Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON], померлої 11.05.2016 р., в обґрунтування позову зазначив, що померла це його мати, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок №5 з господарчими будівлями розташованого по вул. Садова в с. Каїри Лиманського району Одеської області. За життя мати склала заповіт та його імя, після смерті матері він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із-за відсутності правовстановлюючих документів у спадкодавця на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Представник відповідача Каїрської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутність, повідомивши про відсутність заперечень.\~\~ Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11.05.2016 року у віці 83 років померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, посвідчений 16.08.2000р. секретарем виконкому Петрівської сільської Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №16, у якому все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок №5 з господарчими будівлями та спорудами по вул. Садовій в с. Каїри Лиманського району Одеської області, що належав померлій на праві власності. Згідно запису №01561 погосподарській книзі №2 на сторінці 77 Каїрської сільської ради, за [PERSON] значиться житловий будинок по вул. Садовій 5 в с. Каїри Лиманського району Одеської області. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Лиманським РБТІ станом на 15.02.2017 року, спадковий житловий будинок побудований 1956 році. Копією спадкової справи №242/2016 до майна померлої 11.05.2016 року [PERSON], початої 01.08.2016 року Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області, убачається, що крім [PERSON], як спадкоємця за заповітом до нотаріальної контори ніхто не звертався. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, спадкодавець набула право власності в встановленому законом порядку, що діяло на час спорудження неї житлового будинку №5 з господарчими будівлями (дата забудови - 1956 рік) по вул. Садовій в с. Каїри Лиманського району Одеської області.\~ Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно розясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~ і

Outcome: approved