Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 24.06.2008 року [PERSON] отримав кредит №DN81AR25770054 у розмірі 58897,68 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2015 року. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК Україні, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON]., станом У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14.11.2016 року має заборгованість - 360570,99 грн., яка складається з наступного: 39125,04 грн. - заборгованість за кредитом; 20805,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 30147,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 270492.88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Посилалися на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 89980,47 грн. за кредитним договором № DN81AR25770054 від 24.06.2008 року, яка складається з наступного: 39125,04 грн. - заборгованість за кредитом; 20805,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 30050,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 05.03.2012 року в сумі 89980,47 грн. та 1378,00 грн. судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримує в повному обсязі і просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений. про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказував на те, що 26.11.2010 року є рішення суду від 26.11.2010 року про звернення стягнення на заставне майно, яке набрало законної сили. Вказував на те що банк не законно заволодів 2009 році транспортним засобом . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24.06.2008 року укладено кредитний договір за №DN81AR25770054 . Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 58897,68 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2015 року. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК Україні, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON], станом на 14.11.2016 року має заборгованість - 360570,99 грн., яка складається з наступного: 39125,04 грн. - заборгованість за кредитом; 20805,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 30147,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 270492.88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Згідно розрахунку заборгованості від 14.11.2016 року заборгованість до стягнення становить 89980,47 грн. за кредитним договором № DN81AR25770054 від 24.06.2008 року, яка складається з наступного: 39125,04 грн. - заборгованість за кредитом; 20805,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 30050,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В матеріалах справи є відомості , що відповідач неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу незаконних дій посадових осіб ЧФ ЗАТ КБ «Приватбанк» щодо вилучення його транспортного засобу , однак рішення суду з даного приводу судом не винесено. Крім того представником відповідача не надано, жодного доказу, що працівники ПАТ КБ «Приватбанк», незаконно заволоділи автомобілем, який перебував у заставі, що винесено рішення стосовно звернення стягнення на майно, що майно реалізовано банком, не має жодного документу про вилучення автомобіля. У разі встановлення органом досудового розслідування обставин,які будуть новими для даної цивільної справи,сторони мають право на звернення із заявою про перегляд рішення у справі за ново виявленими обставинами. Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved