Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач в серпні 2016 звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем [PERSON] 19.02.2008 року було укладено договір кредиту № HMІВАА00000611 на суму 11849,71 доларів США на термін до 18.02.2011 р. Позивач надав дані кошти, а відповідач [PERSON] їх отримала і зобовязалась сплачувати відсотки за користування кредитом, та свого зобов'язання не дотримала, заборгувавши станом на 23.06.2016 року 34427,82 доларів США з них: 7546,13 доларів США заборгованість за кредитом, 942,04 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 74,90 заборгованість по комісії за користування кредитом, 25864,75 доларів США пеня. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач просить стягнути на його користь з відповідача та співвідповідача [PERSON] (поручителя за договором від 19.02.2008р.) частину суми заборгованості: 7546,13 доларів США заборгованість за кредитом, 942,04 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 74,90 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, всього - 8563,07 доларів США, а також судові витрати по справі. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачам надсилалися судові повістки за місцем проживання у відповідності до ч. 3 ст. 76 ЦПК України (через ЖКК «Будівельник» та ЖЕК № 3), в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вони вважаються повідомленими про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем [PERSON] 19.02.2008 року було укладено кредитно-заставний договір № HMІВАА00000611, згідно якого [PERSON] отримала 11849,71 доларів США кредиту з умовою сплати відсотків за користування кредитом 14,28% річних та остаточного погашення кредиту не пізніше 18.02.2011 року. Між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та співвідповідачем [PERSON] 19.02.2008 року було укладено договір поруки на забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань перед банком за кредитно-заставним договором № HMІВАА00000611. Сторонами погоджено солідарну відповідальність поручителя і позичальника та припинення поруки після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, відсотках за кредитом, комісії, сплативши їх частково. Відповідно до розрахунку позивача, станом на 23.06.2016 року заборгованість в межах заявлених позовних вимог становить 7546,13 доларів США заборгованість за кредитом, 942,04 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 74,90 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, всього - 8563,07 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за використаним позивачем курсом НБУ станом на 23.06.2016 року 24,89 грн. за 1 долар США становить 213134,81 грн. Вказані кошти, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути на користь позивача в повному обсязі в судовому порядку. Разом з тим, заборгованість підлягає стягненню лише з відповідача як позичальника, а в задоволенні вимог до співвідповідача як поручителя слід відмовити, оскільки його порука перед банком за договором поруки від 19.02.2008 року припинилася. Так, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У даній справі платежі на погашення кредиту мали здійснюватись щомісячно, а строком остаточного виконання основного зобовязання за кредитним договором є 18.02.2011 року. Верховним Судом України в постанові від 19 лютого 2008 року у справі № 6- 53цс14 висловлено із зазначеного приводу наступну обовязкову до застосування правову позицію. Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Порука припинилась у даній справі 18.02.2016 року (18.02.2011 року + 5 років), а з позовом до поручителя позивач звернувся в серпні 2016 року, тобто після припинення строку дії поруки. Отож, в задоволенні вимог до поручителя (співвідповідача у справі) позивачу слід відмовити. Судові витрати у справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, в сумі 3197,02 грн. і їх також слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial