Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання прилюдних торгів недійсними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.04.2014 р. ПП «Нива-В.Ш.» провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири № 37, загальною площею 62,9 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] яка була передана в іпотеку ТзОВ «Факторинг Україна». 19.09.2013 р. старшим державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «ОТП Банк» 61113,33 дол. США, що еквівалентно 484628,71 грн. по курсу НБУ станом на 28.01.2011 р. та 34519,48 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що розташована по [ADDRESS] та належала їй на праві приватної власності. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 р. та договору відступлення права вимоги від 7.06.2010 р. ПАТ «ОТП банк» відступив, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Таким чином, до ТзОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача та на момент проведення торгів іпотечне майно не перебувало в іпотеці ПАТ «ОТП Банк», а відтак, державним виконавцем порушено права іпотекодержателя, оскільки прилюдні торги були проведені без його згоди та відома. Крім того, вважає, що ним не було пропущено строку позовної давності так як про реалізацію майна іпотеко держатель дізнався лише 5.08.2014 р., з моменту надходження коштів від реалізації на рахунок ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». З огляду на наведені вище обставини, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, зіслався на обставини викладені в позові. Додав, що до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому, на момент проведення прилюдних торгів 17.04.2014 р. іпотечне майно відповідно до виконавчого документа не перебувало в іпотеці ПАТ «ОТП Банк», відтак державним виконавцем грубо порушено їхні права як іпотекодержателя так як вони не хотіли реалізовувати іпотечне майно. Крім того, у зв'язку з тим, що їм не було відомо про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, квартири [ADDRESS], вони не змогли погодити ціну та вплинути на реалізацію майна. Він не приймав участі у виконавчому провадженні, а також, вважає, що телефонні повідомлення не входить до порядку проведення виконавчого провадження. Про реалізацію майна, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» дізналось лише після надходження коштів за результатами прилюдних торгів. Вважає позов обґрунтованим та просить його задовольнити. Представник відповідача ПП «Нива-В.Ш.» в судове засіданні не з'явився, подав письмове заперечення, згідно якого заперечив щодо задоволення позову. Вказав, що підставами визнання прилюдних торгів недійсними є як правило порушення приписів нормативно-правових актів, якими встановлюється порядок реалізації арештованого майна. Протоколом присутності на прилюдних торгах від 17.04.2014 р. встановлено, що торги проведено без порушень та в учасників торгів не має зауважень, а тому з боку філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» вчинені усі законні дії щодо реалізації предмета іпотеки. Крім того, ними здійснено оголошення про проведення прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до початку їх проведення у двох місцевих друкованих засобах масової інформації, газеті «Львівська пошта» та газеті «Високий замок», а також, повідомлено учасників виконавчого провадження про час та місце проведення прилюдних торгів. Відтак вважає, що позивач не надав суду жодних доказів того, що торги відбувались із порушенням норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та ЗУ «Про іпотеку», а тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ВДВС Червоноградського МУЮ, в судовому засіданні пояснив, що 19.09.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON], [PERSON] в користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 61113,33 дол. США та 34519,48 грн. де застосовувався спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу. 20.02.2014 р. державним виконавцем скеровано пакет документів для реалізації майна боржника, а саме: квартири [ADDRESS] та 18.03.2014 р. на електронну адресу представника ПАТ «ОТП Факторинг» [PERSON] скеровано копію звіту про оцінку майна боржників, заперечень щодо вартості не надходило. 17.04.2014 р. філією № 14 ПП «Нива-В.Ш.» проводились прилюдні торги з реалізації вказаного майна і 6.06.2014 р. на адресу відділу надійшла заява стягувача про перерахунок коштів отриманих від реалізації іпотечного майна в якій вказано, що кошти необхідно перерахувати на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Вважає, що Товариство в осіб представника [PERSON] було інформоване про хід виконавчого провадження та про виставлення іпотечного майна на примусову реалізацію на прилюдних торгах. Крім того, вказав, що позивачем пропущено строк позовної давності. Виходячи з наведеного, просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що на прилюдних торгах придбав квартиру, що розташована по [ADDRESS] де зробив ремонт та на даний час проживає разом із своєю сім'єю. Вважає, що прилюдні торги були проведені з дотриманням норм чинного законодавства, а тому позов є безпідставним. Також, вказав, що позивачем пропущено трьох місячний термін звернення до суду. З огляду на наведене просить відмовити в задоволенні позову. Пояснення відповідача підтримав і його представник [PERSON] Представник третьої особи Кусий А.В. в судовому засіданні позов підтримав, зокрема, вказав, що з 2012 р. працює в ПАТ «ОТП Банк». В 2012 році мав довіреність на представництво інтересів банку та в цьому ж році звертався у виконавчу службу від імені банку із заявою про виконання судового рішення про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, підтвердив, що являється представником ПАТ «ОТП Факторинг України». Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2013 р., старшим державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Пограничним В.І. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1223 виданого 6.06.2010 р. Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «ОТП Банк» 61113,33 дол. США, що еквівалентно 484628,71 грн. по курсу НБУ станом на 28.01.2011 р. та 34519,48 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи встановлено, що 28.10.2013 р. державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника, а саме: квартири [ADDRESS] та винесено постанову про призначення експерта для оцінки вартості майна боржника. 28.11.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження. 23.01.2014 р. на адресу стягувача ПАТ «ОТП Факторинг» направлено повідомлення про авансування витрат в сумі 2420 грн. пов'язаної із проведенням експертної оцінки майна боржника. 27.01.2014 р. представником ПАТ «ОТП Факторинг» [PERSON] на електронну адресу ВДВС Червоноградського МУЮ скеровано технічний паспорт на вказану квартиру. 4.02.2014 р. державним виконавцем скеровано повідомлення про вартість майна, що належить на праві приватної власності [PERSON] В цей день в телефонному порядку по мобільному телефоні представнику ПАТ «ОТП Факторинг» [PERSON] було повідомлено вартість майна, яке належить боржнику. Заперечень щодо вартості майна не було, про що складено відповідний акт. 20.02.2014 р. державним виконавцем скеровано пакет документів для реалізації майна боржника та 18.03.2014 р. на електронну адресу представника ПАТ «ОТП Факторинг» [PERSON] скеровано копію звіту про оцінку майна [PERSON] 17.04.2014 р. філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» проводились прилюдні торги з реалізації описаного й арештованого майна, а саме: квартири [ADDRESS]. 6.06.2014 р. на адресу ВДВС Червоноградського МУЮ надійшла заява стягувача про перерахунок коштів отриманих від реалізації іпотечного майна, в якій вказано про необхідність перерахунку коштів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У відповідності до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 р. та договору про відступлення права вимоги від 7.06.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 6.08.2008 р. та договором іпотеки укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Також, з витягу про державну реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 17.06.2010 р., встановлено, що відбулась заміна відступлення права та таке перейшло від ЗАТ «ОТП Банк» до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно витягів із газет «Львівська пошта» від 1.04.2014 р. № 35, від 11.03.2014 р. № 26, «Високий Замок» від 1.04.2014 р. № 48, 11.03.2014 р. № 36 ПП «Нива-В.Ш.» до початку проведення прилюдних торгів здійснено оголошення про їх проведення. На підставі протоколу філії 14 ПП «Нива- В.Ш.» № 1414163-6 від 17.04.2014 р. про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), встановлено, що [PERSON]., як переможець торгів придбав квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,9 м.кв. Ч.3 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Як вбачається з витягу з електронної пошти по вищевказаному виконавчому провадженню здійснювалась переписка між державним виконавцем та [PERSON], зокрема на адресу ВДВС надходили вхідні листи від представника позивача із звітами по [PERSON] та заявою про перерахунок коштів. Відтак, суд приходить до переконання, що представнику позивача було відомо про проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного арештованого майна і останній діяв в інтересах ПАТ «ОТП Факторинг України». Крім того, статті 1, 2 ЗУ «Про виконавче провадження» визначають, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці). Крім зазначеного Закону, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено також Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року. Як вбачається зі змісту зазначених нормативно-правових актів, ними зокрема закріплено загальні правові основи організації та діяльності органів державної виконавчої служби, визначено їх компетенцію та завдання, визначено склад учасників виконавчих проваджень та закріплено їхні права та обов'язки. Розглядаючи повноваження державних виконавців в рамках предмету спору, судом встановлено, що до їх повноважень входить тільки здійснення підготовчих дій з метою проведення прилюдних торгів, зокрема здійснення арешту і опису майна боржника, призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, тощо, самі ж прилюдні торги з реалізації арештованого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, що мають право здійснювати операції з нерухомістю і визначені на тендерній (конкурсній) основі і з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» п.5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5). Судом встановлено, що одним із прав учасників виконавчого провадження визначених ЗУ «Про виконавче провадження» (ст. 82) є оскарження порушень (дій або бездіяльності), допущених державним виконавцем при здійсненні ним своїх повноважень, зокрема і щодо визначення вартості або оцінки майна. Враховуючи вищевикладене, а також те, що дії або бездіяльність державних виконавців у виконавчому провадженні мають самостійний спосіб оскарження визначений ЗУ «Про виконавче провадження» та тим процесуальним законом на підставі якого було ухвалено рішення, яке підлягає примусовому виконанню, суд приходить до висновку, що такі дії або бездіяльність здійснені або допущені державним виконавцем під час проведення виконавчих дій при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, та не оскаржені у встановленому Законом порядку, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Такої ж позиції дотримується Верховний суд України в своїх Постановах № 6-116цс12 від 24.10.2012 року та № 6-140цс12 від 26.12.2012 року, які є обов'язковими для всіх судів відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Також, судом встановлено, що порядок реалізації нерухомого майна, на яке звернено стягнення, регулюється Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та Законом України «Про іпотеку». Що стосується правил проведення прилюдних торгів то вони безпосередньо передбачені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, яке визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно. Так зі змісту зазначеного Тимчасового положення вбачається, що воно дає визначення прилюдним торгам, які є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення в редакції чинній на день виникнення правовідносин), а також встановлює правила проведення зазначених торгів (розділи 3, 4, 6 Тимчасового положення). З системного аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах в сукупності з ст.ст. 650, 655, 656 ЦК України, а також враховуючи особливості передбачені щодо проведення прилюдних торгів, вбачається, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на загальних підставах у зв'язку з недодержання в момент її вчинення вимог передбачених ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи приписи зазначених норм ЦК України, суд приходить до висновку, що однією із підстав недійсності укладеного за результатами проведення прилюдних торгів правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення, а тому безпосередньою підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення саме правил проведення торгів, які визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, а саме порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, вирішальним є те, що зазначені порушення мають бути суттєвими і впливати на формування результатів прилюдних торгів та продаж майна боржника. Статті 10, 11, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного цивільно-процесуального законодавства України, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження порушення відповідачами правил проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], загальною площею 62,9 кв. м., визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, що мало б суттєве значення і вплинуло на правильність формування результатів їх проведення, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність відмови про визнання зазначених прилюдних торгів, результати яких оформлені протоколом від 17.04.2014 р. № 1414163-6, недійсними. Приймаючи рішення у даній справі, суд також звертає увагу на те, що згідно ст. 48 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Заявою представника АТ «ОТП Банк» Кусого А.В. від 6.06.2014 р. стверджується, що останній надав на адресу ВДВС Червоноградського МУЮ реквізити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» для перерахування коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна [PERSON] З огляду на наведене, на думку суду, представники АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» знали про наведені ними порушення, однак, в законодавчо встановлений строк не звернулись до суду. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, не знайшли своє доведення в судовому засіданні є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed