Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням від 10 лютого 2015 року Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано та визначено, що донька залишиться проживати з [PERSON], а син з [PERSON]. В жовтні 2015 року відповідач привезла сина до позивача в с.Орлівка Новгород-Сіверського району, Чернігівської області через те, що не мала змоги самостійно матеріально утримувати та виховувати сина. Однак, сторони не змогли домовитися щодо визначення місця проживання сина, тому позивач вимушений звернутись в суд з позовом. В судовому засіданні: позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що відповідач фактично залишила неповнолітню дитину, яка майже півроку жила без батьківського піклування, не маючи навіть достатньої кількості їжі. Відповідач повідомила йому, що через «не вирішення особистих питань» вона не має бажання займатися утриманням та вихованням дитини. Представник органу опіки і піклування, спеціаліста І категорії служби у справах дітей Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] висловився про доцільність визначення місця проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком, оскільки навіть під час особистого спілкування з відповідачем, [PERSON] повідомляла, що в неї бракує часу на виховання дитини і вона, [PERSON], прагне насамперед влаштувати своє особисте життя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала посвідчену приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області заяву відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти передачі [PERSON], [INFO]на виховання батьку [PERSON] та просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 18 січня 2008 року виконкомом Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області). Рішенням від 10 лютого 2015 року Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а малолітнього [PERSON], [INFO], залишено на вихованні у відповідача [PERSON]. Припис ч. 1 ст. 160 СК України вказує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки №03-28/1007 від 09 листопада 2015 року виданої виконавчим комітетом Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] постійно проживає [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. А з 18 жовтня 2015 року з ними також проживає син [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Згідно висновку № 01-12/4326 від 23.11.2015 року про визначення місця проживання малолітньої дитини Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області вважає постійне проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з його батьком [PERSON] доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини (згідно посвідченої приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області заяви від 09 листопада 2015 року [PERSON] підтвердила свою згоду щодо передачі на виховання її малолітнього сина [PERSON], [INFO] на виховання його батьку, [PERSON]). За таких встановлених фактичних обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved