overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визначити частки сторін у праві спільної власності на земельну ділянку та визнати за ними право власності на ці частки. Свої вимоги мотивує наступним. Їй належить 3/4 частини житлового будинку №8 по вул.Мазепи в м.Сокаль. Відповідачам належить по 1/8 частині цього будинку. Крім того, їм на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування зазначеного будинку. Вона має намір виділити свою частку із спільної сумісної власності. Дана частка є пропорційною до її частки у праві власності на житловий будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. В обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що особисто він не заперечує проти такого поділу. Небажання проводити поділ висловлює лише сестра другий відповідач по справі. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності осіб на житловий будинок. Як розяснено в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р., при визначенні частки спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на часткову. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягу з Державного земельного кадастру та свідоцтва про право власності, спірна земельна ділянка, розташована по вул.Мазепи,8 в м.Сокаль Львівської області, площею 0,0572га, дійсно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. З свідоцтва про право на спадщину від 15.06.1977р., свідоцтва про право власності, договору купівлі продажу, реєстраційних посвідчень та довідки №2130 від 20.05.2015р. вбачається, що [PERSON] належить 3/4 частини житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці. Відповідачам належить по 1/8 частині цього будинку. Судом встановлено, що сторонами не досягнуто домовленості про поділ спірної земельної ділянки, яка перебуває у їхній спільній сумісній власності, а тому, суд приходить до висновку про необхідність визначення їх часток. Розмір часток, які підлягають виділенню позивачці та відповідачам слід визначити в розмірах, пропорційних до часток кожного з них у праві власності на житловий будинок, розташований на цій земельній ділянці, як це наведено вище. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить виключити з актового запису про народження [PERSON] запис про особу батька та по-баткові. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.12.2014р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 12.10.2016р. У них народився син [PERSON]. Однак, в період перебування у шлюбі він систематично їздив на сезонні роботи. Після розірвання шлюбу відповідач відмовила йому в побаченні з дитиною та повідомила, що він не є його біологічним батьком. В судове засідання позивач не прибув. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також, зазначив, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання також не прибула. Причин неявки не повідомла, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала. Представник 3-ї особи в судове засідання не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, враховуючи вимоги ст.10 ЦПК України, повинні довести суду обставини, на які вони покликаються, зокрема, ініціювати проведення відповідної експертизи, виклик свідків тощо. Відповідно до чч.3 і 4 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному й повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом. У разі коли ухилення сторони у справах щодо оспорювання батьківства від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для зясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні У звязку з тим, що жодна із сторін не прибула на визначену дату для відібрання зразків, експертизу провести неможливо. Крім того, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не довів своїх вимог іншими доказами (окрім висновку експертизи), суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки представлені ним докази (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження та рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2016р.) свідчать лише про ту обставину, що він перебував з відповідачкою у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], 10.06.2015р.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить виселити відповідачів з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житла. Свої вимоги мотивує наступним. Вказаний житловий будинок належить йому на праві власності. Відповідачі в даному будинку не зареєстровані, не сплачують комунальних платежів. Після набуття права власності на будинок він намагався вселитися в нього. Однак, відповідачі відмовляються звільнити будинок, чим перешкоджають йому здійснювати його право власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що його сестра [PERSON] з його дозволу впустила відповідачів тимчасово проживати в даний житловий будинок. Жодних коштів за будинок вони йому не платили. Після оформлення права на спадщину він попросив відповідачів звільнити будинок, але ті відмовилися. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позову не визнали. [PERSON] пояснив, що після смерті матері позивача він зі сім'єю, з дозволу сестри останнього, почав проживати у вищевказаному будинку. З позивачем він домовився, про купівлю будинку за 60000грн. в майбутньому. В один з понеділків 2014 року (дати не пам'ятає) поблизу пам'ятника імені Т.Шевченку в м.Сокаль він передав позивачу 15000грн. завдатку за даний будинок. З цієї суми позивач одразу ж передав своїй сестрі [PERSON] частину грошей і вона поїхала в лікарню в м.Луцьк. Представник 3-ї особи Служби у справах дітей щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. Вислухавши сторони, представника 3-ї особи, свідка, дослідивши докази по справі, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ст.48 Закону України «Про власність», власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З витягу та рішення Сокальського районного суду від 17.07.2014р. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] З довідки №586 від 10.11.2014р. вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти проживають у зазначеному будинку без реєстрації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що дійсно впустила відповідачів та їх неповнолітніх дітей тимчасово проживати у спірний будинок, оскільки їм не було де жити. Жодних коштів за будинок від відповідачів вона не отримувала. Оскільки [PERSON] відмовлявся їй платити за проживання та відмовлявся звільнити будинок, вона сказала брату щоб той звертався до суду. Жодних доказів правомірного проживання у даному будинку відповідачі суду не надали, а суд в судовому засіданні не здобув. Оскільки житловий будинок перебуває у власності позивача, то його право порушено, оскільки відповідачі відмовляються звільнити такий. З огляду на зазначене, з метою захисту права власності позивача, відповідачів слід звільнити з належного останньому житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, живе за рахунок соцвиплат на дітей, не доглядає за дітьми. В період з 28.01.2015р. по 04.02.2015р. без вагомих підстав була відсутня по місцю проживання, залишила дітей без нагляду та засобів для існування тощо. 19.02.2015р. малолітні діти відповідачки поставлені на облік дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Комісія із захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення останньої батьківських прав щодо малолітніх дітей. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що відповідач залишила дітей в м.Великі Мости без засобів для існування, а сама їздила до співмешканця в с.Купичволя. З 22.03.2016р. малолітні діти на підставі заяви матері поміщені в притулок в м.Львів. За весь цей час відповідач лише 03.06.2016р. один раз відвідувала дітей, хоча дозвіл на побачення взяла ще 24.05.2016р. Під час перебування з дітьми налаштовувала їх на негативну поведінку. Прокурор Червоноградської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні вважає, що є всі підстави позбавити відповідачку батьківських прав щодо дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала. Пояснила, що дітей не залишала, а забирала з собою в село, після чого відправляла в м.Великі Мости. Соціальні виплати на дітей інколи витрачала на спиртне. Інколи давала старшій дитині. Вислухавши сторони та прокурора, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копій свідоцтв вбачається, що відповідачка є матірю малолітніх [PERSON], 14.07.2003р.н. та [PERSON]І., 01.06.2007р.н. З рішення №30 від 27.03.2015р. та наказу №5 від 30.03.2015р. вбачається, що сімю відповідачки прийнято під соціальний супровід у звязку з складними життєвими умовами. Судом встановлено, що відповідач байдуже ставиться до своїх малолітніх дітей, ухиляється від їх утримання та забезпечення, залишає їх без нагляду та засобів для існування на тривалий час, за що притягувалася до адміністративної відповідальності. Зазначене стверджується повідомленнями від 13.02.2015р., 03.07.2015р. та від 23.03.2016р., звітом від 27.01.2016р., актом від 11.02.2016р., Рішеннями №73 від 22.07.2015р., 08.09.2015р., №98 від 07.10.2015р., №27 від 22.03.2016р. та №28 від 22.03.2016р. Орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дітей. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від своїх обовязків щодо виховання малолітніх дітей, а тому визнає доцільним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] Свої вимоги мотивує наступним. Відповідач проживає в смт.Гірник Львівської області, хоч азареєстрована в с.Сілець, присілок Гостинець Сокальського району. Її малолітня дочка ніде не зареєстрована. Батько останьої [PERSON] помер [INFO] Відповідачка зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку в лікаря-нарколога та пройшла курс лікування у наркологічному відділенні. З останньою неодноразово проводилася робота щодо профілактики зловживання алкоголем, попереджено про негативні наслідки шкідливих звичок, надано рекомендації щодо виховання та розвитку дитини. Остання на рекомендації та зауваження не реагує, веде антисоціальний спосіб життя. зловживає спиртними напоями, по місцю праці характеризується виключно негативно тощо. Комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дочки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Навела суду обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала. Представник 3-ї особи органу опіки та піклування Сокальської РДА в судовому засіданні просить позов задовольнити. Вислухавши представника 3-ї особи, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копії свідоцтва вбачається, що батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть, помер [INFO] Відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку в наркологічному відділенні Червонградської ЦМЛ, веде антисоціальний спосіб життя, як по місцю проживання, так і по місцю праці характеризується виключно негативно, на підставі чого, комісією з питань захисту прав дитини надано висновок про доцільність позбавлення останньої батьківських прав, що стверджується листом №176 від 24.04.2014р., витягом з протоколу №4 від 28.04.2014р., характеристикою №1/535 від 25.04.2014р., актами №528 від 03.04.2013р. та №64 від 25.04.2014р., заявою співмешканців відповідачки від 25.04.2014р. та висновком №28 від 06.05.2014р. Судом встановлено, що відповідач байдуже ставиться до своєї малолітньої дочки, не дбає про її належне матеріальне забезпечення та взагалі не приймає участі у вихованні останньої. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо виховання малолітньої дитини, а тому визнає доцільним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки. Свої вимоги мотивує наступним. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування. Опікуном останньої призначено [PERSON] 01.12.2014р. відповідач був звільнений з місць позбавлення волі, однак із заявою про повернення йому дитини не звертався. Комісія із захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав щодо малолітньої дочки. Оскільки особа, позбавлена батьківського піклування не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дочки. Представник позивача в судове засідання не прибула. Подала заяву, про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперчила. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копії свідоцтва вбачається, що батьком малолітньої [PERSON], 20.07.2002р.н. є відповідач [PERSON] З рішення №338 від 21.09.2012р. вбачається, що малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування з огляду на те, що її мати померла, а батька засуджено до позбавлення волі. Згідно розпорядження №563 від 24.10.2012р., [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] Комісія з питань захисту прав дитини та орган опіки та піклування Сокальської РДА вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки, що стверджується рішенням №70 від 22.07.2015р. та висновком №1502/01-11 від 31.07.2015р. Судом встановлено, що відповідач байдуже ставиться до своєї малолітньої дочки, не дбає про їх належне матеріальне забезпечення та не приймає участі у їх вихованні, так як доглядом та вихованням дитини займається [PERSON], коштів на її утримання не надає. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від своїх обовязків щодо виховання малолітньої дитини, а тому визнає доцільним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] Свої вимоги мотивує наступним. У сторін є спільний син [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано 19.08.2004р. і з цього часу вони проживають окремо. Неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає та навіть з 2008 року не сплачує аліменти. Відповідач відмовився від батьківських прав щодо сина та погодив зміну прізвища останнього, а тому, вважає, що не обтяжений обов'язком надавати кошти на його утримання. Також, останній не цікавиться вихованням дитини, не спілкується та не відвідує його тощо. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Навели суду обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що згідний на позбавлення його батьківських прав. Представник 3-ї особи органу опіки та піклування Сокальської РДА в судовому засіданні просить позов задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З копії свідоцтва вбачається, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано 19.08.2005р., що стверджується копією свідоцтва. Відповідач відмовився від батьківських прав відносно неповнолітнього сина, що вбачається з нотаріально посвідченої заяви від 31.08.2010р. З довідки №561 від 25.08.2014р. вбачається, що спільний син сторін проживає з позивачкою. З довідки від 05.08.2014р. вбачається, що відповідач ніколи не приймав участі у вихованні, матеріальному забезпеченні спільного сина сторін та не цікавився його навчанням. Судом встановлено, що відповідач байдуже ставиться до свого неповнолітнього сина, не дбає про його належне матеріальне забезпечення та взагалі не приймає участі у вихованні останнього. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо виховання неповнолітньої дитини, а тому визнає доцільним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить розірвати шлюб між сторонами. Свої вимоги мотивує наступним. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка яка вже є повнолітньою та син [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося, так як між ними постійно виникають сварки, внаслідок чого вони вже близько одного року не підтримують подружніх стосунків. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Надав суду пояснення, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що згідна розірвати шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовільняє з наступних підстав. Із свідоцтва вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994р. Із свідоцтва про народження вбачається, що у сторін є одна спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного гос подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути в порядку регресу з відповідача 6372,40грн. шкоди та судовий збір. Свої вимоги мотивує наступним. Згідно договору від 11.04.2013р., укладеного між позивачем та [PERSON], застраховано ризики механічного пошкодження автомобіля марки «Форд Фокус», р.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП. 11.06.2013р. по вул.Шевська,55 в м.Червоноград Львівської області, відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував мопедом марки «Альфа», без реєстраційного номерного знака, порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем [PERSON] Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди автомобілю [PERSON] спричинено технічні пошкодження, чим заподіяно останньому матеріальну шкоду. Позивачем виплачено страхове відшкодування в сумі 6372,40грн. для здійснення відновлювального ремонту автомобіля. З огляду на зазначене до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як заподіювача шкоди, в межах вартості відновлювального ремонту. Вимога про добровільне відшкодування шкоди відповідачем проігнорована. Представник позивача в судове засідання не прибув. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув. Подав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З договору №06/0627468/1002/13 від 11.04.2013р., укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON], вбачається, що таким застраховано, крім іншого, ризики механічного пошкодження внаслідок дорожньо транспортної пригоди, транспортного засобу марки «Форд Фокус», р.н.з. [NUMBER]. Згідно постанови №454/1875/13-п від 18.07.2013р., відповідача [PERSON] визнано винним у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та вчиненні ДТП, під час якого пошкоджено вищевказаний автомобіль. З платіжного доручення №0013524 від 02.04.2014р. вбачається, що позивачем перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] 6372,40грн. страхового відшкодування на ремонт вищевказаного автомобіля. Особа, яка відшкодувала шкоду, задану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як зазначено в ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що вину відповідача в пошкодженні транспортного засобу доведено повністю. ПАТ «Страхова компанія «Провідна» виплачено вартість відновлювального ремонту. З огляду на зазначене та з врахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути суму виплаченого відшкодування.

Outcome: approved