Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 243 583, 38 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.07.2019 року між сторонами укладено кредитний договір №CL-203679. Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 187070,00 гривень до 01.07.2024 року, зі сплатою 36,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів по 6953,00 грн. щомісячно. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, однак відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 12.11.2020 року становить 243 583, 38 гривень. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги позивача заперечує. Вказав, що складність справи, предмет спору, характер правовідносин, кількість проведених судових засідань та учасників процесу, обсяг матеріалів справи не відповідають заявленим позивачем витратам на правничу допомогу в сумі в 24 358, 33 грн, а тому просив відмовити щодо стягнення таких витрат з відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.07.2019 року між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-203679. Згідно із п.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. п. 2.1., 2. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 187 070, 00 грн. до 01.07.2024 року на наступні цілі - на поточні потреби Позичальника. Відповідно до п.4.1. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банк відсотки, за процентною ставкою 36,99 % річних. Відповідно до п.4.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у п. 4.1. цього Договору з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі; якщо інше не випливає умов цього Договору. Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний поверну Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Договору). Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 6953 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяців впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитні договором здійснюється у наступній черговості: У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по повернені Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Згідно із п. 6.9. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 3.3. Кредитне договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Відповідно до 6.10. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний протягом банківських днів після отримання письмової вимоги Банку (п.6.9.) усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язав достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку, Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочені грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяних збитків в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банк України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконав грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникне прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 7.2. Кредитного договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п.10 Кредитного договору, Банк має право нарахувати Позичальнику штраф в розмірі 5 % від Кредиту, що становить 9353,5 грн. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, згідно кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру №38506390. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за Кредитним договором. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 12.11.2020 року становить 243 583,38 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 181381,08 грн, заборгованості за відсотками - 60272,47 грн., заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту - 1929,83 грн. Заборгованість відповідача також підтверджується відповідним розрахунком за договором кредиту №CL-203679 від 02.07.2019 року, а також долученими до позовної заяви документами щодо руху коштів по рахунку та графіком платежів. Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 21.11.2020 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, однак така вимога проігнорована відповідачем. Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно ч. 3 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору і з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. В свою чергу наведені у відзиві доводи відповідача жодними належними доказами не підтверджені, не спростовують вимог позивача, а фактично стосуються розподілу витрат на правову допомогу та не містять заперечень або доводів стосовно відношення до невиконання відповідачем взятих на себе, відповідно до вищезгаданого договору, зобов`язань. Таким чином доводи позивача стосовно наявності заборгованості та не виконаних зобов`язань доведені відповідними засобами доказування та не спростовані відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3653,75 гривень. Статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як встановлено судом, між відповідачем Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» укладено Договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, предметом якого є надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, окрім договору про надання правової допомоги, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу (детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо). Так, згідно з положеннями статті 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Натомість у даній справі таких доказів позивачем не подано. Таким чином, позивачем не виконано умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, визначених положеннями процесуального закону. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial