Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання договору оренди землі. В позовній заяві (а.с. 2 - 4) та поясненнях, наданих представником позивача в судовому засіданні, викладено наступну позицію. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,49 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малокаховської сільської ради Каховського району (кадастровий номер: [NUMBER] ). 03 червня 2015 року між позивачем (орендодавець) та ФОП [PERSON] (орендар) укладено договір оренди землі на строк дев`ять років. Згідно з п.п. 9 - 11 указаного договору, орендна плата за землю в розмірі 3 000 грн. з урахуванням індексів інфляції, вносить в строк з 01 червня по 30 грудня кожного року. Проте протягом 2015 - 2017 років орендна плата в грошовій чи натуральній формі одержана [PERSON] від відповідача не була - це є порушенням умов договору. За вказаних обставин позивач просив розірвати вищевказаний договір оренди землі та скасувати запис № 9885794 про державну реєстрацію права оренди, внесений у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. У наданих в судовому засіданні поясненнях відповідача та його представника відображені наступні заперечення проти позову. Факти укладення договору оренди землі та його державної реєстрації ФОП [PERSON] не оспорюються. Відповідач належним чином виконував грошові зобов`язання за договором, щорічно вносячи орендну плату, з урахуванням суми податку на доходи з фізичних осіб, податок на землю. Орендну плату ФОП [PERSON] , за домовленістю з [PERSON] , передавав особисто дружині останнього - [PERSON] . Звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом обумовлено його наміром відчужити земельну ділянку іншій особі. 25 січня 2019 року в підготовчому судовому засіданні судом задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (а.с. 72 - 74) - інформації про нарахування та сплату податків на доходи з фізичних осіб орендодавцем [PERSON] , згідно з договором оренди землі від 03 червня 2015 року, у період 2015 - 2017 років. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 15 - 16), [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,49 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малокаховської сільської ради Каховського району (кадастровий номер: [NUMBER] ). 03 червня 2015 року між [PERSON] (орендодавець) та ФОП [PERSON] (орендар) укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки (далі - договір) строком на дев`ять років (а.с. 5 - 9). Відповідно до умов договору (п.п. 8 - 11), орендна плата вноситься орендарем у формі грошової платні в гривнях у розмірі 3 000 грн., або за домовленістю з орендодавцем у натуральній формі оплати. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в строк з 01 червня по 30 грудня кожного року. В цей же день, на підставі договору, здійснено державну реєстрацію права користування [PERSON] земельною ділянкою, номер запису: 9885794 (а.с. 17 - 19). На підставі акту прийому-передачі (а.с. 10) указана земельна ділянка була передана орендодавцю. Відповідно до повідомлення Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (а.с. 90), згідно з даними інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб [PERSON] , у 2015 році сплачено податку в сумі 450 грн., за період 2016 - 2107 років сплата відсутня. [PERSON] до Каховської ДПІ подано нульову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, нарахування податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за період 2015 - 2017 років відсутнє. Як визначено ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Законом України «Про оренду землі» (ч. 1, ч. 2 ст. 21) визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Як передбачено ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати - ст. 24 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Як встановлено ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд вважає, що покази відповідача, допитаного в якості свідка, про те, що розрахунок з орендної плати ним здійснений в повному обсязі з позивачем шляхом передачі відповідних грошових коштів [PERSON] , не є, в розумінні ч. 1 ст. 545 ЦК України, ч. 2 ст. 78 ЦПК України, допустимим доказом підтвердження виконання грошового зобов`язання. Не підтверджують також виконання ФОП [PERSON] зобов`язань за договором оренди подані представником відповідача копії квитанцій про оплату [PERSON] земельного податку від 22 серпня 2018 року (а.с. 51), копія податкового повідомлення рішення від 10 квітня 2018 року про визначення [PERSON] суми зобов`язання за платежем земельний податок (а.с. 53), копія корінця податкового повідомлення рішення (а.с. 53) та копія фіскального чеку від 18 серпня 2016 року про здійснення поштового переказу (а.с. 54). Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання грошових зобов`язань за договором оренди відповідачем не надано. Суд визнає, що відповідач, систематично не сплачуючи орендну плату істотно порушив умови договору, чим позбавив позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за використання належної йому земельної ділянки іншою особою - це є підставою для розірвання договору між сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тобто, рішення суду про розірвання договору оренди є самостійною підставою для державної реєстрації припинення права оренди ФОП [PERSON] , тому проведення відповідних реєстраційних дій додатково не потребує скасування судом запису про державну реєстрацію речового права.

Outcome: partial