Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.10.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Енергодар зроблено відповідний актовий запис № 392. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що з 24.05.2014 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачем припинено, подальше спільне життя та примирення неможливе. Просить суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письму заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.16). У судове засідання відповідач не з`явилась повторно, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала, про причину неявки суд не повідомив, до суду повернулися конверти на ім'я відповідача з відміткою пошти (а.с.13, 17), які надсилалися судом за адресою місця реєстрації відповідача, згідно інформаційної довідки (а.с.10), яка співпадає з адресою місця проживання відповідача зазначену позивачем в позовній заяві. Відповідно до ч.1ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, позивачка просить суд розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача, відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу в заочному провадженні у відсутності відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. На підставі з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 20 жовтня 2012 року, актовий запис № 392, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). За змістом ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ч.2 ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки воно суперечить інтересам однієї зі сторін, а отже шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved