Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач в серпні 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона [PERSON] , [INFO] , одинока непрацездатна пенсіонерка, учасник війни. Близьких родичів у неї в живих не залишилось, із далеких родичів є дві двоюрідні сестри та їх діти. На початку 2019 року відповідач по справі - [PERSON] - донька двоюрідної сестри - запропонувала свої послуги по забезпеченню її доглядом та наданням матеріальної допомоги. Проживає вона в іншому місті Кропивницькому, але неодноразово приїздила до позивача, обіцяла, що буде регулярно надсилати їй кошти на придбання продуктів, ліків, оплачувати комунальні послуги, приїздити у разі потреби для надання необхідної допомоги особисто та для підтримання належної їй квартири в належному стані, а у випадку погіршення її здоров`я забезпечить розміщення в медичному закладі для стаціонарного лікування, при цьому буде забезпечувати усім необхідним. Замість цього вона просила переписати на неї належну позивачу квартиру, щоб після смерті вона перейшла їй у власність. 23 травня 2019 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), згідно з яким вона (позивач) передала у власність відповідачу квартиру, що належала їй на праві власності, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач прийняла на себе зобов`язання забезпечувати її утриманням та доглядати довічно на умовах цього Договору. Також було передбачено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачеві від набувача оцінюється сторонами на рівні 1000 гривень. Договором також передбачено, що відповідач повинен сплачувати комунальні послуги за вищевказану квартиру. Але з моменту укладання договору по день подачі позову до суду відповідач не виконувала своїх обов`язків. Протягом трьох місяців вона жодного разу не приїздила до Дніпра. Відповідач не звертає уваги на потреби позивача [PERSON] і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медичною допомогою, медикаментами, не виконує свої зобов`язання по приготуванню їжі, прибиранні приміщення. В червні 2019 року виникла потреба в проведенні їй медикаментозного лікування пошкодженої при виробничій травмі культі пальця правої кисті, яке проводилось їй з 25 червня по 24 липня 2019 року, з вказівкою призначення їй ліків. Відповідач ніяких дій з цього приводу не здійснила, допомогу позивачу надавали сусіди, медикаменти, які не надавалися безоплатно, [PERSON] придбала за свої кошти, витративши 300,00 грн. Комунальні платежі за квартиру за весь час після укладання договору також оплачує позивач за рахунок пенсії, частину продуктів придбала на залишок пенсії, частину надали родичі, які підкормлюють її. На дзвінки позивача відповідач повідомляла, що в неї немає коштів, тому вона не може приїхати. Після такої поведінки [PERSON] , в телефонній розмові позивач запропонувала їй розірвати договір довічного утримання, на що остання повідомила, що не заперечує проти цього, але приїде для оформлення розірвання договору лише коли позивач оплатить їй дорогу. При цьому відповідач кілька разів призначала дату приїзду, але обіцянки свої не виконувала, всіляко затягуючи вирішення цього питання, умисне залишаючи її без догляду, який вона потребує, тому позивач змушена звернутися для розірвання договору довічного утримання до суду. Просила суд: розірвати договір довічного утримання, укладений 23 травня 2019 року між [PERSON] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] , посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Леон І.О. та зареєстрований в реєстрі за № 4-182, поновивши за [PERSON] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , право власності та реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , номер 31674258, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47000216 від 23.05.2019 року державним реєстратором [PERSON] , Шоста дніпровська державна нотаріальна контора та покласти судові витрати на відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2019 року головуючим у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання визнали, однак зазначили, що обставини справи викладені позивачем не відповідають дійсності. Так позивач сама наполягала на укладанні договору довічного утримання. Позивачу було добре відомо, що відповідач є непрацездатною особою та інвалідом ІІ групи по зору, має дитину, якій наразі 9 місяців та виховує її одна. Підтримали доводи зазначені в відзиві на позовну заяву. Просили суд судові витрати покласти на позивача. Не заперечували щодо розірвання договору довічного утримання. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , одинока непрацездатна пенсіонерка, учасник війни ( а.с.7-13). Відповідно до договору довічного утримання, укладеного 23 травня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Леон І.О., зареєстрованому в реєстрі за № 4-182, [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , взамін чого набувач [PERSON] зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно. [PERSON] прийняла на себе наступні обов`язки: залишити відчужувачу в довічному безкоштовному користуванні вказану квартиру житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м; у разі необхідності доставляти відчужувача у лікарню, забезпечувати медичними препаратами та забезпечувати надання медичної допомоги; забезпечувати відчужувача продуктами харчування; забезпечувати відчужувачу приготування їжі; проводити прибирання помешкання на вимогу відчужувача; сплачувати в повному обсязі комунальні послуги по квартирі, що відчужується; в разі смерті поховати відчужувача ( п.4 Договору). Вартість матеріального забезпечення (догляду, необхідної допомоги) встановлюється сторонами у сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень на місяць. Оцінка підлягає індексації в порядку, встановленому законом. ( п.5 Договору). Сторони домовились, що в разі неможливості подальшого виконання [PERSON] обов`язків по утриманню відчужувача з підстав, що мають істотне значення, обов`язки по утриманню (догляду) можуть бути передані за згодою відчужувача члену сім`ї набувача або іншій особі за їхньою згодою ( п.9 Договору). Отже, умовами договору передбачено, що [PERSON] зобов`язується довічно утримувати [PERSON] , надаючи їй комплекс послуг. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно. [PERSON] виконала свої зобов`язання за договором, передавши у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Як вказала в судовому засіданні позивач, причиною розірвання договору довічного утримання є невиконання [PERSON] істотних умов договору, що є підставою для розірвання його в судовому порядку. [PERSON] вказувала на те, що їй не надавався реальний догляд, щомісячне забезпечення. Через свій похилий вік і тяжке фізичне становище вона потребувала в здійснені за нею догляду, а саме: допомоги по придбанню продуктів харчування, одягу, медичних препаратів, допомоги в побуті - прибирання квартири, приготування їжі, приймання гігієнічних процедур, здійснення медичних оглядів у лікарні і в дома. Та без надання такої допомоги її нормальне існування було неможливе. Відповідач же не надавала реальний догляд. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо невиконання нею всіх умов договору довічного утримання. Однак вказала на об`єктивні причини щодо неможливості виконання договору довічного утримання протягом трьох місяців. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Виходячи з наведеного, оскільки наведені позивачем докази підтверджують, що [PERSON] не надавався реальний догляд, не забезпечувалася медичною допомогою та щомісячним матеріальним забезпечення, що свідчать про неналежне виконання набувачем [PERSON] обов`язків за договором довічного утримання, а тому вимоги позивача про його розірвання підлягають задоволенню, а у зв`язку з розірванням договору довічного утримання підлягає скасування запис про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У порядку статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави, оскільки позивачу відповідно до ухвали суду від 10 вересня 2019 року було надано відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, позовні вимоги позивача задоволені, однак відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, та відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону « Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена.

Outcome: approved