Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує наступним. 31.01.2014р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку №8222072004 з Додатковою Угодою №1 від від 30.12.2014р. згідно якої назву договору викладено втакій редакції: Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8222072004ГМ/2014 згідно умов якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000.00грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит кредитору та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. Факт отримання позичальником кредиту готівкою через банкомати банку підтверджується поточною випискою за контрактом за період з 30.12.2014р. по 16.11.2016р.. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, тарифи. Відповідачка по теперішній час ухиляється від взятих на себе зобов'язань перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та не повертає кредитні кошти у результаті чого у неї виникла заборгованість. На підставі наведеного позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у розмірі 4771.45гривень; судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та винести заочне рішення по справі. Судом встановлено, що 31.01.2014р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку №8222072004 з Додатковою Угодою №1 від від 30.12.2014р. згідно якої назву договору викладено втакій редакції: Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8222072004ГМ/2014 згідно умов якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000.00грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит кредитору та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. Факт отримання позичальником кредиту готівкою через банкомати банку підтверджується поточною випискою за контрактом за період з 30.12.2014р. по 16.11.2016р.. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, тарифи. Відповідачка по теперішній час ухиляється від взятих на себе зобов'язань перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та не повертає кредитні кошти у результаті чого у неї виникла заборгованість. У зв'язку із неповерненням кредиту у відповідача виникла заборгованість у сумі 4771.45гривень, яка станом на 16.11.2016р. складається із: 3339.92грн. - заборгованість по простроченому кредиту; 581.45грн. - заборгованість по прострочених процентах; відсотки за період з 31.10.2016р. по 15.11.2016р. - 43.80грн.; пеня - 649.30грн.; борг внаслідок інфляції - 156.98грн.. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі ст.ст. 253,258, 526, 530, 549, 599, 611,612, 631 ЦК України та

Outcome: approved