Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про зняття арешту з транспортного засобу. Вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому транспортний засіб «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, червоного кольору, який позивачка успадкувала відповідно до закону. 07.10.2020 року позивач звернулася до сервісного центру для державної реєстрації автомобіля, проте позивачу було відмовлено у такій реєстрації, оскільки на вказаний автомобіль накладений арешт Білозерською виконавчою службою на підставі наказу №3/267 від 30.10.2003 року, та одночасно рекомендовано звернутися до Державної виконавчої служби, щодо його зняття. Посилаючись на те, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції було закінчене виконавче провадження №21169625 з виконання постанови №157371 від 31.07.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штраф в сумі 255 грн., а більш детальну інформацію щодо підстав накладення арешту на майно надати неможливо, у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, що вбачається з відповіді Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) наданої 10.11.2020 року, просила задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з транспортного засобу «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, червоного кольору, який належав [PERSON] . Ухвалою судді від 02.02.2021 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. 19.02.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача на належного, посилаючись на те, що Білозерський РВ ДВС не володіє відомостями щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки така інформація відсутня, а строк зберігання виконавчого провадження №21169625 закінчився. Разом з тим, зазначена інформація щодо накладення арешту на майно позивача є у володінні Територіального сервісного центру МВС №6541, що вбачається з долученої до матеріалів справи довідки від 16.12.2020 року №31/21/41 - А-801, в зв`язку з чим просив залучити в якості належного відповідача по справі саме Територіальний сервісний центр МВС №6541. Представник позивача в підготовчому засіданні надав заперечення щодо заміни первісного відповідача та наполягав на задоволенні вимог спрямованих до вищевказаного відповідача з підстав зазначених у позовній заяві, посилаючись на те, що визначення кола відповідачів є правом позивача. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 24.02.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.07.2019 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. З матеріалів справи вбачається, що позивач - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30.01.1971 року Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Також, з матеріалів справи вбачається, що на транспортний засіб «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, червоного кольору, який належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , накладений арешт із забороною його відчуження. Вказане підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданим 27.03.2002 року МРЕВ ДАІ м.Херсона та довідкою Територіального сервісного центру МВС №6541 від 16.12.2020 року. Відповідно до відповіді Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 10.11.2020 року виконавче провадження №21169625 з виконання постанови №157371 від 31.07.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 255 грн. - закінчено у зв`язку з фактичним виконанням. Разом з тим, зазначено, що інформацію щодо підстав винесення постанови про арешт майна надати неможливо, у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. за №481, [PERSON] належить транспортний засіб «ВАЗ 2121», 1985 року випуску, червоного кольору. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, в тому числі накладати арешт на майно. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, що передбачено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинної на момент виникнення правовідносин). Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно ч. 2, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. За встановлених обставин, зважаючи на те, що продовження арешту майна, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, суд вважає, що позов про скасування арешту з транспортного засобу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved