Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Ленінський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, вказавши в позовній заяві, що він є наймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою [PERSON] мешкав разом зі своєю дружиною [PERSON] до 12.03.2014 року. У вказаний день [PERSON] забрала свої речі з квартири, в тому числі і спільні речі подружжя та переїхала до своєї матері за адресою [ADDRESS]. З цього часу вона не бажає мешкати разом з [PERSON] в квартирі та не бажає вести спільне господарство. Відповідачка з березня 2014 року не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні платежі, її особистих речей в квартирі не має. Відповідачка не цікавиться спірним приміщенням, не верталася до спірної квартири, більше шести місяців не проживає в квартирі без поважних причин, тому позивач вважає, що відповідачка втратила право користування спірною квартирою і просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], а також просить зняти її з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. 09 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: МКП «Основаніє» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, про вселення в квартиру, про усунення перешкод у користуванні квартирою, в якій зазначила, що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Вона постійно зареєстрована в квартирі та постійно в ній мешкала з дня вселення. У квартирі також зареєстрована дочка [PERSON] - [PERSON], яка у 1998 році вийшла заміж і виїхала з квартири та оселилась для постійного проживання у свого чоловіка по вул. Перемоги в м. Запоріжжі. З вказаного часу [PERSON] в квартирі не проживає без поважних причин, її майна та речей в квартирі нема. Її діти також не зареєстровані та не проживають в спірній квартирі. Надалі [PERSON] розірвала шлюб з чоловіком, так як стала жити з іншим чоловіком, з яким створила нову сім'ю. Її місце фактичного проживання на цей час [PERSON] невідоме, так як багато років вони не підтримували родинних відносин і не відвідували [PERSON] за місцем її проживання. [PERSON] не приймає участі в утриманні квартири, не слідкує за санітарно- технічним станом квартири, не приймає участі у поточних ремонтах квартири та в ремонтах наявного в квартирі обладнання, не користується квартирою за призначенням для особистого проживання та для проживання членів своєї родини. [PERSON] та [PERSON] ніколи не створювала перешкод [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має ключі від вхідних дверей до квартири, які є також у її батька [PERSON], а також вона має вільний доступ до квартири. Однак багато років [PERSON] до квартири навіть не заходила. Не проживаючи у квартирі, [PERSON] не знімається з реєстрації за вказаною адресою. У зв'язку з цим на неї нараховуються комунальні платежі, плата за газ, інші платежі, які сплачувати доводиться [PERSON], через що вона має матеріальні збитки. Так як [PERSON] без поважних причин не проживає у квартирі з 1998 року, тобто більше, ніж шість місяців, [PERSON] вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням у спірній квартирі.Крім того, реєстрація [PERSON] в квартирі перешкоджає [PERSON] в повній мірі володіти і користуватись квартирою, вселяти в неї інших осіб, при необхідності - приватизувати її, тобто обмежує мене у здійсненні прав, передбачених житловим кодексом України та іншими законами України. Позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, та просили суд задовольнити їх у повному обсязіз підстав викладених в уточненій позовній заяві. В судовому засіданні [PERSON] додав, що мотивом його позову є відносини, що фактично склалися між ним та його колишньою дружиною, а саме встановлення факту того, що сім'я [PERSON] розпалася та [PERSON] з [PERSON] не бажають проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, тощо. Реєстрація [PERSON] на сьогоднішній день є непотрібною та шкідливою для наймача цієї квартири [PERSON], адже він повинен сплачувати кошти за комунальні послуги на сторонню, на сьогоднішній день, йому людину. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі, надавши письмові заперечення. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову [PERSON] та просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. [PERSON] та її представник підтримали зустрічній позов, та просили суд його задовольнити у повному обсязіз підстав викладених в зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1989 року. Від зазначеного шлюбу вони дітей не мають. З березня 2014 року шлюбні та сімейні відносини між нами припинені. Відчуження між ними розпочалось ще понад двох років тому, однак вони продовжували мешкати разом в квартирі за адресою: [ADDRESS]. В березні 2014 року [PERSON] шляхом сварок та фізичного насилля змусив [PERSON] піти з квартири і вона тимчасово мешкає у своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після березня 2014 року вона продовжувала періодично користуватись спірною квартирою і користувалась нею до червня 2014 року в часи, коли в квартирі був відсутній [PERSON] ( на роботі, у відрядженнях тощо ). [PERSON] на початку червня 2014 року змінив серцевину замка на вхідних дверях до квартири, внаслідок чого замінив ключі і таким чином унеможливив для неї входження в квартиру і користування нею. Вважає, що в спірній квартиріз червня 2014 р. вона не мешкає з поважних причин і за нею зберігається право на жиле приміщення в квартирі. Іншого житла вона не має. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] проти позову про визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою заперечувала, поясняючи, що дійсно, починаючи з 1998 року не мешкала в квартири, бо вийшла заміж. У двох шлюбах у неї народилось троє хлопчиків, які зареєстровані за місцем реєстрації батьків, бо проти реєстрації та проживання її з дітьми в спірній квартири заперечувала мачуха - [PERSON], тому вона у різній час мешкала у винайманих квартирах та у квартирі свекрухи. Проте, після того, як [PERSON] у березні 2014 року залишила спірну квартиру,вона з чоловіком стала мешкати в ній разом з батьком однією родиною. Пояснила, що в березні 2014 року [PERSON] дійсно вивезла свої особисті речі та громіздку побутову техніку, як то кондиціонер, бойлер, пральна машинка, про свідчать фотографії надані батьком -[PERSON] до позову. На теперішній час вона вже більше року мешкає у квартирі, сплачує комунальні витрати. Крім того, додала, що також до дня смерті у квартирі був прописаний син [PERSON], який також не мешкав у квартирі і не сплачував комунальні послуги, і жодного разу до грудня 2014 року батьками не ставилось питання про виписку її та покійного сина [PERSON] з квартири. Вважає, що подання позову до неї є відгуком на позов батька з метою приватизації квартири без її участі. Представник третьої особи - Ленінський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про день та слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - МКП «Основаніє» в судове засідання не з'явився, про день та слухання справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до ордера на житлове приміщення №3700 від 26.09.1991 р., виданого [PERSON], йому була надана квартира [ADDRESS], яка складається із трьох кімнат жилою площею 42,36 кв.м., для проживання в ній сім'ї.(а.с.5). Наймачем квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON]. На теперішній час в спірній квартирі, крім позивача [PERSON], також зареєстровані: [PERSON], а також його донька -[PERSON], що підтверджується довідкою про склад родини №0785 від 20.10.2014 р., виданою начальником Центру обслуговування споживачів №8 МКП «Основаніє» Запорізької міської ради (а.с.6). Актом начальника Центру обслуговування споживачів №8 МКП «Основаніє» Запорізької міської ради №108 від 16.10.2014 р. встановлено, що [PERSON] з березня 2014 року не проживає в спірній квартирі, всі речі з квартири вивезла. (а.с.7). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.03.2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя встановлено, що з березня 2014 року сторони не мешкають разом. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала факт не проживання у спірній квартирі з березня 2014 року, але застережила, що це відбувається з підстав неможливості сумісного проживання з позивачем, який її змусив шляхом сварок та фізичного насилля покинути квартиру. Крім того, підтвердила, що вивезла свої особисті речи та деякі меблі. Разом з тим, будь-яких доказів того, що [PERSON] застосовував до відповідачки за первісним позовом фізичне насильство та змусив її покинути квартиру суду не надано. Як і не надано доказів неможливості сумісного проживання з позивачем. Так, відповідно до наданих суду документів (а.с. 44-50) встановлено, що спадкову квартиру [ADDRESS], після померлої матері, [PERSON] за довіреністю уповноважив саме [PERSON] продати, визначаючи суми, строки та інші умови на свій розсуд, дав згоду на купівлю нею на своє ім'я квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS],що на думку суду свідчить про те, що ще на лютий 2014 року між подружжям існували довірительні відносини. До пояснень свідків з боку відповідачки у справі суд відноситься критично, бо в супереч самим же свідченням [PERSON] свідки пояснювали, що вони перебували в квартирі опісля березня 2014 року аж до червня 2014 року, при цьому всі речі у квартирі знаходилися на своїх місцях. Окремо слід відзначити шафу-купе зі скляними великими дверцятами який був розташований при вході в квартиру, який за свідченнями [PERSON] вона повернула своїй матері в березні 2014 року, проте всі свідки дали показання про те, що він перебував на своєму місці і в квітні і в травні, що не може бути правдою. Крім того, слід зазначити, що пояснення свідків, що «я був у квартирі зимою, десь у квітні-травні», взагалі протиричить здоровому глузду. Посилання [PERSON] на те, що до червня 2014 року вона у відсутність [PERSON].(коли останній був на роботі та у відрядженнях) продовжувала періодично користуватися квартирою, з якої вивезла особисті речи, є досить сумнівними, бо звідки, не мешкаючи та не спілкуючись, [PERSON] могла знати про відрядження, [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, з 12.03.2014 року не бачив своєї дружини тривалий час та не знаходив жодних доказів її перебування у квартирі. Твердження позивачки за зустрічним позовом про те, що вона не має іншого житла спростовується наявністю нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. та наявністю квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті її сина [PERSON] (.а.с.59-60), спадкоємицею якого вона є разом із невісткою та дітьми покійного,і де вона наразі мешкає. Крім того, у позовній заяві [PERSON] про розірвання шлюбу, поданій до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, зазначено місце її реєстрації та проживання: [ADDRESS]. Також зазначено місце її тимчасового знаходження та адреса для листування: [ADDRESS]. Вказано, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Також в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначено, що в березні 2014 р. [PERSON] змусив її залишити місце їхнього постійного проживання - квартиру за адресою: [ADDRESS], вона пішла із вказаної квартири і оселилася у своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS].(а.с.62-63). Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає без поважних причин з березня 2014 року по цей час, що доведено наданими доказами, тому в силу ст. 71 ЖК України, суд вважає, що вона втратила право користування вищевказаної квартирою, оскільки добровільно покинула квартиру та більше шести місяців не проживає в ній без поважних причин, жодних зобов'язань пов'язаних з квартирою відповідачка не несе, спірною квартирою не користується, повністю припинила виконувати обов'язки, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не цікавиться спірним приміщенням, не поверталася до спірної квартири. Також [PERSON] підлягає зняттю з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з чим, її позовні вимоги про усунення перешкод у користування жилим приміщенням та вселення, задоволенню не підлягають. Вимоги стосовно визнання [PERSON] такою що втратила право користування квартирою, задоволенню не підлягають з наступного. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що [PERSON] не мешкала у спірній квартири, через непризнанні стосунки з [PERSON], яка заперечувала можливість проживання [PERSON] та її дітей у спірні квартирі, проте питання про її виписку за весь цей час не підіймалося. [PERSON] заперечує проти виписки [PERSON] та не вважає її такою що втратила право на користування квартирою. Крім того, слід зазначити, що саме [PERSON] в судовому засіданні неодноразово посилалась на те, що вона не бажає виписувати падче рицю, і її позов є лише відповіддю на позов [PERSON] , який не бажає приватизувати та розділити спірну квартиру. Мотивів мешкати у вказаному приміщенні [PERSON] не виявила.

Outcome: approved