Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2007 року померла її тітка [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Вказує, що після смерті тітки відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,7512га., що розташована на території Лучицької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053464. Зазначає, що заповітом від 04.08.1997 року тітка все належне їй майно заповіла позивачу. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини їй було розяснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю, однак такий у неї відсутній, а збереглась лише копія. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку після смерті тітки. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить слухати у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ №078522, встановлено що 10.02.2007р. померла тітка позивача [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії І-ЛВ №053464 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 1,7512га., що розташована на території Лучицької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до заповіту посвідченого секретарем Лучицької сільської ради від 04.03.1997 року встановлено, що [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved