Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів було зроблено відповідний запис № 78. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 24 січня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів було зроблено відповідний запис за № 78, від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що подальше шлюбне життя з відповідачкою стало неможливим через її характер та поведінку починаючи з травня 2017 року, відтворення сімейних відносин неможливе, зазначав, що спроби примирення не принесли жодних результатів та подальше спільне життя негативно впливає на розвитку дитини, а тому збереження шлюбу не можливе, враховуючи викладене на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113-115 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з серпня 2017 року він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, з липня 2017 року спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу змінити прізвище на «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2008 року, про що є актовий запис № 78 (а.с. 11 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 12 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з серпня 2017 проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, з липня 2017 року спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved