Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу по договору позики від 18 лютого 2014 року в розмірі 2600 доларів США. Посилалася в позовній заяві на те, що 18 лютого 2014 року між ним та відповідачкою був укладений усний договір позики, у відповідності до якого [PERSON] отримала від нього 3000 доларів США у позику і зобовязалася їх повернути до грудня 2015 року. Станом на 16.07.2016 року відповідачка повернула частину боргу в сумі 400 доларів США. Решту сму 2600 доларів США не повертає та уникає зустрічі з позивачем. Просить стягнути вказану суму з відповідачки. В судовому засіданні позивач в зал судового засідання не з»явився, направив письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив розгляд провести у його відсутності. Відповідачка [PERSON]. в зал судового засідання не з»явилася, незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи повісткою по останньому місцю проживання. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню в повному обсязі, так як обставини викладені в позовній заяві не підтверджуються доказами по справі.. Судом встановлено, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу по договору позики від 18 лютого 2014 року в розмірі 2600 доларів США. Посилалася в позовній заяві на те, що 18 лютого 2014 року між ним та відповідачкою був укладений усний договір позики, у відповідності до якого [PERSON] отримала від нього 3000 доларів США у позику і зобовязалася їх повернути до грудня 2015 року. Станом на 16.07.2016 року відповідачка повернула частину боргу в сумі 400 доларів США. Решту суму 2600 доларів США не повертає та уникає зустрічі з позивачем. Згідно ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст..1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом при укладенні даної угоди не були дотримані вимоги закону, щодо форми договору позики. Дана угода укладалася в усному порядку. Як встановлено судом сума позики становить 2600 доларів США, що перевищує у десять разів встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Також позивач не надав розписку про позику коштів та будь який інший документ, що підтверджує передачу їм у позику коштів в сумі 2600 доларів США [PERSON] Згідно ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач по справі не довів факту укладення між ним та відповідачкою договору позики від 18.02.2014 року. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed