Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, визнання права власності. В остаточній, прийнятій судом до розгляду позовній заяві від 28.08.2020 (т. 1, а.с. 168-173), позивач за первісним позовом просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності: - на 1/2 частину автомобіля ВАЗ-21093, 2002 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; - на 1/2 частину автомобільного причепа; - на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 2322183500:21:001:0232, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] , з відповідною 1/2 частиною земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:04:014:0113 за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року по 2014 рік. 02.10.2014 вони уклали шлюб. У шлюбі вони мають малолітню дитину - [PERSON] , яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. У період фактичних шлюбних відносин та після реєстрації шлюбу ними за спільні кошти, а також за кошти, які були отримані нею від продажу належного їй особисто майна, були придбані: автомобіль ВАЗ-21093; земельна ділянка з кадастровим номером 2322183500:21:001:0232. Зазначене майно було оформлене на відповідача. У 2007 році вони почали будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме переобладнання старого будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:014:0113. Усі добудови вони виконували за спільні кошти подружжя, а також кошти, які були отримані нею від продажу майна, яке дісталось їй у спадщину. У результаті будівництва житловий будинок істотно збільшився у площі, а ремонтні роботи істотно збільшили його вартість як об`єкта нерухомості. Вважає, що їй має бути виділено 1/2 частину житлового будинку. Також у 2016 році ними був придбаний причіп, який перебуває у користуванні та власності відповідача. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що погоджується з позовними вимогами щодо визнання права власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ-21093, а також 1/2 частину причіпу. Крім того, він просить стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину вартості спільно нажитого майна згідно переліку, зазначеного у зустрічній позовній заяві. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що він погоджується із поділом автомобіля ВАЗ-21093, причепа, але не погоджується з визначенням вартості цього майна. Він не погоджується із вимогою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2322183500:21:001:0232, оскільки навіть у рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2020 по справі № 317/315/20 зазначено, що вони не вели спільного господарства та не мають шлюбних відносин з жовтня-листопада 2018 року. Оскільки спірна земельна ділянка придбана у грудні 2018 року, то є всі підстави вважати, що її придбання було здійснене не в інтересах сім`ї, а у його власних інтересах, тож вона не є спільною сумісною власністю подружжя. З приводу поділу житлового будинку відповідач за первісним позовом зазначив, що до 26.12.2018 житловий будинок належав [PERSON] . Його побудовано із цегли, яку отримано [PERSON] у якості заробітної плати у період з 28.09.1992 по 02.01.1993 на Запорізькому заводі силікатної цегли. [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:04:014:0113. Між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 29.05.2013 укладено спадкові договори житлового будинку та земельної ділянки. Після цього, 26.12.2018 [PERSON] подарувала земельну ділянку та житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] - 6/25 часток, а також [PERSON] - 19/25 часток. Таким чином, твердження [PERSON] про те, що здійснення з 2007 року будівництва є підставою для поділу, є недостовірним. Вважає, що предметом судового розгляду можуть бути лише перебудови та переобладнання будинку, які вчинені після дарування йому у грудні 2018 року частини будинку. Однак позивач не вказує які саме перебудови або переобладнання призвели до істотного підвищення вартості будинку після грудня 2018 року та які підлягають розділу як спільне сумісне майно. 13.04.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення вартості спільного майна. Позивач за зустрічним позовом, [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину вартості спільно нажитого майна на загальну суму 151160,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] . Сімейні стосунки з [PERSON] не склались. За період шлюбу ними за спільні кошти було придбане майно, яке зберігалось у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на праві власності, а саме: керхер «К5 Compact» 2013 року; овочерізка «Robot Coup CL50» 2017 року; м`ясорубка «Торгтермаш ТМ-32» 2017 року; картоплечистка «Sirman PP8IX» 2017 року; міксер погружний «Robot Coup Mini VH190 Combi» 2019 року; мікрохвильова піч «Samsung ME81 KRW-2» 2017 року; хлібопіч «Moulinex OW110130» 2012 року; блендер міні-комбайн «Philips Avance Collection HR 1679/90» 2018 року; блендер «Braun MQ 9047 X BK» 2018 року; радіокерована модель «Mercedes Deagostini» 1:10, 2012 року; лінійний корабель «Дванадцять апостолів» № 1-20, 2017 року; ваги «Alfasonic»; принтер «Canon MG 4140»; квадрокоптер «FP real-71A-1E» 109H, 2019 року; дитяча машина «Range Rover» червоного кольору з номером «КАРИНА» 2016 року; домашній кінотеатр 2 шт. - «Samsung», «LG»; телевізор LG діагональ 104, 2006 року; холодильник «Whirpool», 2008 року; варочна панель «Pyramida» 2008 року; духова шафа «Беко» 2009 року; кухонне приладдя та посуд; котел «Солли» стандарт Н26; батареї для обігріву приміщення 4 шт.; акваріум на 330 літрів; фільтр зовнішній для акваріума; ліжко зі стінкою та матрац ортопедичний; прихожа 3 в 1, тумба, дзеркало, вішалка; трюмо; комод; душова кабіна; раковина тюльпан з краном; пральна машина LG на 6 кг; крісло комп`ютерне; крісло комп`ютерне; пилосос «Zelmer» миючий; бетонозмішувач «Вектор-08» на 130 літрів, 2019 року; бочка пластикова на 125 літрів; бочка пластикова синього кольору на 3000 літрів, 2018 року; холодильники вітринні 3 шт., з них 2 одинарних на 1 полуторний; віз будівельний двоколісний. Зазначене майно зберігалось за вказаною адресою до 18.03.2020. Прибувши 23.03.2020 до свого домоволодіння, він виявив розбите вікно у будинку та відсутність вказаних речей. Він звернувся до поліції із заявою про крадіжку. 23.03.2020 внесено відомості до ЄРДР за № 12020080050001053 за ч. 3 ст. 185 КК України. У подальшому йому стало відомо, що речі продаються на сайті «OLX», при цьому зазначено контактний номер [PERSON] . Вважає, що [PERSON] приховала набуте майно, ділити не збирається, займається його реалізацією. За таких обставин вважає, що вона повинна сплатити половину вартості майна. У відзиві на зустрічну позовну заяву представник відповідача за зустрічним позовом, адвокат Зубенко О.А., зазначив що у позові слід відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що витяг з ЄРДР є неналежним доказом, він не встановлює вину [PERSON] . Перелік товарів в оголошенні не має повного співпадіння. До позову не додано документи на спірне майно. Наявність спірного майна є припущенням, а визначення його вартості не встановлено жодним допустимим доказом. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09.11.2020 до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом, залучено [PERSON] . Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов та об`єднано первісний і зустрічний позов в одне провадження. У судовому засіданні [PERSON] первісний позов підтримала у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечувала. Зазначила, що після розлучення вона не продавала спільних речей. У березні телефонував [PERSON] , пропонував поділити все навпіл. Він приїхав, забрав причіп, погрузив туди морозильний ларь. Коли вони почали жити разом, то бабуся віддала їм частину будинку. Одна кімната була 18 кв.м, інша 9 кв.м. Разом вони добудували будинок по [ADDRESS] . Коли закінчили будувати, то бабуся подарувала частину будинку [PERSON] . Вони проживали там разом. У селищі [PERSON] вона отримала спадщину, яку продала за 34 тисячі доларів США. Вони купили квартиру на [ADDRESS] та автомобіль «Газель». У гуртожитку вони прожили три роки. Разом живуть вони з 2004 року. Десь у 2009 році почали добудовувати будинок. Вони продали квартиру на [ADDRESS] та автомобіль «Газель». Ці гроші пішли на ремонт будинку. У шлюбі вони з 2014 року. У березні вона зверталась до поліції. Вона приходила додому, а з будинку зникали речі, техніка. Також зникли кухонні меблі. Більшу частину техніки вони брали у кредит, оформлювали на неї. До того як [PERSON] почав вивозити майно з будинку по [ADDRESS] , він почав викликати поліцію. Вважає, що шлюбні відносини були з січня 2005 року. З [PERSON] був спільний бюджет, вони разом працювали. Автомобіль ВАЗ та причіп були придбані у шлюбі за спільні кошти. Земельна ділянка [ADDRESS] була придбана за її гроші, отримані він спадщини. Щодо майна, яке зазначене у зустрічному позові, [PERSON] зазначила, що був « [PERSON] », була овочерізка, Не вважає, що це майно подружжя. Надалі [PERSON] зазначила, що не було « [PERSON] ». Батареї опалення у будинку були. Коли вона залишала будинок, то вони були. Іншого майна не було. Шлюбні відносини припинились з першого по п`яте вересня 2019 року. Зараз вони розлучені. По [ADDRESS] , почали проживати з 2008-2009 року. У гуртожитку жили 4-5 років. Проживала по [ADDRESS] , до березня 2020 року. Гроші матір та бабуся [PERSON] на будівництво не давали. Більшу частину робіт по будівництву робили вони з [PERSON] . Також їм допомагали люди. Неплюєвська - це сусідка по [ADDRESS] - хрещена її доньки, [PERSON] - спільний товариш, який у будівництві участі не приймав, [PERSON] - це сусідка, [PERSON] - допомагав щось будувати, робив внутрішнє оздоблення, точно не знає, [PERSON] - це будівельник, клав ліс на будинок. Ще допомагали двоє друзі [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Номер телефону в оголошенні дійсно її, але оголошення про продаж овочерізки вона не давала. Оголошення про продаж фільтра, тумби, кришки не давала. Електромобіль не продавала. Ніхто їй не телефонував з приводу цього майна. Коли вони добудовували цей будинок, то розуміли, що він їм не належить. На майно [PERSON] вона не претендує. Води добудували приміщення, яке у техпаспорті вказане як приміщення А-2. Стіни у добудови були може у 2012-2013 році. Фундамент почали робити у 2008 році. Стіни з`явились через 2-3 роки, точно не пам`ятає. У 2008 році стін не було. На земельній ділянці цегли не було. На записах телефонних розмов себе не впізнає, її голосу там немає. У чеках та накладних це спільне майно. Після огляду фотографій [PERSON] зазначила, що « [PERSON] » у них не було, мікрохвильової печі такої не було, картоплечистки не було. Переписка її, мабуть вона писала. Трюмо не було, тачки не було. Електромобіль їм дарували. Не знає де він, вона його не забирала і не продавала. У вступному слові 10.12.2020 представник [PERSON] , адвокат Стадніченко С.В., первісний позов підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Зазначив, що підлягає поділу лише та частина житлового будинку, яка належить [PERSON] . Вважає, що підлягає поділу майно, набуте з 2004 року. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2004 року. Шлюбні відносини припинились наприкінці 2019 року. Не знає чи придбавали вони майно, зазначене у зустрічному позові. Не знає хто розмістив оголошення. Представник [PERSON] , адвокат Басов Г.М., у судовому засіданні первісний позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. У заяві від 14.12.2021 просив розглядати справу за його відсутності. У судовому засіданні [PERSON] не заперечував проти часткового задоволення первісного позову, а саме поділу причепу та автомобіля ВАЗ, в іншій частині заперечував. Зустрічний позов підтримав у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що разом із [PERSON] вони почали жити приблизно у 2007-2008 роках. До цього вони лише зустрічались. Спочатку вони проживали по [ADDRESS] . До будинку бабусі переїхали приблизно через пів року, у 2007-2008 році. Коли заїхали до будинку, то все було добудовано, переобладнано. Після переїзду можливо лише клеїли шпалери. Прожили там до 2019 року. Дружина не надавала згоди на придання земельної ділянки по [ADDRESS] була придбана за його особисті кошти. Вважає, що шлюбні відносини у них виникли приблизно у 2007-2008 році. Добудову будинку здійснював він. Цеглу привозила бабуся. Стіни добудови почали робити приблизно у 2005-2006 році. Бабуся сказала, що хоче поділити будинок між його матір`ю та тіткою. Свої гроші у добудову він не вкладав. На час добудови будинку з [PERSON] вони лише зустрічались, спільного бюджету у них не було в той час. Всі матеріали давала його бабуся та матір. Гроші давала його матір. Автомобіль ВАЗ-21093 придбали у 2017 році за спільні кошти подружжя. Причеп придбавався, начебто, у 2015 році за спільні кошти подружжя. Земельна ділянка придбавалась наприкінці 2018 року за його кошти. У той час у них був скандал у сім`ї. Участі в угоді по земельній ділянці [PERSON] не приймала. У шлюбі вони з [PERSON] з 2014 року. Розлучились вони у травні 2020 року, рішення суду набрало законної сили 07.08.2020. Із майна, яке зазначене у зустрічному позові, зараз нічого немає. З будинку [PERSON] речі вивезла. Все це майно частково придбавалось за спільні кошти, частково подаровано йому. Усе зазначене у зустрічному позові майно, крім возу будівельного, бувше у вжитку. Вартість частини він порахував як нове, по мінімальним цінам, а іншу частину - як бувше у вжитку, по нинішнім цінам. У судовому засіданні представник [PERSON] , адвокат Тесля С.Ю., висловив точку зору, аналогічну тій, яка висловлена [PERSON] , надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у відзиві. Зустрічний позов підтримав з підстав, які у ньому зазначені. У заяві від 16.12.2021 представник [PERSON] , адвокат Тесля С.Ю., просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , у судовому засіданні 10.12.2020 зазначила, що [PERSON] у 2007 році добудував дві кімнати у будинку. Допомагали йому два товариша. Будинок був на матір оформлений. Добудову оформляли також на матір. Цеглу на добудову заробила матір, яка працювала на цегельному заводі. Вона з своєю матір`ю залишилась в одній половині будинку, а [PERSON] з сім`єю в іншій. [PERSON] у добудові будинку участі не приймала, з`явилась там вже після добудови двох кімнат. На час дарування частини будинку [PERSON] він знаходився у такому ж стані, які і зараз. Її матір хотіла подарувати будинок їй і сестрі. Після дарування будинку у ньому нічого не перебудовувалось. [PERSON] та [PERSON] почали проживати у житловому будинку з 2008 року. Коли вони почали проживати однією сім`єю вона не знає. Вважає, що житловий будинок ділити між ними не потрібно. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він працює будівельником. Знає [PERSON] та [PERSON] , познайомився з ними у 2007 році, коли сестра [PERSON] допомагала йому у навчанні. Він вчився разом з сестрою [PERSON] в інженерній академії. У нього з ними дружні стосунки. Вони казали йому, що будують. До них додому він потрапив тоді, коли вони вже побудували. Інколи вони його підвозили, їм потрібно було в одну сторону. Перший раз потрапив до них у 2008 році, вони вже проживали на [ADDRESS] . З якого моменту вони там проживають він не знає. У 2010 році вони прокладали каналізацію, просили допомогти. Він тоді працював на заводі, приїжджав допомагав перед роботою. В гостях у них був вже на [ADDRESS] . У 2008 році будівництва не було. Пізніше, у 2010 році вони добудували тамбур. Тамбур - це прибудова до будинку. Коли він був у них в гостях до 2013 року, то був просто навіс. Коли вони купили автомобіль «Хюндай Акцент», то вони побудували тамбур. Будинок у них з червоної цегли, прибудова з силікатної цегли, тамбур теж з силікатної цегли. Каналізацію допомогти зробити телефонувала та просила його [PERSON] . Була вирита траншея метрів сімдесят, він допомагав. Більшу частину викопали трактором. Коли був він, то кільця були покладені, вони клали пластикову трубу, в кільцях бетонували. Він допомагав закопувати яму. З [PERSON] та [PERSON] вони їздили за відсівом. [PERSON] розмішував [PERSON] вручну. Вони з [PERSON] будували. [PERSON] це їх друг. У 2007 році [PERSON] просила його допомогти з будівництвом, але він відмовився, оскільки не мав достатнього досвіду. У будинку по [ADDRESS] він був останній раз у 2019 році, його просила [PERSON] приїхати, їй було важко психологічно. Це була осінь. Коли він приїхав, то [PERSON] там не проживав. Шлюбні відносини між ними вже були припинені. Коли він вперше потрапив туди, то ніяких будматеріалів не бачив - шифера, цегли. За чиї кошти вони будували він не знає. Наскільки він знає, то [PERSON] відсудила земельну ділянку, яку потім продала. Наскільки пам`ятає, то вона продала її після 2009 року. Він збирав металобрухт у них на дачі та на [ADDRESS] . З 2011 року по 2012 рік він у них був на [ADDRESS] може один раз. Одного разу вони допомагали йому з ремонтом у дівчини на [ADDRESS] . До 2010 року він був у них часто - до десяти разів. Рік знайомства позивача і відповідача не знає. Одружені вони начебто з 2008 року. Розписались у [PERSON] . Коли він вперше прийшов до них, то у них був окремий вхід, був сарай з інструментом, калитка була на ділянку. Був начебто туалет, кухня, кімната, яка примикала до кухні. Участі у будівництві чи ремонті будинку він не брав, лише каналізацією займався. Будівельників на [ADDRESS] , він не бачив. [PERSON] бачив востаннє приблизно навесні 2017 року. Восени 2020 року він розмовляв з ним по телефону. Він йому телефонував з приводу [PERSON] . Коли він прийшов до них у 2010 році, то був унітаз, душова кабіна, пральна машина. У 2010 році ремонт був завершений. Між 2008 та 2010 роками прибудова вже була. У 2008 році вже стояли металопластикові вікна. На кухні був котел, коли він був там востаннє. У спальні був телевізор, на кухні холодильник. Також були газова поверхня, духовка. Було ліжко у спальні, аудіосистема. Були сучасні батареї опалення, не чавунні. У будинку був акваріум літрів на 200-300. [PERSON] збирав журнали, де машинки були на радіокеруванні. Також збирав щось на кшталт корабля. Після 2010 року він з ними часто не спілкувався. З 2011 року по 2013 рік може пару разів був у них. З 2013 року по 2017 рік був у них більше десяти разів. Вони робили у них шашлики. Пару разів допомагав їм вантажити автомобіль, коли вони їхали до [PERSON] заробляти гроші. Перший рік вони тримали бокс, продавали пиво. Потім вони зайнялись кухнею, продавали готові блюда. У період з 2013 року по 2015 рік він працював у них повний сезон. [PERSON] готувала гарячі блюда. Морозильні камери вони брали в оренду у постачальників. У 2018-2019 роках ніяких гіпсокартонних робіт у будинку не було. [PERSON] він не знає. Якщо б у будинку потік бачок, то [PERSON] виконав би таку роботу сам. Хто будував тамбур він не знає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що наразі тимчасово не працює. [PERSON] та [PERSON] його знайомі, вони викликали його для прибудови. Десь у 2007-2008 р.р. його викликали по оголошенню на сайті «ОЛХ», щоб він допоміг підсобником для прибудови до існуючого будинку. Протягом місяця він їм допомагав. Потім у 2018 році він замінював у них нутрощі бачка унітазу. Він тоді працював у компанії «Мрія» і підробляв. Також через декілька днів він допомагав [PERSON] обшивати стіну гіпсокартоном. Цього літа він допомагав [PERSON] у [PERSON] . До нього підходив [PERSON] та погрожував. Знає, що було багато звернень [PERSON] у поліцію. З ним за роботу по будівництву розраховувалась [PERSON] . Також було ще два чоловіка - будівельники. Вони клали цеглу силікатну, балки клали. Імена та прізвища їх не згадає. За будівельні матеріали розраховувалась [PERSON] . Вона вела усі фінансові питання. Будинок побудували з силікатної цегли. Її їздили купувати. Він допомагав її вивантажувати. Якщо не помиляється, то добудували три кімнати. Цеглу привозили декілька разів. Також допомагали вивантажувати хлопці. Десь протягом місяця він їм допомагав. Коли він закінчив роботу та уходив, то вони почали класти дах. При ньому клали лише стіни. Коли він прийшов, то фундамент вже був. Потім 10 років вони не бачились. Знає, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з 2019 року. Коли йшло будівництво, то не знає де вони проживали. Роботи він виконував за адресою: [ADDRESS] . Паркан начебто був, ворота начебто були. У другій половині цього будинку хтось проживав. Один з будівельників був середнього зросту, другий трохи вищий. Вони були світловолосі, середньої статури, вік до 40 років, приблизно однаковий. Чи нова чи стара цегла не пам`ятає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є пенсіонеркою. [PERSON] та [PERSON] її сусіди. Раніше будинок, де проживали [PERSON] та [PERSON] , належав бабусі [PERSON] . У 2007-2008 роках вони там розбудовувались. Бабуся дала їм дві кімнати. Одразу вони там не жили. Там не було ванни та кухні, які вони будували. Добудовували [PERSON] та [PERSON] . Вони ремонт робили, плитку у дворі клали, каналізацію удвох копали. Вона ходила на роботу і бачила що там відбувається. З травня по вересень вони працювали у [PERSON] . Вона працювала у них, поливала квіти, сапала. Останній раз бачила [PERSON] рік чи два тому. Не бачила, щоб [PERSON] чи [PERSON] вивозили якісь речі з [ADDRESS] . Будівництво було з 2008 року до часу, коли [PERSON] не стала там жити. Останнім зробили коридор. Бачила цеглу у дворі, яка належить бабусі. Добудовували вони з цієї цегли та ще докуповували інші будматеріали. Зараз там невикористаної цегли немає. Про належність цегли знає, оскільки проживає там з 1977 року. Не бачила, щоб вони купували цеглу. Бачила як [PERSON] привозив цемент. Від [PERSON] знає, що бабуся подарувала йому частину будинку. Не бачила, щоб у будівництві приймав участь ще хтось. [PERSON] вони змінили у 2009-2010 р.