Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 108590,41 грн. та 1762,00 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 26.09.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В той час відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.04.2018 року становить 108590,41 грн. та складається з: тіла кредиту 29337,94 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 17238,65 грн., нарахованої пені - 56366,66 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина) та 5147,16 грн. (процентна складова). Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.05.2018 року у цій справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак разом із позовної заявою подав клопотання, у якому просив, у випадку його неявки, проводити розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.09.2014 року відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості (а.с.4-6), станом на 02.04.2018 року становить 108590,41 грн. та складається з: тіла кредиту 29337,94 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 17238,65 грн., нарахованої пені - 56366,66 грн., штраф відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина) та 5147,16 грн. (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому суд враховує, що відповідач не подав доказів на заперечення укладення договору з банком, в тому числі факт приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/ та взяті на себе зобов`язання виконувати умови договору. При цьому, на підставі ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 1762,00 грн. судового збору.

Outcome: approved