overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся 19.04.2021 р. до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 30862,16 грн. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, і у період із 01.10.2015 по 01.02.2021 утворилася заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 27202,92 грн., яку прохали стягнути, з врахуванням індексу інфляції в сумі 2550,64 3% річних в сумі 1108,6 грн. за період з 21.11.2015 по 0.02.2021. 23.04.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, суд про причину неявки не повідомили. Викликалися через оголошення на сайті. Відзвив від відповідачів у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, до суду не надходив. Враховуючи вказане, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів у справі та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання за адресою- [ADDRESS] . У період із 01.10.2015 по 01.02.2021 у відповідачів утворилася заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 27202,92 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 21.11.2015 по 01.02.2021 відповідачам нараховано індекс інфляції в сумі 2550,64 грн. та 3% річних в сумі 1108,6 грн., які підлягають стягненню. В зв`язку з неналежним виконанням боржниками своїх зобов`язань перед товариством, вказана обставина стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернувся 19.05.2020р. до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, і у період з 01.10.2016 по 01.02.2020 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 39266, 16 грн. 25.05.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд про причину неявки не повідомила. Відзвив від відповідача у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.10.2016 по 01.02.2020 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 39266, 16 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 21.11.2016 р. по 01.02.2020 р. боржнику нараховано індекс інфляції в сумі 3385, 5 грн. та 3% річних в сумі 1678,35 грн., які підлягають стягненню. В зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань перед товариством, вказана обставина стала підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся 19.11.2014 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.12.2012 року по 01.11.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 3844,75 грн. , яку прохали стягнути , індекс інфляції в сумі 552,08 грн. та 3 % річних в розмірі 103,43 грн., а всього 4500,26 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання .У період з 01.12.2012 року по 01.11.2014 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 3844,75 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Покладені законодавством зобовязання, щодо оплати послуг з теплопостачання, відповідачі виконували частково, що відповідно до ст. 264 ЦК України свідчить про визнання відповідачами свого боргу та перериває перебіг строку позовної давності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору,одностороння відмова від умов договору не допускається. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.01.2013 по 01.11.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 552,08 грн. та 3% річних в сумі 103,43 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся 20.08.2014 р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачуть за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.08.2010 року по 01.07.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 4530,18 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю. [PERSON] прохала застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин. [PERSON] в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачам послуги з теплопостачання. У період з 01.08.2010 року по 01.07.2014 р. у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 4530,18 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.09.2010 по 01.07.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 470,36 грн. та 3% річних в сумі 298,35 грн. Відповідачка прохала застосувати строк позовної давності в термін три роки до вказаних правовідносин, однак відповідно до п. 10.10. Договору про надання послуг теплопостачання від 17.09.2012 р. сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного договору. Враховуючи вищевикладене, підстав для застосування строку позовної давності не вбачається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся 20.11.2017 року до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позові просила розірвати шлюб між нею, [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 16 червня 2016 року Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №295. Залишити дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «Федак». Свої вимоги мотивує тим, що з 10.08.2002 року вона, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], 08.07.2003, року народження та [PERSON], [INFO]. Проте шлюб 13.08.2009 року між сторонами було розірвано. Причиною для розірвання шлюбу було те, що [PERSON] застосовував до неї фізичне насильство, пиячив, вів аморальний спосіб життя та не старався забезпечити та підтримати нормальні сімейні відносини, забезпечити сім'ю матеріально. Після розірвання шлюбу, на протязі тривалого часу відповідач не відвідував дітей, не брав участі у їхньому вихованні. Однак, починаючи з 2015 року, намагався відновити сімейні відносини. У зв'язку з цим, сторони вдруге зареєстрували шлюб 16.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2016 року серія І-СГ №280336. Проте, як зазначила позивач, відповідач [PERSON] підтримував нормальні шлюбні відносини не довго. З грудня 2016 року відповідач почав знову зловживати спиртним, влаштовувати сварки, застосовувати до неї моральне та фізичне насильство і не ночувати вдома. Вже в лютому 2017 року їй стало відомо про те, що у відповідача є інша жінка, з якою він і проживав в ті періоди, коли ішов з дому. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала надала пояснення, що аналогічні викладеному в позові. Уточнила, що спору щодо проживання дітей у сторін немає, а тому наполягає на вимозі щодо розірвання шлюбу. Просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що доводи позивача відповідають дійсності і він також вважає неможливим збереження сімї. Зясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 16 червня 2016 року Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №295 між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб. В сторін від попереднього перебування у зареєстрованому шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного більше шести місяців та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся 20.11.2018р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.04.2016 по 01.11.2018 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 20047,16 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, суд про причину неявки не повідомили. На адресу суду повернулися повідомлення за закінченням терміну зберігання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.04.2016 по 01.11.2018 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 20047,16 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.06.2016 по 01.11.2018 р. нараховано індекс інфляції в сумі 2725,28 грн. та 3% річних в сумі 802,8 грн., які підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся 20.12.2018р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.07.2014 р. по 01.11.2018 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 22490,83 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. На адресу суду повернулось повідомлення за закінченням терміну зберігання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.07.2014 р. по 01.11.2018 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 22490,83 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.09.2014 р. по 01.11.2018 р. нараховано індекс інфляції в сумі 4560 грн. та 3% річних в сумі 995,97 грн., які підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернувся 21.05.2019р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.04.2013 р. по 01.04.2019 р. утворилася заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 12297, 75 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, суд про причину неявки не повідомила. На адресу суду повернулось повідомлення за закінченням терміну зберігання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.04.2013 р. по 01.04.2019 р. утворилася заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 12297, 75 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов`язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.06.2013 по 01.04.2019 р. нараховано індекс інфляції в сумі 2561,67 грн. та 3% річних в сумі 606,21 грн., які підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся 21.11.2014 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.09.2009 року по 01.11.2014 року утворилася заборгованість в сумі 1346,38 грн. Представник позивача зменшила позовні вимоги та прохала стягнути 3 % річних та інфляційні витрати, посилаючись на те, що основна сума боргу погашена добровільно. Відповідач позов не визнала та пояснила, що не могла сплачувати вчасно у зв'язку із скрутним матеріальним становищем сім'ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.09.2009 року по 01.11.2014 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 1346,38 грн. Боржником заборгованість добровільно сплачено. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.10.2009 по 01.11.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 271,97 грн. та 3% річних в сумі 82,46 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся 21 квітня 2021 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дітей не мають. Спільне проживання з відповідачкою припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя, постійної емоційної напруги та стресів. Взаємна повага відсутня, Поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Добровільної згоди на розірвання шлюбу відповідачка не надає. Шлюб існує лише формально. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка про слухання справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 735). Дітей не мають. Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за різники адресами. Відповідач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся 21 серпня 2020 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 1986 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне проживання з відповідачкою припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. На протязі останніх 3 років сімейне життя поступово погіршувалось через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, та настало відчуження. Шлюбні відносини припинені понад 6 місяців тому. Шлюб існує формально. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала заяву про визнання позову, також просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 червня 1986 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 351. Внаслідок відсутності взаєморозуміння фактично припинили шлюбні відносини. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачці слід залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved