Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовною заявою, у якій просить суд стягнути на його користь суму боргу у розмірі 167853 гривень, три проценти річних у розмірі 6548,60 гривень та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 липня 2012 року відповідач отримала від позивача грошові кошти у борг в сумі 21000 доларів США, яки зобов'язалась повернути в строк до 01 вересня 2012 року, про що була складена відповідна розписка. На всі звернення позивача щодо повернення коштів відповідач не відповідає, ніяких дій, спрямованих на повернення боргу не остання вживала. До теперішнього часу сума боргу не повернута, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути останню на його користь та три проценти річних від простроченої суми. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причину неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 28 липня 2012 року відповідач [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 21 000 доларів США, та зобов'язався повернути зазначену суму в строк до 01 вересня 2012 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.9). Зазначена розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач до теперішнього часу свої зобов'язання перед позивачем не виконав та вказаний борг не повернув. При таких обставинах, суд вважає, що сума боргу в розмірі 21000 доларів США, що за офіційний курсом НБУ становить 167853 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отримавши суму позики в гривнях та взявши на себе, за умовами договору, обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти в строк до 01 вересня 2012 року, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на час з 02 вересня 2012 року по 20 грудня 2013 року. Таким чином, відповідач повинен нести відповідальність за порушення грошового зобов'язання про повернення коштів, тобто з нього підлягає стягненню 3% річних, які складають 6548,60 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі у виді судового збору у сумі 1744,02 гривень, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved