Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №1939/03 від 05 листопада 2012 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 9000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 14836,49 грн. та включає в себе: 8971,87 грн. заборгованості за кредитом, 3827,48 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1670,78 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 366,36 грн. трьох процентів річних, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення у пресі, а також шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №1939,03 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.19). Яким передбачено, що банк відкриває фізичній особі поточний рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операції з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, та надає встановлює відповідачеві кредит у сумі 9 000 грн. зі сплатою 24% річних у порядку, визначеному цим договором. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0%. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 % процентів річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, однак позичальник - відповідач по справі, своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.6, 9-12), за яким існує заборгованість, яка включає в себе 8971,87 грн. заборгованості за кредитом, 3827,48 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Інфляційні витрати за несплату процентів за користування кредиту становлять 1670,78 грн., які розраховують як частка добутку суми несплачених процентів за кожен місяць та проценту інфляції за період з листопада 2012 року по квітень 2017 року включно за кожен місяць прострочення і різниці 100% та суми сплачених процентів за кожен місяць. Три проценти річних за несплату процентів за користування кредитом розраховуються за формулою (3% х сума несплачених процентів за кожен місяць х кількість прострочених днів за період з 05 листопада 2012 року по 04 квітня 2017 року включно, за кожен місяць прострочення) / 365, та дорівнюють 366,36 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором №1939/03, укладеним 05 листопада 2012 року з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14836,49 грн., що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved