Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 25 листопада 1995 року, з посиланням на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, останні є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними часто виникають сварки, через що вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, сімя розпалася і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати просить покласти на сторони в рівних частинах. Відповідно до заяв від 18 травня 2018 року позивач підпримує заявлені вимоги просить розглянути справу за відсутності; відповідач проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням заявлення клопотання про розгляд справи за відсутності всіма учасниками справи, судовий розгляд справи в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, останні є батьками неповнолітніх дітей-Сорока К.О., [INFO], [PERSON]О,. [INFO], між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні характери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечення з цього приводу відповідача відсутні, клопотання останніх про надання строку для примирення не надходило. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України, в якій зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 320 грн. судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Outcome: approved