Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10534,64 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.10.2013 на підставі кредитного договору №б/н відповідачу надано кредит у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 10.08.2016 утворилась заборгованість спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідачі повторно не з'явились у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені, суду не відомі причини неявки, від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.530 ЦПК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 21 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір банківського обслуговування б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок №26002010017546 зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших витрат (комісія, штраф) зідно з Умов та правил надання банківських послуг. 02.12.2015 між сторонами було укладено Генеральну угоду про рестроктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Судом встановлено, що позивачем умови договору виконано та відповідач отрима кредитний ліміт на поточний рахунок. Однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 10.08.2016 утворилась заборгованість за договором на загальну суму 10534,64 грн., з яких: 8060,53 грн. - заборгованість за кредитом; 539,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1934,52 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, ґрунтується на укладеному між сторонами кредитному договорі, а відтак, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 10534,64 грн. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст.16, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved