5.4 договору якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг зазначений в п.3.4 строк, вважається, що освітні послуги були надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Відповідно до довідки ДВНЗ «ДонНТУ» № 30 від 11.12.2019 за студентом [PERSON] за послугу навчання згідно договору № ЕКН-16/107 від 25.08.2016 станом на 11.12.2019 рахується заборгованість в сумі 2248 грн за період з 01.09.2017 по 31.10.2017. Оплата за вказаний період не надходила (а.с.9). Відповідно до наказу № 449-08 від 26.10.2017 [PERSON] з 01.11.2017 було відраховано з числа студентів у зв`язку з порушенням умов договору про навчання (а.с.8). 08.02.2018 на адресу студента [PERSON] позивачем була спрямована вимога (претензія) про погашення заборгованості з оплати наданих освітніх послуг (а.с.10). Згідно з розрахунком позивача загальна заборгованість [PERSON] перед ДВНЗ «ДонНТУ» складає 4965 грн 83 коп., з яких основний борг 2248 грн 00 коп., сума нарахованої пені 2095 грн 13 коп., збитки від інфляції 450 грн 50 коп., 3 % річних від простроченої суми 172 грн 20 коп.(а.с.17-19). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно за ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи зі змісту ст.522 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором згідно з ст.626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг згідно з ч.1 ст.901, ч.1, 2 ст.903 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник, згідно з вимогами ч.1 ст.903 ЦК України, зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Як виходить з матеріалів справи, позивач виконав обов`язки за договором щодо надання освітньої послуги [PERSON] , в той час як відповідач не виконала свій обов?язок щодо відшкодування вартості навчання у період з 01.09.2017 по 31.10.2017, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. За ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками невиконання умов договору для відповідача є передбачена умовами договору сплата пені. Так, відповідно до п.6.2 договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п.5.3 договору, тобто з 11.09.2017, у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє замовника від зобов`язань по сплаті відповідного простроченого платежу. Згідно з розрахунком позивача пеня нарахована від суми простроченого платежу за період з 11.09.2017 по 31.03.2020 і становить 2095 грн 13 коп. (2248,00 грн х 0,1 % х 932 дні) (а.с.18). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно з розрахунком позивача три проценти річних нараховані від суми простроченого платежу за період з 11.09.2017 по 31.03.2020 і становлять 172 грн 20 коп. (2248,00 грн х 3 % : 365 х 932 дні) (а.с.18-19). Інфляційні збитки розраховані за період з вересня 2017 року по лютий 2020 року з урахуванням встановлених індексів інфляції і згідно з розрахунком позивача становлять 450 грн 50 коп. (а.с.19-20). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 4965 грн 83 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved