Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач Державне підприємство «Торецьквугілля» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 129124 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. 09 вересня 2019 року Дзержинським міським судом Донецької області по справі №225/3111/19 було ухвалене судове рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Торецьквугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. 10 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд по справі 225/3111/19 скасував рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року, та постановив нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задовольнити у повному обсязі, а саме визнаний незаконним та скасований наказ Відокремленого підрозділу «Шахта «Північна» Державного підприємства «Торецьквугілля» №21к від 25 лютого 2019 року «Про відпустки та звільнення» в частині звільнення з роботи [PERSON] з посади виконуючого обов`язки заступника головного інженера з охорони праці та технічної безпеки відділу охорона праці у відповідності до п. З ст. 40 Кодексу законів про праці України за систематичне невиконання без поважної причини обов`язків, покладених н нього правилами внутрішнього трудового розпорядку. На виконання постанови Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року [PERSON] було поновлено на роботі на посаді виконуючого обов`язки заступника головного інженера з охорони праці та технічної безпеки відділу охорона праці та нарахована заробітна плата в сумі 161 202 (сто шістдесят одна тисяча двісті дві гривні 31 копійка, а саме: -135 065,96грн. - середній заробіток за час вимушеного прогулу; -10 309,29грн. - компенсація за невикористану щорічну відпустку (за 23 к/д); -14 344,89грн. - вихідна допомога; -683,09грн. - заробітна плата (за 1 к/д); -799,08грн. - перерахунок лікарняного листа. Утримано із заробітної плати сума у розмірі 31 434 (тридцять одна тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 44 копійки, а саме: -2 418,03грн. - військовий збір; -29 016,41грн. - податок з доходів. Також за рахунок підприємства нарахований Єдиний соціальний внесок (ЄСВ) сумі 13770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) гривень 90 копійок. Утримано із заробітної плати: Заробітна плата у розмірі 129 124 (сто двадцять дев`ять тисяч сто двадцяті чотири) гривні 61 копійка перерахована на рахунок [PERSON] у повному обсязі наступними платіжними дорученнями: -платіжне доручення №884 від 09.01.2020 року у сумі 1 000,00грн.; -платіжне доручення №886 від 11.01.2020 року у сумі 1 000,00грн.; -платіжне доручення №2137 від 05.02.2020 року у сумі 48 732,20грн.; -платіжне доручення №2188 від 10.02.2020 року у сумі 46 873,23грн.; - платіжне доручення №336 від 04.03.2020 року у сумі 31 334,53грн. 31 березня 2021 року Верховний Суд розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Торецьквугілля» по справі 225/3111/19 на постанову Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року та постановив касаційну скаргу Державного підприємства «Торецьквугілля» задовольнити частково, Постанову Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року скасувати, а Рішення Дзержинського міського суд; Донецької області від 09.09.2019 року залишити в силі. Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньо правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому ці майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, на думку позивача, [PERSON] має повернути Державному підприємству «Торецьквугілля» грошові кошти в сумі 129124 (сто двадцять дев`ять тисяч сто двадцять чотири) гривні 61 копійка у зв`язку із скасування підстави їх набуття. В судовому засіданні представник позивача Миркін О.М. підтримав позовну заяву, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, однак про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву не надав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, вважав позовні вимоги необґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 09 вересня 2019 року Дзержинським міським судом Донецької області по справі №225/3111/19 було ухвалене судове рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Торецьквугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення (а.с.6-11) 10 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд по справі 225/3111/19 скасував рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року, та постановив нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задовольнити у повному обсязі, а саме визнаний незаконним та скасований наказ Відокремленого підрозділу «Шахта «Північна» Державного підприємства «Торецьквугілля» №21к від 25 лютого 2019 року «Про відпустки та звільнення» в частині звільнення з роботи [PERSON] з посади виконуючого обов`язки заступника головного інженера з охорони праці та технічної безпеки відділу охорона праці у відповідності до п. З ст. 40 Кодексу законів про праці України за систематичне невиконання без поважної причини обов`язків, покладених н нього правилами внутрішнього трудового розпорядку. На виконання постанови Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року [PERSON] було поновлено на роботі на посаді виконуючого обов`язки заступника головного інженера з охорони праці та технічної безпеки відділу охорона праці та нарахована заробітна плата в сумі 161 202 (сто шістдесят одна тисяча двісті дві гривні 31 копійка, а саме: -135 065,96 грн. - середній заробіток за час вимушеного прогулу; -10 309,29 грн. - компенсація за невикористану щорічну відпустку (за 23 к/д); -14 344,89 грн. - вихідна допомога; -683,09 грн. - заробітна плата (за 1 к/д); -799,08 грн. - перерахунок лікарняного листа. Утримано із заробітної плати сума у розмірі 31 434 (тридцять одна тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 44 копійки, а саме: -2 418,03 грн. - військовий збір; -29 016,41 грн. - податок з доходів. Також за рахунок підприємства нарахований Єдиний соціальний внесок (ЄСВ) сумі 13 770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) гривень 90 копійок. Заробітна плата у розмірі 129 124 (сто двадцять дев`ять тисяч сто двадцяті чотири) гривні 61 копійка перерахована на рахунок [PERSON] у повному обсязі наступними платіжними дорученнями: -платіжне доручення №884 від 09.01.2020 року у сумі 1 000,00 грн.; -платіжне доручення №886 від 11.01.2020 року у сумі 1 000,00 грн.; -платіжне доручення №2137 від 05.02.2020 року у сумі 48 732,20 грн.; -платіжне доручення №2188 від 10.02.2020 року у сумі 46 873,23 грн.; -платіжне доручення №336 від 04.03.2020 року у сумі 31 334,53 грн. Вищезазначене підтверджується довідкою ДП «Торецьквугілля» №1-14/1308 від 05.04.2021 (а.с.4), а також копією наказу ДП «Торецьквугілля» №90 від 23.12.2019 (а.с.5). 31 березня 2021 року Верховний Суд розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Торецьквугілля» по справі 225/3111/19 на постанову Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року та постановив касаційну скаргу Державного підприємства «Торецьквугілля» задовольнити частково, Постанову Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року скасувати, а Рішення Дзержинського міського суд; Донецької області від 09.09.2019 року залишити в силі (а.с.12-20) Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються статтею 1212 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Частиною 2 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до п.3 ч.1 ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Згідно зі ст. 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Аналогічні норми закріплені в ч.2 ст. 445 ЦПК України, де зазначено, що у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Відповідно до приписів ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі №6-91 цс 14). Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалено те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення. Трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права суспільні відносини, що виникають у результаті укладення трудового договору (власне трудові), а також відносини з приводу встановлення умов праці на підприємствах, навчання й перекваліфікації за місцем праці та відносини, пов`язані з наглядом і контролем за додержанням трудового законодавства, вирішенням трудових спорів та працевлаштуванням громадян. Трудові правовідносини це правовідносини, що виникають на підставі укладення трудового договору між працівником і роботодавцем, за яким працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену договором, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець у свою чергу зобов`язаний виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи й передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом встановлено, що набуття грошових коштів відповідачем було здійснено після винесення постанови Донецького апеляційного суду від 10.12.2019, якою був визнаний незаконним та скасований наказ Відокремленого підрозділу «Шахта «Північна» Державного підприємства «Торецьквугілля» №21к від 25 лютого 2019 року «Про відпустки та звільнення» в частині звільнення з роботи [PERSON] з посади виконуючого обов`язки заступника головного інженера з охорони праці та технічної безпеки відділу охорона праці у відповідності до п. З ст. 40 Кодексу законів про праці України за систематичне невиконання без поважної причини обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку. Проте судовим рішення не вирішувалось питання донарахувань. Позивачем було добровільно здійснено перерахунок заробітної плати на користь [PERSON] у розмірі 129124,61 грн., що підтверджується копією наказу №90 від 23.2.2019 (а.с.5), а також довідкою №1-14/1308 від 05.07.2021 (а.с.4). Крім того, з матеріалів справи не вбачається наявності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, отож в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до Глави 8 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з положенням пункту 1 частини першої та частини сьомої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed