Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Скарбниця» 3170,32 грн. страхового відшкодування. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 25.02.2011 року об 09 год. 55 хв. керуючи належним йому на праві приватної власності автомобілем марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вулиць Кульпарківська - Капустянська у м.Львові був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась за участі і вини водія автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21011», реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТзОВ «Маркет Універсал ЛТД». Цього ж дня був проведений огляд належного йому на праві приватної власності транспортного засобу, за результатами якого за участі представника страхової компанії складено акт. Відповідно до цього акту належить замінити та пофарбувати пошкоджені запасні частини: заднє праве крило, люк бензобаку, задній бампер. Будь-які інші пошкодження автомобіля, що не пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою від 25.02.2011 року та складові автомобіля, що містять ознаки попереднього ремонту відсутні, а тому вважає, що необхідності у проведенні товарознавчої експертизи та оцінки зносу пошкодженого транспортного засобу не було. Для отримання страхового відшкодування подав ПАТ СК «Скарбниця» заяву про її виплату та ряд інших документів. Стверджує, що витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом належного йому автомобіля підтверджуються товарним чеком на придбання запасних частин та актами виконаних робіт по ремонту автомобіля, сукупна вартість яких складає 8849 грн., про що повідомив відповідача. Стверджує, що відповідач визнав його вимоги щодо страхового відшкодування і не наполягав на проведенні оцінки та експертизи пошкодженого майна. Перша виплата у сумі 4289 грн. за запчастини була проведена 11.11.2013 року. Проте, решту суми страхового відшкодування в розмірі 4050 грн. за проведення ремонтних робіт виплачено не було, хоча цей розмір був попередньо узгоджений, і навіть, була проведена виплата за запчастини. Покликається на те, що з матеріалів страхової справи довідався про те, що відповідач прийняв повторне рішення про виплату страхового відшкодування лише у сумі 5678,68 грн., тому направив в його адресу письмову вимогу. Надалі, 05.11.2013 року страховик виплатив додатково 1389,68 грн. за відновлювальні роботи. Вважає, що відповідач повинен доплатити страхове відшкодування у сумі 3170,32 грн. за проведення відновлювального ремонту, 16,82 грн. пені за прострочення 34 денного терміну виплати за виплачену частину (1389,68 грн.) та 135,38 грн. пені за невиплачену частину (3170,32 грн.). Просить позов задоволити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. У судовому засіданні представник відповідача позов заперечив та пояснив, що дійсно 25.02.2011 року на перехресті вулиць Кульпарківська-Капустянська у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21011», реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТзОВ «Маркет Універсал ЛТД», під керуванням водія [PERSON] Вина останнього у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25.03.2011 року. Вірним є й те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21011» на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ АСК «Скарбниця», а автомобіль марки «Daewoo», моделі «Lanos» був оглянутий працівниками страхової компанії цього ж дня. За наслідками огляду пошкодженого автомобіля 25.02.2011 року складено акт огляду транспортного засобу, за яким підлягали заміні: заднє праве крило та лючок бензобаку, а ремонту - задній бампер. Засвідчуючи особистими підписами складений акт, сторони були повідомлені про те, що ремонт чи заміна пошкоджених вузлів не може бути проведена без погодження із ПрАТ АСК «Скарбниця», а перед початком ремонту, підлягає узгодженню складена калькуляція (кошторис). Стверджує, що позивач до ПрАТ АСК «Скарбниця» з заявою про настання страхового випадку не звертався та заяви про виплату страхового відшкодування не подавав. Натомість, звернувся з заявою більш ніж через два роки з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, коли автомобіль вже був відремонтований та без попереднього узгодження кошторису, долучивши до заяви два товарні чеки на придбання автозапчастин на суму 4799 грн. та акт виконаних робіт на суму 4050 грн., складені березнем-квітнем 2013 року, які не можуть бути належними доказами. З огляду на те, ПрАТ АСК «Скарбниця» самостійно здійснили оцінку завданої шкоди з використанням програмного комплексу «AUDATEX», за результатом якої виплатили позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 5678,68 грн. Запевнив, що жодних домовленостей про виплату страхової суми у розмірі 8849 грн. між ними досягнуто не було. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25.02.2011 року на перехресті вулиць Кульпарківська-Капустянська у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21011», реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТзОВ «Маркет Універсал ЛТД», під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25.03.2011 року. Відповідно до акту огляду транспортного засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер [NUMBER], складеного 25.02.2011 року ПрАТ АСК «Скарбниця» встановлено, що в даному транспортному засобі пошкоджені: заднє праве крило, лючок бензобаку та задній бампер. (а.с. 7-8). З наданої копії страхового акту №38/цв/11 (аварійний сертифікат) від 12.09.2013 року судом встановлено, що випадок, який мав місце 25.02.2011 року визнано страховою подією, документи про підтвердження якої позивачем надано 03.07.2013 року (заява про виплату страхового відшкодування, копія посвідчення водія, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, постанова суду про адміністративне правопорушення, копія договору страхування (полісу) №ВС/4860130 від 12.02.2010 року, калькуляція №Р110 від 06.09.2013 року). За результатами аналізу обставин страхового випадку страховик на підставі ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» власників наземних транспортів» та умов укладеного договору №ВС/4860130 прийняв рішення про виплату 5678,68 грн. (а.с.8-9). Як ствердив у судовому засіданні представник позивача, факт отримання вказаної суми страхового відшкодування не заперечує. Доводи позивача про те, що відповідач повинен виплатити ще 3170,32 грн. страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту, а також пені на загальну суму 135,56 грн. не заслуговують на увагу суду, з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 979, 988 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства Так, судом встановлено, що 25.02.2011 року, при проведення огляду транспортного засобу, за результатами якого складено акт, який сторони засвідчили особистим підписом погодили те, що: ВАТ АСК «Скарбниця» виплачує за усунення пошкоджень та заміну тих вузлів, агрегатів та деталей транспортного засобу, вказаних у даному акті огляду (дефектній відомості) з урахуванням експлуатаційного зносу, якщо інше не передбачено договором страхування або іншим нормативним документом. Ремонт та/або заміна пошкоджених вузлів або складових транспортного засобу не може бути проведено без погодження із ВАТ АСК «Скарбниця». Даний Акт (дефектна відомість) є лише описом пошкоджень для подальшого складання калькуляції вартості відновлювального ремонту і не зобов'язує ВАТ АСК «Скарбниця» до відповідальності по відшкодуванню збитку. Перед початком відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на станції технічного обслуговування, підлягає узгодженню складена калькуляція (кошторис) відновлювального ремонту з метою визначення повної вартості ремонту. Вартість запасних частин не може бути вище за їх вартість у авторизованого продавця (офіційного дилера) даної марки автотранспортного засобу. Рахунки (оригінали) на запчастини повинні містити ї назву, адресу, код ЄДРПОУ (ЗКПО), банківські реквізити, мокру печатку, підпис, дату. (а.с.7, зворот). Встановлено, що про настання дорожньо-транспортної пригоди страховика повідомлено в цей же день, 25.02.2011 року, однак в супереч положенням ст.ст.35,37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування 03.07.2013 року, перевищивши однорічний термін, встановлений цими статтями Закону, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Поважності причини пропуску цього строку суду не наведено. Більше того, в підтвердження понесення ним матеріальних затрат щодо вартості відновлювального ремонту позивач надав квитанції, попередньо не узгодивши кошторису його проведення, пред'явив свої вимоги вже по завершенню ремонту, а самі квитанції не відповідають погодженим ними умовами, викладеними в Акті від 25.02.2011 року, так як не містять частини необхідних реквізитів. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що відповідач в повній мірі виконав погоджені умови, виплативши позивачу страхове відшкодування на заміну та ремонт запасних частин транспортного засобу, як і передбачено п.1 домовленостей Акту. Суд погоджується й приймає до уваги доводи представника відповідача в тому, що на підставі поданих позивачем, як потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, які за своєю формою не відповідають вимогам домовленостей, викладених в угоді, страховик самостійно оцінив завдану шкоду з використанням програмного комплексу «AUDATEX», вартість якого й відшкодовано, що й не заперечив у судовому засіданні представник позивача. До того ж, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би дозволив суду прийти до однозначного висновку про те, що вартість відновлювального ремонту є саме такою, як він вказує, як і не надано доказу того, що між сторонами дійсно було досягнуто згоди про виплату страхового відшкодування саме у розмірі 8849 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування страховиком розрахований відповідно до умов договору страхування та є правильним, а отже у суду не має правових підстав вважати, що страховою компанією недоплачено суму страхового відшкодування, відтак, на переконання суду у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог. Крім того, згідно з вимогами ст.88 ЦПК України витрати понесені по оплаті судового збору належить залишити за позивачем, оскільки позов залишено без задоволення.

Outcome: dismissed