Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] 26.09.2013 року укладено кредитний договір №549. За умовами вказаного вище договору, банк надав боржнику 220 000 гривень, шляхом перерахування на поточний рахунок. Термін кредитування до 23.09.2033 року. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання: між позивачем та відповідачем [PERSON] 26.09.2013 року укладено договори поруки, за яким поручитель відповідає за зобов'язання позичальника в повному обсязі, як солідарний із позичальником боржник. Стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим банк скористався правом на дострокове повернення кредиту. Станом на 30.08.2016 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 231816,96 грн., яка включає в себе: 208155,67 грн. сума кредиту; 21045,49 грн. прострочені відсотки та 2615,80 грн. пеня. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів 231816,96 грн. заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2017 року справу передано до Галицького районного суду м.Львова, за адресою проживання відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вона не з'явилась у судове засідання без поважних причин. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (кредитором) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір №549, строком до 23 вересня 2033 року. На виконання умов договору вказано вище, банк надав у власність позичальника кошти в сумі 220000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером №27908328 від 27 вересня 2013 року. Пунктом 4.9 вказаного Договору передбачено, що Банк у випадках, передбачених п.2.9 Договору, зокрема несвоєчасна сплата процентів та/або повернення кредиту, вправі вимоги дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє позичальника. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, як кредитором, та відповідачем [PERSON], як поручителем, 26.09.2013 року укладено договір поруки №549./S-1 (а.с.10), за яким поручитель надає поруку по зобов'язаннях позичальника, який уклав кредитний договір з банком, який відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Матеріалами справи встановлено, що з березня 2016 року позичальник припинив виконувати свої зобов'язання за договором, а відтак, банк 31.05.2016 року надіслав боржнику та поручителю повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. Однак, такі повідомлення були проігноровані ними. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №549 від 26 вересня 2013 року, за яким станом на 30.08.2016 року у відповідачів перед позивачем існує заборгованість в розмірі 231816,96 грн., яка включає в себе: 208155,67 грн. сума кредиту; 21045,49 грн. прострочені відсотки та 2615,80 грн. пеня (а.с.19-26). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами, що зумовлює солідарну відповідальність відповідачів-поручителів.

Outcome: approved