Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.07.2015 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], щодо нежилого приміщення загальною площею 152,4 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київськогого міського нотаріального округу Єгоровою М.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2109. Посилається в обґрунтування позовних вимог на Рішення Печерського районного суду м.Києва від 30.11.2016р. , яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення [ADDRESS], загальною площею 152,4 кв. м., укладений 26 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Золота осінь» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 967, витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] нежиле приміщення [ADDRESS] загальною площею 152,4 кв. м. За спірним договором ним було сплачено 1300 000 грн., які просить стягнути з відповідача застосувавши реституцію наслідків недійсності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив задовольнити. Відповідачка проти позову заперечувала . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого . Встановлено , що 26 червня 2015 року був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення [ADDRESS], загальною площею 152,4 кв. м. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Золота осінь» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 6 липня 2015 року щодо нежилого приміщення [ADDRESS] загальною площею 152, 4 кв. м. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Правосудовою М.В. та зареєстровано в реєстрі за № 742. На підставі вказаного договору право власності на нежиле приміщення зареєстровано за [PERSON] 20 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2109. На підставі вказаного договору право власності на нежиле приміщення зареєстровано за [PERSON] Купівля об'єкту нерухомості [PERSON] стверджується квитанцією від 20.07.2015р. на суму 1300 000 грн. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30.11.2016р. визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення [ADDRESS], загальною площею 152,4 кв. м., укладений 26 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Золота осінь» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 967, витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] нежиле приміщення [ADDRESS] загальною площею 152,4 кв. м. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України. При таких обставинах суд приходить до висновку , що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.07.2015р. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Проте застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ЦК України, а саме реституції як способу захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Тому суд приходить до висновку про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені за договором кошти в розмірі 1300 000 грн. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 8 000 грн.

Outcome: approved