Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача покликаючись на те, що йому належить квартира №3 у [ADDRESS] (відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно) крім того відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру виданого приватизаційним органом Сокальської міської ради 28.12.1999р. йому належить квартира №2 за адресою [ADDRESS], загальною площею 95,2 м.кв. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту квартир встановлено, що квартира №2, та №3 по [ADDRESS] відповідають вимогам надійності і можливості її безпечної експлуатації та можливістю переведення їх в окреме будинковолодіння. Виконавчий комітет Сокальської міської ради, прийняв рішення №200 від 28.12.2016р. про зміну статусу квартир трьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] в якому вирішив: змінити статус квартири №1, №2 в трьохквартирному житловому будинку [ADDRESS] на індивідуальний житловий будинок та присвоїти ново визначеному об'єкту нерухомого майна адресу: [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] провести перереєстрацію речових прав на ново визначене нерухоме майно. Однак провести державну реєстрацію на підставі рішення Сокальської міської ради позивач не може, тому для забезпечення нормальних умов проживання та приведення у відповідність документації та встановлення факту користування будинком та прибудинковою територією, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, як власника окремого будинковолодіння. На підставі наведеного просить суд визнати за ним право власності на окреме будинковолодіння - житловий будинок за адресою [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Представник відповідачів виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області та Сокальської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув , однак подав заяву про визнання позову та слухання справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на квартиру №1237 виданого 28.12.1993р. приватизаційним органом Сокальської міськради встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №2 в будинку [ADDRESS] загальною площею 95,2кв.м. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76049741 вбачається, що квартира №3 в будинку [ADDRESS] загальною площею 32,7кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до довідки №15 від 17.11.2016р. виданої ФОП [PERSON] встановлено, що квартири №2 та №3 по [ADDRESS], власником яких є [PERSON] є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі як окреме будинковолодіння. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності набувається у порядку, визначеному законом; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з вимогами ст.6, ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Так виконавчим комітетом Сокальської міської ради 28.12.2016р. прийнято рішення №200, яким вирішено змінити статус квартир №2 та №3 в житловому будинку [ADDRESS] на окремий житловий будинок та присвоїти ново визначеному об'єкту нерухомого майна адресу: [ADDRESS]; а також зобов'язано [PERSON] провести перереєстрацію речових прав на нововизначене нерухоме майно, внести зміни про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України, повідомити відповідні інстанції про зміну поштової адреси, встановити відповідні адресні знаки на фасаді будівлі. Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, що набрало законної сили.

Outcome: approved