Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул.\~Героїв Чорнобильців, 37, м.Ватутіне, Черкаська область, посилаючись на те, що він є власником 7/25 частин житлового будинку №37 по вул. Героїв Чорнобильців в м.Ватутіне Черкаської області. У вказаній частині житлового будинку, окрім нього, його дружини та доньки, зареєстрований [PERSON], який є його колишнім колегою. Відповідач з моменту прописки жодного дня у будинку не проживав, власних речей у будинку не має, комунальні послуги не сплачує, жодних витрат по утриманню будинку не несе, його реєстрація у будинку порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач на даний час проживає в [INFO] та відмовився добровільно знятися з реєстрації, а тому вирішити вказане питання в позасудовому неможливо. Позивач в судове засідання не зявився, а подав заяву в якій просить суд розгляд вказаної справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (телефонограмою), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши\~письмові докази\~справи,\~вважає за\~необхідне заявлений\~позов [PERSON]\~до [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~задовольнити повністю. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України\~кожна\~сторона зобовязана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених ст.\~82\~цього Кодексу. В судовому\~засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 7/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд №37 по вул. Героїв Чорнобильців (Комінтерну), в м. Ватутіне Черкаської області, що підтверджується договором дарування від 27.10.2009 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5-7). Відповідно до копії будинкової книги(а.с.8-11), копії паспорта відповідача (а.с.12), довідки про склад сімї (а.с. 15) у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Як вбачається із акту депутата від 30.10.2018 року (а.с.16) відповідач за вказаною адресою фактично не проживає. Реєстрація відповідача у будинку порушує право позивача, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, та позбавляє його можливості реалізувати соціальні гарантії. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями ст.16, 383, 386, 391 ЦК України, власник. квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням... А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Позивач, відповідно до копії пенсійного посвідчення (а.с.4) є інвалідом другої групи. А тому, враховуючи положення ст.. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved