Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивує свої вимоги тим, що 25 серпня 2013 року о 15 годині 30 хвилин на вул. Саперно-Слобідській в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Ленд Ровер», р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до матеріалів постанови судді Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено. Відповідно до матеріалів висновку № 1817 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу виготовленого 18.09.2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ленд Ровер», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження становить 294133 гривні 62 копійки без ПДВ, а з врахуванням ПДВ 352960 гривень 34 копійки. Крім того позивачем було здійснено витрати по оплаті зазначеного висновку у розмірі 600 гривень та витрати на здійснення авто-технічного дослідження проведеного 11 березня 2014 року складеного ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» у розмірі 4000 гривень. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 352960 гривень 34 копійки, витрати у розмірі 4600 гривень та судовий збір у розмірі 3575 гривень 60 копійок. Представник позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вирішивши питання про судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення судової посівстки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та в порядку частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Згідно постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2014 року [PERSON] був визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 6-8). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. З матеріалів висновку № 1817 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу виготовленого 18.09.2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ленд Ровер», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження становить 294133 гривні 62 копійки без ПДВ, а з врахуванням ПДВ 352960 гривень 34 копійки (а.с. 24-30). З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено 800 гривень оплати за виготовлення висновку № 1817 від 18 вересня 2013 року та 4000 гривень оплати за виготовлення авто-технічного дослідження проведеного 11 березня 2014 року ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» (а.с. 31, 42). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а тому суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди з відповідача [PERSON] в межах суми пред'явленої позивачем до стягнення. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 3575 гривень 60 копійок судового збору сплаченого ним при подачі позову до суду.

Outcome: approved