Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Львівської міської ради про визнання права власності на в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] числі [ADDRESS] ий [ADDRESS] кв; коридор - [ADDRESS] .кв: кухня - 4,9 м.кв. санвузол - 2,9 м.кв.; сходова клітка - 5,3 м.кв.ий поверх: 4-та кім - 21,7 м.кв; 5-та кім -13.00 м.кв; сходова клітка - 14,00 м.кв; коридор - 12,2 м.кв.; кухня - 15,3 м.кв; балкон - 0,4 м.кв.; санвузол - 5,00 м.кв.мансарда: сходова клітка - 15,2 м.кв; коридор - 7,9 м.кв; 6-та кімната - 17,00 м.кв.; 7-ма кімната - 22,7 м.кв.; 8-ма кімната - 13,7 м.кв.у будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] 1958р/н, (дівоче прізвище [PERSON] ) є спадкоємцем за заповітом після своєї мами [PERSON] 1934 р/н, померлої [INFO] . Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Железнодорожним бюро ЗАГС города Львова 08.08.1958 року. Позивач за цим позовом, [PERSON] 1958р/н, змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Львівським палацом урочистих подій 05.10.1978р. \~ \~ \~ \~Спадкова маса, після померлої [PERSON] . складає квартиру [ADDRESS] квартира була приватизована [PERSON] та її сином [PERSON] [INFO] ., про що є Свідоцтво № [NUMBER] від 25.11.1994р про право спільної сумісної власності, видане Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради народних депутатів Розпорядженням № 1130 від 25.11.1994р. Відповідно до технічних характеристик дана квартира складалась з 2-х кімнат; житлова площа 27,9м.кв.: 1-ша кім [ADDRESS] 14,8 м.кв, кухня 5,2 м.кв., ванна 3 м .кв, коридор 1,6, 4,2, 1,6 м.кв., вбудованої шафи 1,3 м.кв, балкон 04, м.кв; загальна площа - 46,8 м.кв. ( технічний паспорт 1994р.). \~ \~ \~ \~ \~26.03.2002р.\~ [PERSON] ,\~яка постійно\~проживала до\~дня смерті\~ та\~була зареєстрована\~за \~вказаною вище\~ адресою,\~ \~отримала \~Дозвіл на\~виконання будівельних\~ робіт\~№139/02\~ Інспекції\~державного архітектурно-будівельного\~ контролю\~Львівської міської\~ради на\~перепланування квартири [ADDRESS] добудовою та надбудовою. На той час [PERSON] була пенсіонерка, мала повних 68 років, її доходом була пенсія. Я весь тягар по переплануванні квартири взяла на себе: здійснювала оплату роботи та будівельних матеріалів, проектів та супутніх витрат. \~ \~ \~ \~ Рішенням\~виконавчого комітету\~Львівської \~міської ради\~№483\~07.11.2002р\~було затверджено\~ Акт\~державної технічної\~комісії про\~готовність закінченого\~будівництвом об`єкта\~до експлуатації:\~з \~надбудовою квартири [ADDRESS] . Дані Рішення та Акт виготовлені на імя [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за вказаною адресою.( копія рішення та копія акту додаються). \~ \~ \~ \~ 07.06.2002р\~Львівське \~обласне державне\~ комунальне\~бюро технічної\~інвентаризації та\~експертної \~оцінки,\~видав \~мені \~технічний паспорт\~на квартиру [ADDRESS] , яка мала такі технічні характеристики: 1,2 мансардний поверх; скаладалася з 8-ми кімнат, житлов площа - 140,3 м.кв. Просить позов задоволити. В судовому засіданні пред`явлений позов підтримано в повному обсязі із підстав, викладених у фабулі позовної заяви. Просить позов задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні заперечила щодо заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, об`єктивно оцінивши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити із наступних підстав. Судом установлені наступні обставини. [PERSON] 1958р/н, (дівоче прізвище [PERSON] ) є спадкоємцем за заповітом після своєї мами [PERSON] 1934 р/н, померлої [INFO] . Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Железнодорожним бюро ЗАГС города Львова 08.08.1958 року. Позивач за цим позовом, [PERSON] 1958р/н, змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Львівським палацом урочистих подій 05.10.1978р. \~ \~ \~ \~Спадкова маса, після померлої [PERSON] . складає квартиру [ADDRESS] квартира була приватизована [PERSON] та її сином [PERSON] [INFO] ., про що є Свідоцтво № [NUMBER] від 25.11.1994р про право спільної сумісної власності, видане Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради народних депутатів Розпорядженням № 1130 від 25.11.1994р. Відповідно до технічних характеристик дана квартира складалась з 2-х кімнат; житлова площа 27,9м.кв.: 1-ша кім [ADDRESS] 14,8 м.кв, кухня 5,2 м.кв., ванна 3 м .кв, коридор 1,6, 4,2, 1,6 м.кв., вбудованої шафи 1,3 м.кв, балкон 04, м.кв; загальна площа - 46,8 м.кв. ( технічний паспорт 1994р.). \~ \~ \~ \~ \~26.03.2002р.\~ [PERSON] ,\~яка постійно\~проживала до\~дня смерті\~ та\~була зареєстрована\~за \~вказаною вище\~ адресою,\~ \~отримала \~Дозвіл на\~виконання будівельних\~ робіт\~№139/02\~ Інспекції\~державного архітектурно-будівельного\~ контролю\~Львівської міської\~ради на\~перепланування квартири [ADDRESS] добудовою та надбудовою. На той час [PERSON] була пенсіонерка, мала повних 68 років, її доходом була пенсія. Я весь тягар по переплануванні квартири взяла на себе: здійснювала оплату роботи та будівельних матеріалів, проектів та супутніх витрат. \~ \~ \~ \~ 07.11.2002р\~Рішенням виконавчого\~комітету Львівської\~ міської\~ради №483\~було затверджено\~ Акт\~державної технічної\~комісії про\~готовність закінченого\~будівництвом об`єкта\~до експлуатації:\~з \~надбудовою квартири [ADDRESS] . Дані Рішення та Акт виготовлені на імя [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за вказаною адресою.( копія рішення та копія акту додаються). \~ \~ \~ \~ 07.06.2002р\~Львівське \~обласне державне\~ комунальне\~бюро технічної\~інвентаризації та\~експертної \~оцінки,\~видав \~мені \~технічний паспорт\~на квартиру [ADDRESS] , яка мала такі технічні характеристики: 1,2 мансардний поверх; скаладалася з 8-ми кімнат, житлов площа - 140,3 м.кв. Даним переплануванням жодних прав третіх осіб, в тому числі, сусідів порушено не було . Також не було заподіяно жодної шкоди будинку по [ADDRESS] і прибудинковій території. Жодних скарг, заяв в органи місцевого самоврядування, правоохоронні органи за весь період з 2002 р. по даний час не надходило. Також не було оскаржено в ДАБІ , органи місцевого самоврядування, прокуратуру дозвільні документи, Акт прийняття в експлуатацію квартири [ADDRESS] Питання землекористування вирішено не було, оскільки на момент отримання дозвільних документів у 2002р. чинним законодавством України не передбачалось право власності чи користування земельною ділянкою. Позивач не могла придбати землю у свою власність чи користування і з власної ініціативи, оскілки згідно ст. 42 ЗК України, прибудинкові території багатоповерхових будинків або їх частини не можуть бути передані окремим мешканцям. Жодних самочинних робіт щодо спірної квартири позивач не проводила. Внаслідок проведених будівельних робіт нових об`єктів нерухомості не створено. Права та інтереси мешканців будинку чи прилеглих територій не порушено. Позивачка виконала обов`язки власника житла по забезпеченню його схоронності, капітальному ремонту, передбачені стст. 151, 177, 179 ЖКУкраїни, п.8 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджене Постановою КМ Украхни №57 від 08.10.1992р.До цього часу відомості про квартиру [ADDRESS] загальною площею 233,5 м.кв.не були внесені до державного реєстру речових прав та їх обтяжень. 11.12.2001р в Іспанії помирає [PERSON] [INFO] р/ [INFO] [PERSON] [INFO] померла і не встигає оформити документи на спадщину після сина, [PERSON] [INFO] , оскільки неможливо було отримати в Україні свідоцтво про смерть ( син помер закордоном і апостиль вдалося виготовити 14.10.2016р.). \~ \~ \~ \~З огляду на вищевказану ситуацію на дані правовідносини поширюється ст. 1276 ЦК України, яка говорить, що якщо спадкоємець за законом чи заповітом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки у спадщині переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування зобов`язаний подати до суду про визнання спадщини відумерлою. Львівська міська\~рада,\~яка представляє\~ Львівську\~територіальну громаду\~,\~ \~зобов`язана \~ визнавати\~ Ѕ\~квартири [ADDRESS] , як відумерлу спадщину, тому я змушена звертатися в суд. Відповідно до ст.. 331 .ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову, в якій зробив такий правовий висновок: \~«Згідно з вимогами\~статті 392 Цивільного Кодексу\~ України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Абз.\~5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004)\~6 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту», ухваленої на 114-й сесії Комітету міністрів від 12.05.2004\~року передбачено, що відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення. Зокрема, у п.\~145 рішення від 15.11.1996\~року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. У п.\~75 рішення Європейського суду з прав людини від 5.04.2005\~року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст.\~8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.06.2013\~року у справі №6-32цс13. Відтак, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання, що пред`явлений позов підставний та підлягає до задоволення з метою усунення невизначеності у взаємовідносинах позивача та відповідачів, захисту порушених майнових прав позивача шляхом створення необхідних умов для реалізації зазначених прав та запобігання діям з боку відповідачів, які перешкоджають їх здійсненню.

Outcome: approved