Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувшись в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2/08/15-05/р від 02.07.2008 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 65 000 гривень для проведення ремонту в квартирі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,5 % на річних. Відповідач порушив зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 35127 гривень 53 копійки, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням клопотання представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 02.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2/08/15-05/р, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 65000 гривень для проведення ремонту в квартирі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,5 % на річних. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2/08/15-05/р від 23.07.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 23.07.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 35127 гривень 53 копійки, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 26336 гривень 44 копійки, відсотки за користування кредитом в розмірі 5816 гривень 55 копійок, комісія - 650 гривень, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту - 2324 гривень 54 копійки. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved