Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складають наступні вимоги: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 45 по вул. Гагаріна в селі Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав у заяві, що він у 2005 році поселився в житловому будинку №45 по вулиці Гагаріна в селі Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області, який належав [PERSON], яка померла 13.12.1991 року. Єдиним йому відомим спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON], з якою вони домовилися, що він буде жити в цьому будинку і поступово віддаватиме гроші за нього, тобто уклали усний договір про купівлю житлового будинку №45 по вул. Гагаріна в селі Драгівка в розстрочку. Після цього [PERSON] передала йому всі документи на житловий будинок померлої [PERSON], які в неї були. 22 лютого 2015 року він передав [PERSON] останні гроші за хату, про що остання написала йому письмову розписку. З документів він побачив, що будинок належить не тільки [PERSON], а й її рідному братові [PERSON], який помер у 2002 році і спадкоємців не залишив. Посилається на те, що він з 2005 року і по цей час, тобто більше десяти років, проживає у вказаному вище житловому будинку та фактично володіє ним, але оформити право власності не має змоги. Також, він сплачує всі рахунки та уклав договори на постачання електроенергії та природного газу на вказаний будинок. Вказані обставини можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Від селищного голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм достовірно відомо про те, що позивач в справі дійсно з 2005 року і по цей час проживає в житловому будинку № 45 по вул. Гагаріна в селі Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області, утримує його. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідачів, заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Гагаріна, 45, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved