Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачем 25.03.2014р. подано до суду позов про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 31743,01 грн. та судових витрат в розмірі 317,43 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надіслав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує, пояснює, що в зв`язку з скрутним матеріальним становищем не мала можливості своєчасно сплачувати суми за кредитом, тому виникла заборгованість. Заслухавши відповідачку та вивчивши докази, надані позивачем, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.05.2013р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 18 598,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Дата кінцевого погашення заборгованості - 31.05.2015р. Згідно п.2.1 Угоди сплата відсотків складає 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у вказаних умовах та строках. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця сплачується 845,62 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших виплат (а.с. 6-30). Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачкою не виконано. Згідно розрахунку, наданого Банком заборгованість складає: - заборгованість за кредитом - 14262,37 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 694,65 грн.; - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди - 14798,23 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1487,76 грн., що підтверджується розрахунком банку станом на 11.02.2014р. (а.с. 4). Тим самим ця сума підлягає стягненню в повному обсязі. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідачки, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. В зв'язку з задоволенням основної вимоги, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідачки, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 317,43 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved