Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідач про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 25900 грн. та судових витрат, мотивуючи тим, що згідно договору позики від 26.06.2012 року відповідач позичив в нього грошові кошти в розмірі 15980 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 2000 доларів США. Укладення даного договору підтверджується нотаріально завіреною заявою відповідача, з кінцевим терміном повернення 17.07.2012 року. Однак, в порушення взятих на себе грошових зобов'язань відповідач борг у визначений договором строк не повернув. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 49680 грн., що становить 2000 доларів США станом на 10.02.2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 26.06.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 15980 грн., що станом на дату укладення договору становило 2000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 17.07.2012 року. Відповідач, нотаріально посвідченою заявою від 26.06.2012 року, підтвердив факт отримання суми позики, відповідно до договору позики, в розмірі 15980 грн., що еквівалентно 2000 доларів США на день укладення договору. Згідно п.1 договору, у випадку зміни встановленого НБУ офіційного курсу долару США до гривні на день повернення позики, порівняно з курсом, який діяв на день укладення договору, сума яка повинна сплачуватись підлягає перерахуванню згідно встановленого НБУ офіційного курсу долару США до гривні на день оплати. В ст.1046 ЦК України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Проте відповідач по даний час зобов'язання згідно договору позики не виконав. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики від 26.06.2012 року. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1, 612, 625, 1046, 1049 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79 ч.1, 3, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved