Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачем подано до суду позовну заяву про витребування майна. 24.10.2017 року спільно із первісним позовом прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] про визнання договору недійсним та визнання добросовісним набувачем. 26.12.2017 року через канцелярію суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків. Позивачі за зустрічним позовом звернулися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, належне відповідачу [PERSON] В зазначеній заяві було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Свою вимогу обґрунтовували тим, що відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2015 року [PERSON] було зобов'язано повернути спірну квартиру у власність територіальної громади м. Києва. Проте відповідач у добровільному порядку зазначені рішення не виконував, натомість вчиняв дії, спрямовані на відчуження квартири на користь [PERSON], батька позивача. Зазначають, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Разом з тим, частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу [PERSON], підлягає задоволенню частково у межах заявлених до нього позовних вимог у розмірі 402 000 грн. у зв'язку із тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial