Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 березня 2007 року між АТ «Український інноваційний банк» в особі Дрогобицької філії правонаступником якого є ПАТ «Укрінбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал» було укладено кредитний договір за № 70069, згідно якого Банк надав ТзОВ «Універсал» відновлювальну відкличну лінію строком з 19.03.2007 року по 18.09.2008 року з лімітом одно монетної заборгованості на суму 472100,00 доларів США. Додатковими договорами №1 від 19.04.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 817400,00 Доларів США; №2 від 13.07.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1032400,00 Доларів США; №3 від 07.09.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1329400,00 Доларів США; №4 від 26.11.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1529400,00 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 вересня 2008 року; № 5 від 31 липня 2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року продовжено термін дії даного договору до 25 грудня 2008 року; № 6 від 12.11.2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1432561,72 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 грудня 2008 року; № 7 від 19.12.2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1420373,51 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 липня 2009 року; № 8 від 17 липня 2009 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1337975,25 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 липня 2010 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором з [PERSON] 29 березня 2007 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за № 429. Згідно п. 1.1 Іпотечного договору, цим договором забезпечується виконання Іпотекодавцем зобов'язань перед Іпотекодержателем, що випливають з кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року, укладеного між іпотекодержателем та ТзОВ «Універсал». Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договорі Іпотекодавець передав в іпотеку наступне майно: - будівлю виробничо - адміністративного корпусу з господарськими спорудами, позначена на плані літ. «Г-1» , загальною площею 1797,2 кв.м., реєстраційний номер 18337319, разом з господарськими спорудами, а саме: огорожа, матеріал цегла (літ.1), площею 441,3 кв.м., огорожа матеріал - бетон, панелі (літ. 2), площею 1394,3 кв.м., ворота, матеріал - метал, (літ-3), площею 10,5 кв.м., ворота, матеріал - метал, (літ-4), площею 17,5 кв.м., ворота, матеріал - метал, (літ-5), площею 17,6 кв.м., замощення матеріал бетон, плити (літ.І) площею 9724,3 кв.м., замощення , матеріал - плитка тротуарна (літ II) площею 41,4 кв.м.; будівлю матеріальних складів з вулканізацією (літ. В-1), цегляна, площею 212,3 кв.м.. реєстраційний номер 18337215; Будівлю ремонтно - механічної майстерні (літ. Б-1), цегляна площею 545,1 кв.м., реєстраційний номер 18336967; будівлю прохідної - диспетчерської (літ. А-1), цегляна площею 69,7 кв.м., реєстраційний номер 18337126. Дані будівлі та споруди належать Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Стебницької міської ради 28.03.2007 року на підставі рішення № 59 від 21.03.2007 року та зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ та ЕО 28.03.2007 року. - земельну ділянку площею 2,3378га., що належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на землю серії [NUMBER], виданого Стебницькою міською радою на підставі рішення №9 від 19.10.2000 року. Третьою особою ТзОВ «Універсал» було частково виконано кредитний договір, а саме передано у власність банку нежитлові будівлі та споруди що належали ТзОВ «Універсал». 21.03.2012 року на ім'я [PERSON], Банком було направлено повідомлення, про те що у зв'язку із закінченням граничного терміну користування по кредитному договорі № 70069 від 19.03.2007 року, а також додаткових договорів до нього Банк вимагає від [PERSON] повернути заборгованість по кредитному договорі № 70069 від 19.03.2007 року в таких сумах: 165096,66 доларів США - заборгованість по кредиту; 1362714,24грн. проценти за користування кредитом; 1478813,03грн. пеня по тілу кредиту; 99248,04грн. пені по прострочених процентах. У разі не виконання данного повідомлення Банк попереджав [PERSON] про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотечного договору № 429 від 29.03.2007 року, однак в порушення приписів зазначених норм права та умов Кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування Кредитом у строк та в розмірах, встановлених Кредитним договором, тому в Банку виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених прав. Представник позивача Копанський Микола Львович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи ТзОВ «Універсал» в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 157 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Із аналізу дій відповідача та третьої особи можна зробити висновок про ненадання пріоритету участі в даній цивільній справі. Таке їх безвідповідальне ставлення до виконання своїх зобов'язань, які покладені на них чинним процесуальним законодавством України, може бути наслідком безпідставного затягування розгляду справи судом, вищевказане свідчить про перешкоджання з боку відповідача та третьої особи вчиненню правосуддя. Оскільки згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання з наданням суду доказів поважності цих причин, відтак суд визнав неявку відповідача та третьої особи неповажною та вирішив провести судове засідання на підставі доказів, поданих до матеріалів позовної заяви. Вислухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги пояснення відповідача та представника третьої особи, які вони давали в попередніх судових засіданнях та висловили свою правову позицію щодо позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі статтями 3, 4, 11 ЦПК України, кожна особа має право у визначеному порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які суд захищає у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Судом встановлено, що 19 березня 2007 року між АТ «Український інноваційний банк» в особі Дрогобицької філії правонаступником якого є ПАТ «Укрінбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал» було укладено кредитний договір за № 70069, згідно якого Банк надав ТзОВ «Універсал» відновлювальну відкличну лінію строком з 19.03.2007 року по 18.09.2008 року з лімітом одно монетної заборгованості на суму 472100,00 доларів США. Додатковими договорами: №1 від 19.04.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 817400,00 Доларів США; №2 від 13.07.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1032400,00 Доларів США; №3 від 07.09.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1329400,00 Доларів США; №4 від 26.11.2007 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1529400,00 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 вересня 2008 року; № 5 від 31 липня 2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року продовжено термін дії даного договору до 25 грудня 2008 року; № 6 від 12.11.2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1432561,72 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 грудня 2008 року; № 7 від 19.12.2008 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1420373,51 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 липня 2009 року; № 8 від 17 липня 2009 року до кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року збільшено суму кредиту до 1337975,25 Доларів США та продовжено термін дії договору до 18 липня 2010 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно шляхом сплати кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до ст.. 611 ЦК України за порушення строків повернення кредиту, та порушення строків оплати процентів відповідач зобов»язаний виплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на той момент, від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу. Як встановлено судом відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, оскільки допустив наявність заборгованості по сплаті чергових платежів, чим грубо порушив умови кредитного договору. Станом на 21.03.2012 рокузаборгованість відповідача перед позивачем становить: 165096,66 доларів США - заборгованість по кредиту; 1362714,24 грн. - проценти за користування кредитом; 1478813,03 грн. - пеня по тілу кредиту; 99248,04 грн. - пеня по прострочених процентах. Також, судом встановлено, що з метою забезпечення виконання взятого на себе зобов'язання за даним кредитним договором з [PERSON] 29 березня 2007 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за № 429. Згідно п. 1.1 Іпотечного договору, цим договором забезпечується виконання Іпотекодавцем зобов'язань перед Іпотекодержателем, що випливають з кредитного договору № 70069 від 19.03.2007 року, укладеного між іпотекодержателем та ТзОВ «Універсал». (а.с. 28-30) Третьою особою ТзОВ «Універсал» було частково виконано кредитний договір, а саме передано у власність банку нежитлові будівлі та споруди що належали ТзОВ «Універсал». 21.03.2012 року на ім'я [PERSON], Банком було направлено повідомлення, про те що у зв'язку із закінченням граничного терміну користування по кредитному договорі № 70069 від 19.03.2007 року, а також додаткових договорів до нього Банк вимагає від [PERSON] повернути заборгованість по кредитному договорі № 70069 від 19.03.2007 року. У разі не виконання данного повідомлення Банк попереджав [PERSON] про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотечного договору № 429 від 29.03.2007 року. (а.с. 31) Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Стаття 590 ЦК України гласить, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до умов Іпотечного договору іпотекодержатель має право, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань, а також в інших випадках, передбачених цим договором, задовольнити свої вимоги за рахунок Предметів іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством та іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках, передбачених Іпотечним договором та Кредитним договором. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ «Укрінбанк» заявлено позов саме з вказаних вище підстав, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ «Укрінбанк». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. У відповідності до ст.33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 цього ж Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, а також питання про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved