Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя володіла земельними ділянками загальною площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області. 14.08.2006 року мати позивача [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Наміру відмовлятися від спадщини позивач немає. В січні 2021 року при зверненні позивача у Воловецьку державну нотаріальну контору для оформлення спадщини за заповітом йому було відмовлено по тій причині, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, який позивач пропустив через те, що травмував руку , яку йому ампутовано у зв?язку з нещасним випадком на виробництві та протягом 2018-2019 років проходив курс лікування і тривалу реабілітацію, по тій причині не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з?явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання також не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2018 року [PERSON] померла [INFO] і після її смерті залишилось спадкове майно. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ЗК 004-00216, [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1970 року, позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт на користь позивача [PERSON] , який посвідчений секретарем Біласовицької сільської ради Воловецького району Минда М.І. 14.08.2006 року та є чинним на день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] немає можливості, оскільки позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, який передбачений ст. 1270 ЦК України. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку. У постанові від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та має право на спадщину, яка відкрилася за померлою [PERSON] , суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущено з поважних причин, оскільки позивач травмував руку, яку йому ампутовано у зв?язку з нещасним випадком на виробництві та протягом 2018-2019 років проходив курс лікування і тривалу реабілітацію, тому вчасно не зміг звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у Воловецькому районі Закарпатської області, таким чином йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved