Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, відповідно до якого просив стягнути з [PERSON] 133 633,13 грн., з яких 7 667,32 грн. - 3% річних, 125 965,81 грн. - розмір боргу з урахуванням інфляційних витрат нарахованих на суму основного боргу, стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позову зазначив, що 10.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику готівкові кошти в сумі 4 300 доларів США, а останній зобов`язався використати таку позику на власний розсуд і повернути її позикодавцеві у строк до 10.12.2015 року. Свої зобов`язання було частково виконано, а саме повернуто позикодавцеві грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США. Ухвалою суду від 24.10.2018 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 21.02.2019 року винесено заочне рішення яким задоволені позовні вимоги. Ухвалою суду від 14.11.2019 року прийнята заява про перегляд заочного рішення та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 20.01.2019 року скасовано заочне рішення та призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідач не зазначив про повернення якої саме суми боргу. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 10.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику готівкові грошові кошти в сумі 4 300 доларів США, а останній зобов`язався використати таку позику на власний розсуд і повернути її позикодавцеві у строк до 10.12.2015 року. Також позивачем зазначається, що відповідачем було частково виконано боргові зобов`язання, а саме повернуто грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США. Станом на 09.10.2018 року офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України складає 2808,79 грн. за 100 доларів США. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочка виконання зобов`язання за період часу з 10.12.2015 року по 09.10.2018 року складає 1034 дні. За даний період нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 667,32 грн. (92 690,07 х 0,008% х 1034 дні = 7 667,32 грн.) Індекс інфляційних витрат за період часу з грудня 2015 року по вересень 2018 року складає 135,9 %. Тобто індекс інфляції вираховується із формули 92 690,07 х 135,9 % = 125 965,81 грн. з яких інфляційні витрати складають 33 275,74 грн. Виходячи з цього розмір заборгованості становить: 92 690,07 грн. - основного боргу, 7 667,32 грн. - 3% річних, 33 275,74 грн. - розмір інфляційних витрат нарахованих на суму основного боргу. Загальна сума заборгованості становить 133 633,13 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, при цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Outcome: approved