Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа (надалі Установа) звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором в сумі 25911,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] договору про іпотечний кредит № Ф1-06/50218-160 від 11.12.06 р., остання отримала кредит в сумі 96000,00 грн. строком погашення до 11.12.26 р. під 13,4 % річних. Виконання договірних зобовязань забезпечувалось порукою [PERSON] Між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та Установою 08.02.07 р. укладено договір відступлення права вимоги, за яким до Установи перейшли права кредитора у даному зобовязанні. [PERSON] вимоги вказаного договору виконувала неналежно, у звязку з чим за судовим рішенням з неї достроково стягнуто заборгованість по договору - основну суму кредиту, відсотки станом на 27.05.17 р., неустойку та інфляційні втрати на цю дату. У позові заявлено вимоги про стягнення відсотків за період 27.05.16 р. по 14.02.17 р. в сумі 7623,53 грн., оскільки виконання зобовязання забезпечувалось порукою, заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи у їх відсутності не клопотали, заперечень проти позову не подали, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.12.06 р. між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № Ф1-06/50218-160 (надалі договір), за умовами якого [PERSON] отримала кредит у в сумі 96000,00 грн. для придбання квартири, зі сплатою відсотків за користування кредитом по процентній ставці 13,4 % річних терміном погашення до 11.12.26 р. При цьому позичальник зобовязувався повертати кредит та сплачувати платежі по договору шляхом щомісячного внесення ануїтетних платежів в сумі 1152,18 грн. щомісяця до 11 числа (пп.1.1, 1.2, 2.1, 2.7 договору, Графік погашення іпотечного кредиту). У забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань зп договором, 11.12.06 р. між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № Ф1-06/50218-160П, за умовами якого [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] своїх зобовязань за договором про іпотечний кредит (п.1.1 договору поруки). Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, крім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до договору відступлення права вимоги № 52 від 08.02.07 р., ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» відступив на користь Державної іпотечної установи права вимоги за договором, укладеним з [PERSON], та забезпечувальними договорами, внаслідок чого відбулась заміна кредитора за договором, укладеним з [PERSON], а також за договором поруки, укладеним з [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] допущено прострочення сплати платежів по договору що, відповідно до його п.5.2.4 та ст.1050 ЦК України, надає позичкодавцю право вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Заборгованість [PERSON] по поверненню кредиту за договором станом на 03.05.17 р. згідно з довідкою № 2772/27/1 складає 103967,38 грн., у тому числі заборгованість, стягнута рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.12.16 р. в сумі 78056,34 грн., заборгованість за відсотками за період з 27.05.16 р. по 14.02.17 р. (не охоплений судовим рішенням) в сумі 7623,53 грн., по пені за цей же період в сумі 18287,51 грн., а всього за цей період 25911,04 грн. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідачів. Як розяснив вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.35 постанови пленуму № 10 від 17.10.14 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved