Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу. На підставу своїх вимог спирається на те, що згідно особисто підписаної та наданої розписки, від 01 вересня 2015 року, відповідач отримав від позивача в позику кошти в сумі 33400 грн. Справжність підпису на розписці засвідчено у встановленому нотаріальному порядку уповноваженою посадовою особою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Відповідач зобовязавсь повернути позивачу позичені кошти в сумі 33400 грн. до 30 грудня 2015 року, про що власноручно зазначив в розписці. Позивач звертався до відповідача з проханням повернути позику, однак до цього часу відповідач коштів не повернув, фактично прострочивши виконання зобовязання, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач, який згідно повідомлення ДМС України в Черкаській області зареєстрований за адресою: [INFO], згідно довідки поштового відділення повернуто за закінченням терміну зберігання, а відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: згідно особисто підписаної та наданої розписки, від 01 вересня 2015 року, відповідач отримав від позивача в позику кошти в сумі 33400 грн. Справжність підпису на розписці засвідчено у встановленому нотаріальному порядку уповноваженою посадовою особою Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Відповідач зобовязавсь повернути позивачу позичені кошти в сумі 33400 грн. до 30 грудня 2015 року, про що власноручно зазначив в розписці. Позивач звертався до відповідача з проханням повернути позику, однак до цього часу відповідач коштів не повернув, фактично прострочивши виконання зобовязання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved