Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив змінити у розпорядженні Голови Кіровоградської обласної ради від 18.05.2021 року № 151-гр підставу його звільнення, виклавши його в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] від виконання обов`язків директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області 18 травня 2021 року, у зв`язку з вирішенням питання щодо керівника даного закладу, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; підстава: рішення Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021 року № 74 «Про призначення директором Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області»; розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 31.03. 2015 року № 84-гр «Про керівника Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області»» та стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі шести середніх заробітних плат. Позов обґрунтовує тим, що він працював на посаді виконуючого обов`язків директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області на підставі контракту від 31.03.2015 року. Рішенням Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021 року №75 «Про призначення директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області», яким [PERSON] призначено на посаду директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області. Розпорядженням Голови Кіровоградської обласної ради від 18.05.2021 року № 151-гр, відповідно до статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішень Кіровоградської обласної ради від 29.09.2006 року № 61 «Про управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, і міст області» (зі змінами, й доповненнями) та від 27.01.2015 року № 706 «Про затвердження положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладення контрактів з керівниками комунальних підприємств, закладів, установ і організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Кіровоградської області» (зі змінами й доповненнями) його було звільнено з займаної посади з наступним Формулюванням: «1. Звільнити [PERSON] від виконання обов`язків директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області 18.05.2021 року, у зв`язку з вирішенням питання щодо керівника даного закладу, згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України; підстава: рішення Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021 року № 74 «Про призначення директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області»; розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 31.03.2015 року № 84-гр «Про керівника Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області»; підпункт а) пункту 5.2. розділу 5 та пункт 6.1 розділу 6 трудової угоди від 31.03.2015 року, укладеної з [PERSON] .» Розпорядження від 18.05.2021 року № 151-гр він отримав 18.05.2021 року та не згоден з даним формулюванням підстав звільнення, так як підстава звільнення «пункт 2 статті 36 КзПП України» не відображає належну підставу звільнення, передбачену Кодексом законів про працю України, адже у стаття 36 КЗпП України складається з частин, які в свою чергу складаються з пунктів. У розпорядженні від 18.05.2021 року № 151-гр не вказується якою саме частиною статті є пункт 2, з чого не зрозуміло конкретну частину та пункт ст. 36 КЗпП України, які маються на увазі у розпорядженні від 18.05.2021 року № 151-гр. Також не погоджується з формулюванням звільнення на підставі «підпункту а) пункту 5.2. розділу 5 та пункту 6.1 розділу 6 трудової угоди від 31.03.2015 року», за якими трудова угода припиняється у зв`язку з закінченням строку дії та прийняття рішення про призначення керівника, а зокрема з припиненням трудової угоди у зв`язку з закінченням строку дії трудової угоди, тому, що трудовою угодою не було передбачено строку дії, тобто вона була безстроковою. Згідно пункту 6.1 розділу 6 (який має назву «термін дії та інші умови трудової угоди») трудової угоди, трудова угода діє з 01.04.2015 року до прийняття рішення щодо призначення у встановленому порядку Керівника закладу. Тобто закінчення трудової угоди було обумовлено певним терміном, тобто моментом у часі, а не періодом з визначеними часовими рамками і таким моментом у часі, що визначив термін дії трудової угоди вважає є рішення Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021 року № 74 «Про призначення директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області» та розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 18.05.2021 року № 151-гр, яким його повноваження були припинені у зв`язку з призначенням директора Фонду. Зазначає, що належною підставою для його звільнення є п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України: припинення повноважень посадових осіб. Згідно ст.44 КЗпП України, у зв`язку з встановленням належної підстави звільнення при припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, йому повинна була бути виплачена вихідна допомога у розмірі не менше шестимісячного середнього заробітку. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 22.06.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано докази. 13.07.2021 року відповідачами подано відзиви на позов, в яких відповідачі просять відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначають, що звільнення позивача відбулось відповідно до вимог чинного законодавства та відповідно до укладеної з ним трудової угоди. В судовому зсіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив позов задовольнити та надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій визначив суму вихідної допомоги в розмірі 71 869,14 грн. Представник відповідача Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області позов не визнав, посилаючись на обставини. викладені у відзиві на позов та просиві відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Кіровоградської обласної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді виконуючого обов`язків директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області з 31.03.2015 року. Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 31.03.2015 року № 84-гр «Про керівника Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області» його призначено виконуючим обов`язки директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області до прийняття рішення щодо призначення у встановленому порядку керівника даного фонду та укладено з ним трудову угоду. Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Підпунктом а) пункту 5.2. розділу 5 трудової угоди визначено, що трудова угода припиняється «за закінченням строку дії цієї трудової угоди». Пункт 6.1. розділу 6 трудової угоди зазначає, що «ця трудова угода діє з 01 квітня 2015 року до прийняття рішення щодо призначення у встановленому порядку Керівника даного закладу». Порядок призначення керівників підприємств, установ і організацій спільної власності сіл, селищ і міст області встановлено рішеннями Кіровоградської обласної ради від 29.09.2006 року № 61 «Про управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області» (зі змінами й доповненнями) та від 27.01.2015 року № 706 «Про затвердження положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладення контрактів з керівниками комунальних підприємств, закладів, установ і організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Кіровоградської області» (зі змінами й доповненнями). На підставі вищезазначених рішень рішенням обласної ради від 30.03.2021 року № 75 «Про призначення директора Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області» призначено іншого керівника фонду. Суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що трудовою угодою не було передбачено строку дії і вона була безстроковою спростовується пунктом 6.1. розділу 6 трудової угоди, яка чітко визначає термін дії годи, а саме: «до прийняття рішення щодо призначення у встановленому порядку Керівника», який і був призначений обласною радою 30.03.2021 року. Трудова угода з позивачем не переукладалась. Посилання позивача на необхідність звільнення за пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП України «припинення повноважень посадових осіб» спростовується наступним. У законодавстві про працю визначення поняття «посадова особа» відсутнє. Разом з тим листом Міністерства юстиції України від 18.10.2013 року № 610-0-2-13/7.2 «Щодо тлумачення понять «службова особа» і «посадова особа», що використовуються в чинному законодавстві України» надано роз`яснення щодо визначення терміну «посадова особа». Посадовими особами в контексті Закону України «Про державну службу» вважаються керівники і заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих і консультативно-дорадчих функцій (стаття 2 цього Закону). Відповідно до статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих і консультативно-дорадчих функцій та отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадовими особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації. Посилання позивача, що підстава звільнення «пункт 2 статті 36 КзПП України» не відображає належну підставу звільнення, передбачену Кодексом законів про працю України не відповідає дійсності, оскільки відповідно до правового визначення структури Законодавчих актів стаття - це основна структурна одиниця Закону, яка містить завершені нормативні положення. Стаття має порядковий номер та назву, що відображає її зміст. Стаття може мати кілька частин, що уточнюють і конкретизують у логічно завершеному вигляді викладені в ній приписи. Частини нумеруються арабськими цифрами з крапкою. Якщо стаття не має двох або більше частин, вважається, що вона має одну частину, перед початком цієї частини ставиться арабська цифра «один» із крапкою, а частина поділяється на абзаци, що уточнюють або конкретизують положення, викладені в цій частині. В частині, яка містить перерахування, кожне таке перерахування починається абзацу (нового рядка) і називається пунктом. Пункт позначається арабською цифрою з крапкою справа. За необхідності перерахування всередині пункту пункт може мати підпункти, які починаються з абзацу з маленької літери та нумеруються маленькими літерами з крапкою справа. Пункти та підпункти не складають завершеного речення і мають тлумачитися в контексті відповідної частини статті. В статті 36 Кодексу законів про працю України нумерація частин відсутня, проте саме пункт 2 статті 36 КЗпП України передбачає підстави припинення трудового договору за закінченням строків (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Трудовою угодою, укладеною між сторонами передбачений строк дії угоди, а саме, що трудова угода діє з 01.04.2015 року до прийняття рішення щодо призначення у встановленому порядку керівника закладу, тобто до моменту призначення керівника Регіонального фонду, яке відбулось 30.03.2021 року. Стаття 41 КЗпП України, на яку посилається позивач, передбачає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось відповідно до укладеної трудової угоди від 31.03.2015 року та норм чинного законодавства, підстави для задоволення позову відсутні, позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed