Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить визнати відповідачку та малолітнього сина такими, що втратили право на користування житловим будинком та зобовязати відділ ДМС зняти їх з реєстрації місця проживання. Свої вимоги мотивує наступним. Даний житловий будинок належить [PERSON] на праві власності. 12.08.2005р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою та 20.04.2006р. вона була зареєстрована в спірному житловому будинку. 27.05.2006р. в них народився син [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося та в 2012 році відповідач з сином переїхала проживати до своєї матері [PERSON] в с.Залижня Сокальського району. 22.01.2014р. рішенням суду шлюб між ними розірвано. Представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Навели суду обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представники 3-х осіб в Державної міграційної служби та Органу опіки та піклування в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності суду не подали. Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. [PERSON] л.П. належить житловий будинок №8 по вул.1-го травня в с.Лучиці Сокальського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності. В даному житловому будинку зареєстровані власниця [PERSON], представник позивачки [PERSON], його мати [PERSON], батько [PERSON], відповідач [PERSON]М, та син [PERSON] З рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22.01.2014р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акта від 21.01.2016р., відповідач [PERSON] та син [PERSON] в джаному будинку з січня 2012 року не проживають. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, відповідач [PERSON] та її син [PERSON] втратили право користування житлом, оскільки не проживають в ньому понад один рік. Крім того, відповідач [PERSON] не є членом власника будинку [PERSON], оскільки шлюб між нею та онуком власниці розірвано. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачі не мають жодних підстав користуватися належним позивачу будинком. Таким чином, відповідач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм житловим будинком. Однак, вимога про зобовязання Відділу ДМС провести зняття з реєстрації відповідача та її сина є передчасною, оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Крім того, Відділ ДМС не є відповідачем у даній справі, а тому, на нього не можна покладати жодних зобовязань. За таких підстав, суд задовольняє позов частково в частині визнання відповідачки та її малолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial