Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] фактичних витрат пов'язаних з навчанням, а саме - грошових коштів в розмірі 28 635, 40 гривень. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 року № 714 [PERSON] з 01 вересня 2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Відповідачу було присвоєно спеціальне звання та надано необхідне речове забезпечення, а також прийнято на державне забезпечення. Крім того, 09.09.2008 року між КНУВС та [PERSON] укладено договір № КР - 4 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше, як три роки відповідно до п. 2.3.6 цього договору, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2008 року по 28.06.2012 року у відповідності з підписаним договором відповідач [PERSON] у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 31.07.2012 року № 276 о/с дск [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за порушення дисципліни (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Сума витрат на утримання за період навчання [PERSON] складає 28 635, 40 грн., які відповідач добровільно не відшкодовує, а тому просить суд в примусовому порядку стягнути їх на користь інституту. Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причин неявки суду не сповістив. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача не заперечує. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 року № 714 [PERSON] з 01 вересня 2008 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, та було присвоєно спеціальне звання та надано необхідне речове забезпечення, а також прийнято на державне забезпечення. 09.09.2008 року між КНУВС та [PERSON] укладено договір № КР - 4 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше, як три роки відповідно до п. 2.3.6 цього договору, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання, зазначені розділи договору відповідають вимогам п. 2 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313. З'ясовано, що загальна сума витрат на утримання [PERSON] в період навчання з 01.09.2008 року по 28.06.2012 року, складає 28 635, 40 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять п'ять гривень сорок копійок), згідно розрахунку витрат, що підтверджується довідкою від 20.08.2014 року. Згідно п. 2.3.6 Договору, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору, особа зобов'язана відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Наказом УМВС України в Кіровоградській області № 276 о/с від 31.07.2012 року [PERSON] був звільнений з органів МВС за порушення дисципліни відповідно до п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Таким чином, виходячи з положень вищевказаного договору № КР-4 від 09.09.2008 року про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України, відповідач звільнившись зі служби в органах МВС України в області до перебігу трирічного терміну повинен відшкодувати понесені на його навчання витрати. На адресу відповідача за підписом проректора з економічних питань та матеріального забезпечення НАВС направлявся лист № 46/7776 від 28.12.2012 року про добровільне відшкодування фактичних витрат за навчання в сумі 28 635, 40 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять п'ять гривень сорок копійок), однак кошти [PERSON] добровільно не сплачені. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованістьпозову та його задоволення та стягнення з відповідача судових витрат в сумі 286, 35 грн. (двісті вісімдесят шість гривень тридцять п'ять копійок), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved