Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив на підставі вимог ст.ст.526,530,631,1046-1056 ЦК України стягнути з останнього 12562 грн. 08 коп. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 01.07.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» - правонаступником ТзОВ «КБ «Дельта» та відповідачем був укладений кредитний договір за №006-13530-010711. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку; здійснює обслуговування на умовах тарифного пакету Visa класичний, що міститься в додатку № 1 договору на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Згідно з п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язання за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії згідно з п.1.3 договору на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку додаткова угода не укладається. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом і процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши картковий рахунок та надавши відповідачу платіжну картку. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 05.09.2014р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 12562,08 грн., з яких 12562,08 грн. - тіло кредиту. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач тричі викликався до суду. Згідно поштової кореспонденції, судові повістки, які надсилалася відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про явку у суд, повернуті за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач для отримання таких в поштове відділення не з'явився. Відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім цього, вимогами ч. ст.77 ЦПК України передбачено, що сторони повинні повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статті 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 30.06.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» - правонаступником ТзОВ «КБ «Дельта» та відповідачем, укладений кредитний договір за №006-13530-010711 на відкриття карткового рахунку [NUMBER], за умовами якого банк відкриває картковий рахунок в національній валюті України - гривні, випускає та надає в користування держателю платіжну картку системи Visa International та/або MasterCard Wordwide та/або ВОПС Дельта; здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Кредитна картка №1 на все, що містяться в Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до п.1.3 договору Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000,00 грн. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником - [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.9). Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 05.09.2014р. складає 12562,08 грн., з яких: 12562,08 грн. - тіло кредиту. Окрім цього, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України позивачем у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved