Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати дійсним договір, укладений 10.08.2015р. між [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] Свої вимоги мотивує наступним. 10.08.2015р. між сторонами укладено договір, який ними підписано. Згідно даного договору, ФОП [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], здійснювала пошук квартири в м.Сокаль для купівлі, відповідно до попередньо узгоджених критеріїв. Також, згідно даного договору ФОП [PERSON] повинна була здійснити супровід укладення договору купівлі-продажу. [PERSON] та [PERSON] повинні були сплатити ФОП [PERSON] послуги в сумі по 200 доларів США кожен. [PERSON] виконала свої зобовязання за даним договором, знайшла квартиру, забезпечила узгодження ціни квартири та попередньої згоди на укладення договору купівлі-продажу. Підписавши спірний договір, сторони зобовязалися укласти договір купівлі-продажу квартири та погодилися з відповідальністю у випадку відмови (ухилення) від даного договору. Пунктом 14 договору передбачено, що у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу у визначені даним договором термін та умовах, вона не буде витребовувати від продавця завдаток. Однак даний договір було розірвано [PERSON] в односторонньому порядку 19.08.2015р. Нотаріальне посвідчення повинно було відбутися 05.09.2015р., однак [PERSON] даних умов не виконала. Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося його часткове виконання, даний договір може бути визнаний судом дійсним. В судовому засіданні представники позивача, позов підтримали, навели суду обставини, викладені в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні позову не визнали, пояснили, що жодна із сторін не ухилялася від нотаріального посвідчення. Договір передбачає укладення основного є попереднім. Має укладатися в такій самій формі нотаріальне посвідчення. Тому вважається нікчемним. [PERSON] повернула відповідачці 1000 доларів США завдатку та [PERSON] повернула їй 200 доларів США. [PERSON] не надала повної інформації щодо нерухомого майна, не мала змоги зняти дочку з реєстрації місця проживання в квартирі, оскільки та перебувала за кордоном. Також, щодо гаража були спори тощо, а тому вона вирішила не купувати квартиру. Вислухавши відповідача та представників сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, з договору від 10.08.2015р. вбачається, що продавець [PERSON] з одного боку та покупець [PERSON] з другого боку домовилися про продаж квартири та земельної ділянки в м.Сокаль за 18000 доларів США. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу визначено на 05.09.2015р. (п.3 договору). Пунктами 6 та 7 передбачено, що покупець та продавець визнають, що знаходження квартири та досягнення згоди про укладення договору купівлі-продажу відбулося за сприяння АН «Ваша оселя» та зобовязуються сплатити по 200 доларів США. Продавець гарантує згоду інших співвласників обєкта продажу на укладення договору купівлі-продажу, а також те, що обєкт не проданий, не подарований, не є обєктом застави, не є предметом судового спору тощо (п.9 договору). Згідно п.14 договору, у випадку відмови від укладення договору купівлі-продажу у визначений строк, покупець не буде витребовувати від продавця повернення переданого завдатку. Також, в договорі рукописним текстом зазначено, що даний договір 19.08.2015р. розірвано, що сторони засвідчили своїми підписами. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі, що регламентовано ст.635 ЦК України. Частиною 2 ст.635 ЦК України визначено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно частини 3 даної статті, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, попередній договір від 10.08.2015р. також підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В судовому засіданні встановлено, що жодна із сторін не ухилялася від нотаріального посвідчення договору, що ствердили як представник позивача, так і відповідач. В свою чергу, причиною відмови [PERSON] від придбання в [PERSON] слугувало те, що остання не надала повної інформації щодо обєктів купівлі-продажу труднощі зі зняттям з реєстраційного обліку осіб, спори щодо прав на окремі обєкти тощо. З огляду на зазначене, жодних підстав визнання дійсним попереднього договору від 10.08.2015р. судом не встановлено, що свідчить про безпідставність позовної вимоги [PERSON]

Outcome: dismissed