р. У 2007 році почали будувати, будували кожен рік. Не знає з якого часу вони почали проживати у будинку. Коридор вони добудували 2-3 роки тому, перед тим як розійшлись. Будівництво велось за їх кошти. Хто купував будматеріали не знає. Не може сказати хто та коли їй казав за чиї кошти здійснювалось будівництво. Будівельників там вона не бачила, вдень вона працювала. У будинку у них вона була разів п`ять, приблизно раз на рік. З 2019 року [PERSON] та [PERSON] не проживають разом. Того року вони повернулись у серпні, а зазвичай у вересні повертались. Не знає чи був у них спільний бюджет. З якого часу вона почали їздити у [PERSON] не знає. Спочатку вони працювали в кафе роки три, а після цього почали їздити до [PERSON] . Вони казали, що придбали земельну ділянку у 2017-2018 р.р. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] і [PERSON] її сусіди, вони жили на одній вулиці. Вона зустрілась з ними на морі у [PERSON] , бачила їх бізнес. [PERSON] казала, що вони розлучаються. Коли вони оженились, то будинок не був розділений. Спочатку добудували гараж під кімнату. Бачила як [PERSON] копала траншею на середині вулиці. Вона ходила на роботу і бачила як вони працюють, що саме робили не знає. Не знає з якого часу вони почали там проживати. Коли почалось будівництво не знає. Не бачила, щоб купувались та привозились будматеріали. Думає, що працювали вони разом. Скільки після добудови стало кімнат вона не знає. Коли вони одружились не може сказати. [PERSON] став будинок не знає. У їх дворі і будівлі вона не була. Разом вони були ще у 2019 року. Потім вона не бачила їх. Будівельників може й бачила але не пам`ятає. Де вони проживали до переїзду не знає. Спочатку вони добудували, а потім переїхали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] є її давньою знайомою, кумою. [PERSON] знає як її чоловіка. З 2004-2005 р.р. [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатись. Спочатку вони проживали у гуртожитку у матері [PERSON] . Потім вони переїхали до будинку по [ADDRESS] . [PERSON] бабуся дала частину свого будинку. Потім вони разом його добудовували - кухню, ванну, кімнату. Робили каналізацію та дах. У будинку вони постійно щось добудовували. Будували за ту спадщину, яку [PERSON] отримала. Коли [PERSON] отримала спадщину не пам`ятає. Про отримання спадщини знає від [PERSON] . З її слів - це 30 тисяч доларів. Будинок був непридатним для життя. Також вони придбали земельну ділянку по [ADDRESS] на «Верхній Хортиці», щоб побудувати інший будинок. З [PERSON] вона познайомилась у 2007-2008 р.р. Вони тоді проживали у гуртожитку і починали будувати будинок. Шлюбні відносини у [PERSON] та [PERSON] почались з 2007-2008 р.р., може у 2009 році. Одружились вони начебто у 2013 році. На час розлучення вони обоє проживали у цьому будинку. Зі слів [PERSON] знає, що [PERSON] забирав речі із будинку, доки її не було вдома. Коли вона була у них вдома, то макет корабля не бачила. Електромобіль [PERSON] бачила. Телевізор і холодильник у них був. Разом із [PERSON] речей із будинку не виносила. [PERSON] - це її знайомий, який допомагав їм робити ремонт, будувати. [PERSON] допомагав по електриці у будинку по [ADDRESS] , вперше вона була у 2010-2011 р.р. Вона приїхала до них у гості, вони там вже жили. Стан будинку знає зі слів [PERSON] , вона розказувала коли будували. Будувати почали у 2008-2009 р.р. Кімнату добудували у 2013 році, може у 2012 році. З 2005 по 2010 роки вона бачила [PERSON] декілька разів на рік, спілкувались вони телефоном. Вважає, що у фактичних шлюбних відносинах вони з 2006-2007 р.р. Вдома у них вона не була. Не знає чи був у них в той час спільний бюджет. Все що стосується добудови будинку знає зі слів [PERSON] . При ній вони нічого не купували. Коли вони почали будувати будинок знає зі слів [PERSON] . У 2019 році [PERSON] пішов від [PERSON] . Вона приїхала до [PERSON] , його там вже не було. [PERSON] повернулась з Кирилівки до неї. [PERSON] вона бачила. Він приїжджав до них на якесь свято на [ADDRESS] , приблизно у 2011-2012 р.р. Зі слів [PERSON] знає, що він допомагав по ремонту. З. [PERSON] зі слів [PERSON] теж допомагав по електриці. Одного разу вона приїжджала та бачила його, він щось робив по сантехніці. Це було роки два тому. [PERSON] на вигляд 35-37 років, невисокого зросту, світле волосся. З. Колаяну на вигляд 35 років, низького зросту, підкачаний, темне волосся. Не бачила, щоб [PERSON] продавала речі з [ADDRESS] . Земельну ділянку вони купили у кінці 2017 року або у 2018 році. У 2010 році вже була їхня велика спальня добудована, маленька прохідна кімната, ванна, туалет. Після 2010 року була ще добудована кімната. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] її сусіди. Вона бачила, що [PERSON] по ранній весні щось вантажила. Це було минулого року. Біля їх двору стояла машина, вони грузили речі. Ще два хлопця було. [PERSON] бігала та розпоряджалась усім. Вони загрузили машину з причепом і поїхали в садок. Вони там вивантажили речі і знову приїхали вантажити. Так було до пізнього вечора. Бачила холодильник, щось у коробках, каструлі, була коробка з-під телевізора. Потім їй знайома казала, що вночі речі почали вивозити із садка. [PERSON] вона тоді не бачила. Свідка [PERSON] вона бачить вперше. Вдома у них вона була один раз. Знає, що бабуся їм віддала дві кімнати. На будівництві бачила [PERSON] та ще двох хлопців, [PERSON] не бачила. Скільки вони не проживають не пам`ятає. Коли перестали проживати не пам`ятає. Чи були вони офіційно працевлаштовані не знає. Бабуся раніше працювала на цегельному заводі. У дворі була біла цегла полуторна, тисяч десять. Дідусь [PERSON] купував ліс, він лежав на горищі. Ця цегла була використана при будівництві. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] та [PERSON] її сусіди. У кінці лютого, може на початку березня 2020 року години дві вони знімали речі з горища, якісь тюки. Був чоловік високий, була темна жінка, схожа на свідка [PERSON] . Стояло два холодильника, яких не стало. Стояв автомобіль з причепом. Ближче до квітня, може наприкінці березня чи квітня, вона виходила, стояв автомобіль з причепом. Перед 24.08.2020, може пізніше, вона почула звук калитки, як хтось ходить по двору. Це була [PERSON] . Вона з нею поговорила, сказала, щоб вона більше не робила нічого поганого. Вона спитала: «А що, я не маю права до свого будинку прийти?». Вона почала скаржитись, що [PERSON] залишив її без опалення. Навесні 2020 року вона бачила, що у будинку розбите вікно. Від матері [PERSON] вона дізналась, що вікно розбила [PERSON] , також [PERSON] зрізала і вивезла батареї опалення. Також була зірвана пломба з газового лічильника. Хто її зірвав вона не бачила. У 2020 році вона бачила [PERSON] два рази. У їх будинку вона не була. [PERSON] та [PERSON] проживають разом приблизно з 2009 року. [PERSON] добудовував половину собі. Будівництво було у 2008-2009 р.р. Коли [PERSON] та [PERSON] переїхали до будинку, то добудова вже була. З [PERSON] вони познайомились тоді, коли вона вже там жила. На будівництві [PERSON] вона не бачила. Коли було будівництво, то матір [PERSON] казала, що у нього є дівчина. Вислухавши доводи учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються ст. 71 СК України. Під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.10.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі з 02.10.2014. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18.12.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції). Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/95227237, вказане заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2020 змінене постановою Запорізького апеляційного суду від 01.03.2021. Із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції виключено зазначення про те, що позивач та відповідач «з жовтня-листопада 2018 року припинили спільне подружнє життя». Таким чином, у рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 07.05.2020 не зазначено коли саме припинилось подружнє життя [PERSON] та [PERSON] . У період шлюбу, а саме 07.12.2018, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. За вказаним договором [PERSON] придбав у власність земельну ділянку з кадастровим номером 2322183500:21:001:0232, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У п. 6 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2018 зазначено, що заява дружини покупця, громадянки [PERSON] , на придбання земельної ділянки одержана і справжність підпису на ній нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. 07.12.2018 за реєстровим № 2012. Також матеріали справи містять копію заяви [PERSON] від 07.12.2018, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. Даною заявою [PERSON] дала згоду [PERSON] на придбання земельної ділянки з кадастровим номером 2322183500:21:001:0232, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У даній заяві вказано, що придбання земельної ділянки відповідає інтересам сім`ї і вона повністю із цим згодна. Дані докази спростовують посилання [PERSON] на те, що [PERSON] не давала згоди на придбання цієї земельної ділянки. Суд враховує відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували презумпцію права спільної сумісної власності, а також доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка придбавалась за особисті кошти [PERSON] . Крім того, за час шлюбу подружжям за спільні кошти подружжя було придбане наступне майно: - легковий автомобіль ВАЗ-21093, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (номер шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на ім`я [PERSON] ); - загальний причіп «КНОТ», 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (номер шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на ім`я [PERSON] ). Факт набуття автомобіля та причепа у період шлюбу та за спільні кошти подружжя [PERSON] визнаний у повному обсязі. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Вирішуючи питання щодо поділу земельної ділянки, автомобіля та причепа, суд виходить із того, що вони набуті сторонами за час шлюбу і презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу не спростована, тому земельна ділянка, автомобіль та причеп є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між колишнім подружжям в рівних частках. Щодо необхідності поділу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 054228, [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:014:0113 площею 0,0457 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Як видно з договору про розірвання спадкового договору від 02.11.2018, [PERSON] з однієї сторони, а також [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, уклали цей договір, яким розірвали спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. 29.05.2013 за реєстровим номером 1138. Як видно з договору про розірвання спадкового договору від 02.11.2018, [PERSON] з однієї сторони, а також [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, уклали цей договір, яким розірвали спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. 29.05.2013 за реєстровим номером 1140. Із наявних у справі витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 143785600 від 02.11.2018 та № 143790848 від 02.11.2018 видно, що на підставі спадкових договорів були внесені відомості про обтяження житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Особами в інтересах яких встановлено обтяження - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 26.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г., [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар 117/250 часток площею 0,0214 га та 133/250 часток площею 0,0243 га від загальної площі земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:04:014:0113 відповідно. Згідно договору дарування житлового будинку від 26.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г., [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар 6/25 часток га та 19/25 часток відповідно житлового будинку літ. А з побутовими та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із наявного у справі технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видно, що житловий будинок (літ. А) побудований у 1961 році, житлова прибудова (літ. А-2) у 2008 році, навіс - у 2009 році. Інші об`єкти побудовані значно раніше. Встановлені судом обставини дозволяють суду зробити висновок, що до 26.12.2018 житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , належали [PERSON] , а тому вони, рівно як і поліпшення до них, за будь-яких умов не можуть бути об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Пункт 2 частини 1 статті 57 СК України визначає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] зазначила у ньому, що вони розпочали будівництво за адресою: [ADDRESS] , у 2007 році. У вступному слові [PERSON] зазначила, що десь у 2009 році вони почали добудовувати будинок, стіни у добудови були може у 2012-2013 році. Коли вони добудовували цей будинок, то розуміли, що він їм не належить. Питання добудови житлового будинку можна розділити на 3 частини. Перша та, яка стосується добудови у період, коли [PERSON] та [PERSON] ще не перебували у зареєстрованому шлюбі. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] у цей період не знаходились у шлюбі, а у позові не заявлено позовних вимог щодо встановлення факту наявності між ними фактичних шлюбних відносин з часу їх початку до 02.10.2014 (дата укладення шлюбу) та визнання майна спільною сумісною власністю, немає підстав вважати добудови (поліпшення), які були здійснені у цей період, є їх спільною сумісною власністю. Крім того, підлягає урахуванню й те, що житловий будинок на час здійснення добудови належав [PERSON] , що достеменно було відомо [PERSON] , тож сам факт виконання яких-небудь робіт на об`єкті нерухомості не презюмує виникнення права власності на нього повністю чи частково. Друга частина та, яка стосується добудови у період, коли [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, але коли [PERSON] ще не набув права власності на частки житлового будинку та земельної ділянки. Майно набуте у шлюбі могло б бути спільною сумісною власністю подружжя, проте суд доходить до висновку, що виконання будь-яких будівельних робіт (здійснення добудови житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] , до 26.12.2018 не породжує у [PERSON] та [PERSON] права власності чи права спільної сумісної власності, оскільки добудови здійснювались у житловому будинку, який їм не належав. Більше того, усі добудови були оформлені саме на [PERSON] , що також вказує на обґрунтованість висновків суду. Сам факт виконання яких-небудь робіт на об`єкті нерухомості у період з 02.10.2014 до 25.12.2018 не презюмує виникнення права власності на нього повністю чи частково. Третя частина та, яка стосується добудови у період, коли [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, та коли [PERSON] вже набув права власності на частки житлового будинку та земельної ділянки (період з 26.12.2018 до часу припинення шлюбних відносин). Документального підтвердження того, що з 26.12.2018 подружжям здійснювались будівельні роботи матеріали справи не містять. Окремо суд враховує те, що до розірвання спадкових договорів 02.11.2018 щодо нерухомого майна діяло обтяження, яке виключало можливість його відчуження [PERSON] . У контексті застосування п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України суд враховує, що укладення 26.12.2018 саме договору дарування житлового будинку, виключає можливість його поділу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки отримана у дар [PERSON] частина житлового будинку є його особистою приватною власністю. У позові [PERSON] просить поділити не тільки належну [PERSON] частку житлового будинку, а повністю житловий будинок, 6/25 часток якого належить [PERSON] , яка не має жодного відношення до шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] . Визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , порушить права [PERSON] . Частина 1 статті 62 СК України визначає, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд враховує слушні доводи [PERSON] про те, що добудова здійснювалась з цегли, яка належала [PERSON] . Із наданої до суду копії трудової книжки [PERSON] видно, що з 28.09.1992 до 02.01.1993 вона працювала на Запорізькому заводі силікатної цегли шихтовиком піску другого розряду. Згідно довідки № 07/10 від 10.07.2020, виданої ПАТ «Запорізький завод будматеріалів», [PERSON] працювала на Запорізькому заводі силікатної цегли. Після тримісячного договору оплата проведена полуторною цеглою, 9 пачок по 680 шт. одній пачці, що склало 6120 шт. цегли фактично. Факт належності цегли [PERSON] підтвердили у судовому засіданні третя особа [PERSON] , свідки [PERSON] , [PERSON] . Посилання свідка [PERSON] на факт придбання та вивантаження цегли спростовується показаннями інших свідків. Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що на здійснення прибудов витрачались кошти [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження збільшення вартості житлового будинку [PERSON] надала товарні чеки, фіскальні чеки, накладні щодо придбання меблів, будматеріалів тощо за період з 2009 року до 2019 року. Дані документи не можуть вважатись підтвердженням істотного збільшення у своїй вартості житлового будинку з огляду на наступне. Із договору дарування житлового будинку від 26.12.2018 видно, що сторони оцінили дар у суму 892320,00 грн. Згідно договору дарування земельної ділянки від 26.12.2018 видно, що сторони оцінили дар у суму 48900,00 грн. [PERSON] отримав у дар 19/25 частин житлового будинку та 133/250 частини земельної ділянки. Таким чином, загальна вартість частини домоволодіння (частини житлового будинку та частини земельної ділянки) складає 704178,00 грн., з яких: - частина житлового будинку - 892320,00 /25 * 19 = 678163,20 грн. - частина земельної ділянки - 48900,00 / 250 * 133 = 26014,80 грн. Загальна сума за наданими [PERSON] платіжними документами не перевищує 150000,00 грн., тобто складає приблизно 20 % від вартості належної [PERSON] частки житлового будинку та земельної ділянки. Як встановлено судом, житловий будинок набутий [PERSON] у власність 26.12.2018. За таких обставин взагалі немає підстав враховувати надані [PERSON] платіжні документи, які стосуються придбання товарів до вказаної дати. Також підлягає урахуванню й те, що як на підставу збільшення вартості майна [PERSON] посилається на придбання котла газового, радіаторів опалення, душової кабіни, меблів, газової поверхні. У той же час, [PERSON] у зустрічному позові посилається на зникнення вказаного майна із будинку, звернення з цього приводу до поліції, внесення відомостей з цього приводу до ЄРДР. Де-факто у матеріалах справи наразі немає підтвердження, що дане майно дійсно є і воно знаходиться у житловому будинку чи де інде, але у розпорядженні когось із подружжя. Врахувати потрібно й те, що окреме майно, з приводу якого [PERSON] подані до суду платіжні документи, могло б бути, у разі його наявності, поділене незалежно від поділу нерухомого майна (наприклад, меблі). Щодо зустрічного позову, суд виходить із наступного. Із наданого позивачем за зустрічним позовом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань видно, що 23.03.2020 за заявою [PERSON] внесені відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 12020080050001053. У короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що у період часу з 18.03.2020 по 23.03.2020, невстановлена особа проникла до будинку [ADDRESS] , звідки таємно викрала майно, яке належить [PERSON] , спричинивши останньому матеріальну шкоду. Сума матеріальної шкоди встановлюється. Як відзначається у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала наявність частини означеного у зустрічному позові майна, щодо радіаторів опалення вказала, що вони залишились у будинку, коли вона звідти виїжджала. Належних доказів, які б підтверджували б доводи [PERSON] та спростовували б позицію [PERSON] у матеріалах справи немає. Документального підтвердження придбання подружжям (одним із подружжя в інтересах сім`ї) означеного у зустрічному позові майна, окрім того, факт придбання якого підтверджується наданими самою [PERSON] платіжними документами, у справі немає. Додані до зустрічного позову зображення інтернет-оголошень із зазначеним номером телефону [PERSON] , записи телефонних розмов, не є безумовним підтвердженням того, що саме [PERSON] розмістила ці оголошення, саме вона здійснювала чи здійснила продаж майна, саме її розмова зафіксована на носій, який був досліджений у судовому засідання. Якщо суд стягне з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за зустрічним позовом, то тим самим суд визнає, що саме [PERSON] заволоділа означеним у зустрічному позові майном та воно або є у неї в наявності, або вона ним розпорядилась на власний розсуд. Між тим, даний факт має бути з`ясований у межах досудового розслідування кримінального провадження, адже на теперішній час матеріали даної цивільної справи не містять доказового підтвердження того, що саме [PERSON] заволоділа спірним майном. У цьому контексті суд зауважує, що показання свідка [PERSON] хоча і вказують на те, що [PERSON] вивозила із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , якесь майно, проте даний свідок не підтвердив, що це саме те майно, половину вартості якого просить стягнути позивач за зустрічним позовом. Даючи оцінку показанням свідків в іншій частині, суд враховує, що вони не спростовують висновків суду. Загалом свідки повідомили ті обставини, які стали відомі їм з власних мінімальних візуальних спостережень, проте в цій частині наведені ними відомості у достатній мірі не висвітлюють обставин, або обставини, які стали відомі їм зі слів [PERSON] та [PERSON] , які судом не можуть бути прийняті. Урахувавши встановлені у судовому засіданні обставини, надавши у нарадчій кімнаті оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial