Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 21.06.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязаний за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.08.2016 року має заборгованість 30004, 35 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 14144 грн. 56 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 13954 грн. 82 коп., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1404 грн. 97 коп. штраф (процентна складова). У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30004, 35 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. До початку слухання справи представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить звільнити його від сплати судового збору, так як він є інвалідом війни ІІ групи, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] підтверджується Заявою № б/н від 21.06.2009 року, згідно з якою ПАТ КБ Приватбанк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.08.2016 року [PERSON] має перед банком заборгованість по кредиту в сумі 30004, 35 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 14144 грн. 56 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 13954 грн. 82 коп., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1404 грн. 97 коп. штраф (процентна складова). Пунктом 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позивальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст..623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору без номеру від 21.06.2009 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором. Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а. с.10) передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 28599, 38грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 1404 грн. 97 коп., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до наданої відповідачем копії посвідчення інваліда війни серії ААБ №026895 виданого 04 березня 2015 року та дійсне до 01.04.2018 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати судового збору в розмірі 1378, 00 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial