Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів, у якому просить: визначити додатковий строк тривалістю шість місяців для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що у 2009 році зареєстрував шлюб із [PERSON] . У 2011 році від шлюбних відносин народилась дочка. Сім`я з часу укладення шлюбу проживали у квартирі [ADDRESS] разом із батьками дружини. У серпні 2015 році дружина раптово померла від тяжкої хвороби, однак позивач із дочкою надалі проживав у цій квартирі. Згодом придбав квартиру у цьому ж будинку. Часто перебуває у відрядженні за кордоном, однак дочка залишається проживати із матір`ю покійної дружини. З червня 2015 року [PERSON] (батько покійної дружини) у спірній квартирі не проживає. Зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить відповідачам, їх донці та покійній дружині (дочці відповідачів). Після смерті дружини між сторонами було усна домовленість про успадкування її частки дочкою померлої [PERSON] , яка фактично прийняла її, оскільки проживали із спадкодавцем на момент її смерті, як одна сім`я. В кінці 2019 року стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дружини звернувся її батько. Вважає, що з об`єктивних причин пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини за законом, адже: хвороба та в подальшому смерть дружини стали величезним ударом, як для нього так і для родини в цілому; перебування дочки у шоковому стані після смерті матері; після смерті дружини періодично тривалий час перебував у відрядженнях за кордоном по роботі; був впевнений, що до нотаріальної контори із заявою для оформлення спадщини після смерті дружини ніхто не звертався, адже була домовленість про перехід частки спадкодавця до її дочки; батько померлої дружини вів антисоціальний спосіб життя, не провідував дружину у лікарні, не надав жодної матеріальної допомоги на її лікування, а відтак всі ці обставини вплинули на своєчасне подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України просить позов задовольнити. 10 грудня 2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи, що внучка прийняла спадщину фактично, а відтак відсутній спір про право. Жодним чином не заперечує щодо прийняття спадщини онукою після смерті її матері [PERSON] , а тому вважає, що позивач не вжив заходів досудового врегулювання спору. Встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу [PERSON] то така не доведена у встановленому законом порядку. Залучення співвідповідачем [PERSON] є безпідставним адже така не прийняла спадщини, а тому є неналежним відповідачем у цій справі. У зв`язку із наведеним просить у позові відмовити. Відповідачем [PERSON] не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 30 жовтня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалось з поважних причин. 27 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 08 квітня 2020 року відповідачем [PERSON] надіслано до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить позов задовольнити. 08 квітня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити з підстав викладених у заяві по суті. Не заперечує проти заочного вирішення справи. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 18.03.2020 під час фіксування судового засідання технічним засобом повідомлений про наступну дату засідання. Таким чином, враховуючи, що відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов, а відповідачем [PERSON] заяву про визнання позову повністю, належне повідомлення сторін, з урахуванням поданих заяв учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних даних у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 12.02.2009. Від шлюбних відносин у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження / арк. спр. 18, 20/. [INFO] [PERSON] померла у віці 27 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть / арк. спр. 19/. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласинками нерухомого майна, яким на праві спільної сумісної влсності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухома майно та свідоцтвом на право власності на нерухоме майно / арк. спр. 11, 12/. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме ј частину у праві спільної сумісної власності в вищевказаній квартирі. За життя [PERSON] заповіту не склала. Оскільки позивач у встановлений законодавством строк не звернувся після смерті своєї дружини із заявою про прийняття спадщини за законом, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо встановлення такого строку у судовому порядку, що регулюється ст. 1272 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція викладено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування». Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що відповідно до повідомлення Шостої Львівської державної нотаріальної контори спадкоємцю [PERSON] зазначено, що у провадженні нотаріальної контори перебуває спадкова справа № 374/2016 після смерті [PERSON] , яка заведена за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] . Роз`яснено, що спадкоємець, який спадщину своєчасно не прийняв, тобто не проживав зі спадкодавцем за однією адресою, та не подав у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, має право звернутися до суду для встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини та подати з цього питання відомості про звернення до суду до 01.11.2019 /арк. спр. 27/. Відповідно до акта з місця реєстрації ОСББ «Максимовича» від 17.10.2019 встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою - [ADDRESS] з червня 2015 року, натомість [PERSON] та [PERSON] проживають за даною адресою без реєстрації / арк. спр. 25/. Як на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач, посилались на раптову та неочікувану смерть дружини, що викликало у нього моральні, емоційні страждання протягом тривалого часу; вік спільної дитини, який був на момент смерті дружини та подальше її самостійне виховання позивачем, а відтак наявність малолітньої дитини у спадкодавця; вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті дружини за домовленістю між учасниками справи, яка приймається судом, адже її визнано відповідачем [PERSON] , що свідчить про прояв інтересу позивача до прийняття спадщини; подання заяви відповідачем [PERSON] , що викликало у позивача непередбачувану обставину інтересу батька померлої дружини прийняти спадщину після її смерті; звернення позивача до суду із позовом у відповідності до ст. 1272 ЦК України в строк до 01.11.2019 про що вказувалось у листі нотаріальної контори. Приймаючи встановлені обставини справи та підстави пропуску строку на прийняття спадщини, суд прийшов переконання про визнання таких об`єктивними причинами, що пов`язані з непереборними, істотними труднощами для подання ними заяв про прийняття спадщини у строк, передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України, а тому їх необхідно вважати поважними. Враховуючи наведені вище положення закону, дослідженні та оцінені як окремо, так і в сукупності докази, суд прийшов висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини необхідно визнати поважними, такими що не залежали від волі позивача та унеможливлювали його подати вказану заяву з дотримання норм законодавства. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту, адже позивач має право на прийняття спадщини за законом після смерті своєї дружини, як у власних інтересах так і в інтересах малолітньої дитини, причини пропуску строку визнані судом поважними, а тому суд прийшов висновку, що необхідно визначити як позивачу так і останньому в інтересах малолітньої дитини додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на три місяці, а не на шість місяців, як цього просив позивач, адже такий тривалий строк не обґрунтовано необхідність у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України, а позов задовольнити частково. Суд бере до уваги аргументи відповідача наведені у відзиві на позов у сукупності із дослідженими в суді доказами. Суд застосовує спеціальну норму права, передбачену частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами, та на яку вірно покликалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачів в користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі по 384,20 грн з кожного.

Outcome: partial