overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що він є спадкоємцем по заповіту на все майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями №74 по вул.Перемоги в с.Клинини Волочиського району, після смерті 30.08.1995 року матері [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння, оскільки при житті мати реєстрацію, інвентаризацію цього будинковолодіння не провела, свідоцтво про право власності на нього не виготовила, тому нотаріальною конторою при його зверненні по оформленню спадщини на будинковолодіння було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, в зв'язку з чим просить визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, представник відповідача не з'явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, при розгляді позовної заяви по суті покладається на розсуд суду. Всилухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач є сином та спадкоємцем по заповіту від 06.02.1993 року, який не змінювався і не скасовувася, після смерті 30.08.1995 року матері [PERSON] на все майно померлої, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями №74 по вул.Перемоги в с.Клинини Волочиського району. Вказане будинковолодіння належало спадкодавцю, розміщене на наданій їй у власність земельній ділянці загальною площею 0,43 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, за життя вона реєстрацію, інвентаризацію житлового будинку не провела, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовила. На час своєї смерті вона проживала одиноко, а позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину, подавши в подальшому заяву про прийняття спадщини, дані про інших спадкоємців відсутні. Однак нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння після смерті спадкодавця із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією спадкової справи. Враховуючи викладене та досліджені докази, те, що позивач не може іншим чином реалізувати свої спадкові права щодо будинковолодіння, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що він є спадкоємцем по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями №4 по вул.Пасічній в с.Баглаї Волочиського району, після смерті 19.10.2001 року матері [PERSON], однак він не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння, оскільки при житті мати реєстрацію, інвентаризацію житлового будинку не провела, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовила, тому нотаріальною конторою при його зверненні по оформленню спадщини на будинковолодіння було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, в зв'язку з чим просить визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову та слухання справи у його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач є сином та спадкоємцем по заповіту від 14.10.1996 року, який не змінювався і не скасовувася, після смерті 19.10.2001 року матері [PERSON] на все майно померлої, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями №4 по вул.Пасічній в с.Баглаї Волочиського району. Вказане будинковолодіння згідно погосподарських книг належало спадкодавцю, розміщене на належній їй земельній ділянці площею 0,42 га, за життя вона реєстрацію, інвентаризацію житлового будинку не провела, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовила, а 19.10.2001 року померла. Після її смерті в управління та володіння спадковим майном вступив позивач, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, дані про інших спадкоємців відсутні. Однак нотаріальна контора відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння після смерті спадкодавця із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією спадкової справи. Враховуючи викладене та досліджені докази, те, що позивач не може іншим чином реалізувати свої спадкові права щодо будинковолодіння, тому позов підлягає задоволенню, однак частково, за виключенням прибудови (літера а) та вбиральні (літера Г), які побудовані в 2010 році, тобто після смерті спадкодавця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що він та його брат є спадкоємцями по заповіту на все майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями №47 по вул.Починка в с.Порохня Волочиського району, після смерті 12.02.2001 року батька [PERSON]. Рішенням Волочиського районного суду від 01.03.2017 року за його братом [PERSON]Г було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння, однак він не може оформити свої спадкові права на часину будинковолодіння, оскільки при житті батько реєстрацію, інвентаризацію цього будинковолодіння не провів, свідоцтво про право власності на нього не виготовив, тому нотаріальною конторою при його зверненні по оформленню спадщини на будинковолодіння було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, в зв'язку з чим просить визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача його вимоги підтримала повністю, відповідач та представник відповідача не з'явилися, подавши заяви про слухання справи без їх участі, відповідач позов визнає, а представник відповідача вказавши, що при розгляді позовної заяви по суті покладається на думку суду. Всилухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є синами та спадкоємцями по заповіту від 23.01.2001 року, який не змінювався і не скасовувася, після смерті 12.02.2001 року батька [PERSON] в рівних частках на все майно померлого, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями №47 по вул.Починка в с.Порохня Волочиського району. Вказане будинковолодіння належало спадкодавцю, розміщене на приватизованій ним земельній ділянці загальною площею 0,73 га. За життя спадкодавець реєстрацію, інвентаризацію житлового будинку не провів, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовив. На час смерті спадкодавця позивач проживав разом із ним, відповідно вступив в управління та володіння спадковим майном, тому згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину, подавши в подальшому заяву про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, які і інший спадкоємець [PERSON], за яким рішенням Волочиського районного суду від 01.03.2017 року було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння. Однак нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинковолодіння після смерті спадкодавця із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією спадкової справи. Враховуючи викладене та досліджені докази, те, що позивач не може іншим чином реалізувати свої спадкові права щодо будинковолодіння, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони 05.12.2014 року уклали шлюб, від якого дітей не мають. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явилася у судове засідання, повідомлена своєчасно про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомила, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, а враховуючи заяву позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, враховуючи відсутність у них спільних дітей, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони 18.09.1983 року уклали шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим, у них різні погляди на життя та ведення господарства, тому шлюбні стосунки вони припинили, між ними втрачені почуття любові та поваги, кожен живе власними інтересами, сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, однак відповідач не бажає розривати шлюб через органи ДРАЦС, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, додатково пояснив, що строку на примирення не бажає, оскільки вони вже більше 10 років не підтримують подружніх відносин, кожен живе власним життям, тому просить шлюб розірвати, згідний на заочний розгляд справи, просить не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач вдруге не з'явилася у судове засідання, повідомлена своєчасно про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомила, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони 26.01.2007 року уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим, у них різні погляди на життя та ведення господарства, тому шлюбні стосунки вони припинили, з вересня 2015 року проживають окремо, сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, додатково пояснив, що строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати, згідний на заочний розгляд справи, просить не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач не з'явилася у судове засідання, повідомлена своєчасно про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомила, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання сина не виникає, він проживає і буде проживати з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 08.02.1992 року, від шлюбу мають двох дочок:Катерину, [INFO] та Марію, [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними при житті виникали непорозуміння, які доводили до абсурдних ситуацій, примирення між ними не можливе, оскільки при житті вони використали всі шанси, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, вказавши в позовній заяві про розгляд та закінчення справи без його участі через характер його роботи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає повністю, примирення не бажає, згідна на розірвання шлюбу. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, він існує формально, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05.09.2009 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не складлося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, з березня 2016 року вони проживають окремо, оскільки разом проживати не можуть, спору про майно та місце проживання сина немає, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, додавши до позовної заяви заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутності (а.с.16). Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, він існує формально, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем одружилися 16.12.1994 року, від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, він переконався, що вони є зовсім різними людьми, у них змінилося ставлення один до одного, зникли почуття поваги, любові та взаєморозуміння, шлюбні стосунки між ними припинені у березні 2016 року, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнала, вважає, що шлюб зберегти не можливо, строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, він існує формально, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14.02.1997 року, від шлюбу мають дочку, яка є повнолітньою. Сімейне життя з відповідачем не склалося через зради в подруждньому житті, внаслідок чого виникали сварки, під час яких дружина наносила йому образи, принижувала його як чоловіка, це призвело до того, що він втратив почуття поваги до дружини, вони стали чужими людьми, у них немає спільних інтересів, з липня 2016 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, а відповідач з іншим чоловіком, тому вважає, що шлюб між ними існує формально, однак відповідач не бажає розривати шлюб в орнанах РАЦС, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, на примирення не погоджується. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, він існує формально, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 18.12.2008 року, від шлюбу спільних дітей не мають. Постійні безпричинні суперечки, лайки негативно впливали на них, шкодили їх інтересам, в червні 2009 року відповідач залишила сім'ю і перейшла проживати до своїх батьків, з того часу вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, стали чужими людьми, він втратив почуття поваги до дружини, однак вона відмовилася розірвати шлюб через органи ДРАЦС, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, вказавши в позовній заяві про розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнала, пояснила, що між ними втрачені почуття любові, з червня 2009 року вони проживають окремо, вона вже 8 років живе з іншим чоловіком, строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони заперечують можливість примирення, між ними відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі з червня 2009 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільних дітей не мають, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.03.2004 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Постійні суперечки, втручання батьків відповідачки в їх сімейне життя, негативно впливали на них обох, останнім часом спільне господарство вони не ведуть, хоча мешкають в одній квартирі, шлюбні стосунки вони припинили з грудня 2015 року, він втратив почуття поваги до дружини, вони стали чужими людьми, їх шлюб носить формальний характер, на примирення не згідний, спору матеріального характеру немає, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, вказавши в позовній заяві про розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнала, пояснила, що між ними втрачені почуття любові, з грудня 2015 року вони не ведуть спільного господарстав, кожен живе власним життям, тому строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони заперечують можливість примирення, між ними відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі з грудня 2015 року не підтримують подружніх відносин, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved