Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивач Головне управління юстиції у Київській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] , Державної казначейської служби України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відшкодування збитків завданих державному бюджету у розмірі 74\~822.35 гривні, посилаючись на те, що наказом Головного управління юстиції у Київській області від 16.01.2009 року №51/к відповідачка [PERSON] призначено на посаду головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області. Під час проходження державної служби, згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, у відповідача на виконанні перебувало виконавче провадження №41086050 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №23/120-11 від 23.11.2011 року про стягнення на користь ТОВ «Полісервіс» грошових коштів у сумі 1 930\~727.35 гривень з рахунків Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт». В ході\~виконання ВП\~№41086050\~відповідачем здійснене списання на користь ТОВ «Полісервіс» грошових коштів з рахунків ДП «Укрспирт» у розмірі 1 497 190.94 гривень. Враховуючи проведене\~списання коштів\~з рахунків\~ДП «Укрспирт»,\~останній звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (УДВС) із листом за №4-2/886 з вимогою врахувати при проведені розподілу коштів платіжні доручення №177188 від 06.06.2012 року, №176139 від 04.05.2012 року, №176735 від 21.05.2012 року, відповідно яким, останнім в самостійному порядку перераховані ТОВ «Полісервіс» грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. Проте, вказані платіжні доручення при проведені розподілу коштів відповідачем не взяті до уваги. Враховуючи відсутність реагування з боку державного виконавця, ДП «Укрспирт» звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії та бездіяльність УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2015 року у справі №23/120-11 встановлено, що 15.09.2015 року державним виконавцем Охріменко Н.М. з рахунку ДП «Укрспирт» проведено списання грошових коштів у сумі 1 497\~190.94 гривень. Розпорядженням відповідача №41086050/6 від 21.09.2015 року грошові кошти у розмірі 1 497\~190.94 гривень розподілені наступним чином: 1 242\~047.06 гривень в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Полісервіс», 189\~027.06 гривень виконавчого збору, а 116.82 гривень витрати на проведення виконавчих дій, 66000 гривень - залишок не розподілених коштів. Також, судом встановлено, що станом на момент розподілу коштів, згідно розпорядженню №41086050/6 від 21.09.2015 року, залишок заборгованості скаржника перед ТОВ «Полісервіс» становив 1 142\~047.06 гривень, а залишок нестягнутого виконавчого збору становив 114\~204.71 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що державним виконавцем надмірно стягнуто з ДП «Укрспирт» виконавчий збір у розмірі 74\~822.35 гривні. Таким чином, суд визнав вимоги ДП «Укрспирт» обґрунтованими в частині незаконності розподілу коштів у сумі 1497190.40 гривень та своїм рішенням визнав незаконною бездіяльність відповідача щодо не врахування при проведенні розподілу коштів платіжних доручень №177188 від 06.06.2012 року та №23924 від 13.11.2014 року. Окрім того, ухвалою господарського суду від 13.05.2016 року у справі №23/120-11 визнані незаконними дії УДВС щодо стягнення з ДП «Укрспирт» виконавчого збору в сумі 74\~822.35 гривні. Усі наведені обставини стали підставою для подання у квітні 2017 року позовної заяви ДП «Укрспирт» до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України про стягнення з державного бюджету шкоди у розмірі 74\~822.35 гривні. Рішенням Господарського\~суду міста\~Києва від\~15.05.2017\~року у\~справі №910/5208/17\~позовні вимоги\~ДП «Укрспирт»\~задоволені в\~повному обсязі,\~стягнуто з\~державного бюджету на користь ДП «Укрспирт» грошові кошти у сумі 74\~822.35 гривень в якості шкоди. За рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» Державною казначейською службою України в порядку, визначеному в п.35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, здійснено безспірне списання коштів державного бюджету у розмірі 74\~822.32 гривні на користь ДП «Укрспирт». За результатами розгляду справи № 910/5208/17 Господарський суд міста Києва виніс рішення, в якому дійшов висновку, що незаконними діями посадових осіб, а саме [PERSON] , в провадженні якої перебувало ВП №41086050, щодо неврахування при розподілі коштів платіжних доручень №177188 від 06.06.2012 року та №23924 від 13.11.2014 року та щодо стягнення виконавчого збору завдано майнову шкоду ДП «Укрспирт», яку в подальшому стягнуто з державного бюджету України. Платіжним дорученням №725 від 15.05.2018 року Державною казначейською службою України виконане рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року у справі № 910/5208/17 та здійснене перерахування коштів на рахунок ДП «Укрспирт» у сумі 74\~882.35 гривень Наказом Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Київській області\~від 11.01.2016 року №15/3 [PERSON] звільнена з посади головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за власним бажанням з 12.01.2016 року. Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області 23.04.2019 року (№1881- 7-25) та 24.05.2019 року (№273-8-1) направлялися відповідачу пропозиції про добровільне відшкодування шкоди, проте останнім вони проігноровані, жодного повідомлення на адресу Головного управління, станом на день направлення позовної заяви, не надходило, збитки державного бюджету не відшкодовані. Враховуючи те, що вина [PERSON] встановлена ухвалами Господарського суду Київської області від 11.11.2015 року та від 13.05.2016 року у справі №23/120-11, а також рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року у справі № 910/5208/17, та не потребує додаткового доведення, судами встановлено причинний зв`язок між діями відповідача і завданою шкодою, беручи до уваги, здійснення державою відшкодування завданої шкоди ДП «Укрспирт», тому у держави правомірно виникає право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування і позовні вимоги Головного управління є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, майнова шкода, яка завдана державі, вважається завданою з дня коли державою було фактично понесено витрати на відшкодування ДП «Укрспирт» матеріальної шкоди, а саме з 21.05.2018 (дати проведення списання коштів з Державного бюджету України). Тобто, строк позовної давності для пред`явлення позовних вимог відповідачу спливає 21.05.2021року, а тому позовну заяву подано з дотриманням строків позовної давності. Головне територіальне управління юстиції у Київській області, на виконання вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляє, що останнім вчинялися заходи для досудового врегулювання спору, проте відповідачем всі спроби досудового врегулювання спору проігноровано. Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Витрати Головного управління, понесені внаслідок подання позовної заяви, складають 1\~921.00 гривня (сплата судового збору) та підтверджуються платіжним дорученням №2432 від 06.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Представник позивача Головного управління юстиції у Київській області за довіреністю І.В.Федорін просить: - стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь державного бюджету України грошові кошти в сумі 74 822.35 гривень (сімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні 35 копійок) в порядку регресу та перерахувати їх за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; рахунок: 31119115010001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): код банку (МФО) 899998. -стягнути з [PERSON] на користь Головного територіального управління юстиції у Київській області судовий збір у розмірі 1921.00 гривня (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з посиланням на обставини, які викладені в позові, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , її представник адвокат Глухенький О.А. не визнали позовні вимоги в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~В раніш\~поданому відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача [PERSON] адвокат Глухенький О.А. зазначив, що відповідно до пп.10 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України - органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету (місцевих бюджетів), у випадках, визначених цим пунктом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб цих органів, якщо рішенням суду не встановлено в діях посадових, службових осіб складу злочину. За результатами службового розслідування органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) та органи Казначейства України, у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Тобто законодавець чітко визначив коло осіб, які мають право звернутись зі зворотними вимогами (регресу), а саме: позивачами повинно бути дві особи - орган державної влади та органи Казначейства України, а відповідачами посадові чи службові особи органу. Крім того, відсутня інформація та докази щодо проведення службового розслідування як того вимагає пп.10 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи позивачем виступає лише Головне управління юстиції у Київській області, а відповідачем не службова чи посадова особа - [PERSON] , а тому позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до наказу №15/3 від 11.01.2016 року відповідача було звільнено за власним бажанням. Більш того, позивачем було пропущений місячний строк звернення до суду з позовною заявою про відшкодування збитків. На думку відповідача, позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення з працівника матеріальної шкоди з підстав визначених КЗпП, якою передбачено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної лідприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Як вбачається з матеріалів справи 15.05.2018 року згідно платіжному дорученню №725 від 15.05.2018 року було перераховано ДП СЛГП «Укрспірт» 74822.35 гривень. Як зазначає сам позивач у позовні заяві перебіг позовної давності розпочався 15.05.2018 року, а до суду позивач звернувся 25.06.2019 року, тобто з моменту виявлення правопорушення пройшло вже більше року. Згідно ч.1 ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Статтею 3 КЗпП України передбачено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Згідно норм ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, завданої працівником. Відповідач вважає, що позивачем був пропущений строк звернення до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, який визначений ч.3 ст.233 КЗпП України. Як вбачається з платіжного доручення №725 від 15.05.2018 року - Державна казначейська служба України код ЄДРПОУ 37567646 з розрахункового рахунку [NUMBER] перерахувала ДП СЛГП «Укрспирт» - 74822.35 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на користь державного бюджету України грошові кошти в розмірі 74822,35 гривень в порядку регресу та перерахувати їх за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; рахунок: 31119115010001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): код банку (МФО) 899998. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом ЄДРПОУ 37567646 зареєстрована юридична особа Державна казначейська служба України, а з кодом ЄДРПОУ 37955989 Головне управління державної казначейської служби України в Київській області. Зворотня вимога (регресний позов) це вимога, за якою особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншої, має право вимагати від винної особи повернення стягнутого в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Тобто держава отримала стягнуті [PERSON] кошти, в якості виконавчого збору, потім повернула їх як безпідставно стягнуті по рішенню суду і тепер намагається ще стягнути з відповідача. Відповідно до\~ч.2\~ст.22\~ЦК України\~-\~збитками є: - втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права(реальні\~збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто загальне поняття «збитки» складається із двох складових: по-перше, це так звана «реальна шкода», під якою слід розуміти дві групи витрат: -витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв`язку із знищенням речі; -витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. По-друге, поняття «збитки» включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Вважаємо, що позивачем не надано жодного належного доказу спричинення збитку йому самому або іншій організації чи установі. Згідно вимог ч.4 ст.1191 ЦК України, не можуть бути предметом регресного позову вимоги, пов`язані із відшкодуванням виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди. Між [PERSON] та Головним управлінням юстиції у Київській області до моменту звільнення були трудові відносини, що підтверджується доказами наданими позивачем. На момент перерахування [PERSON] виконавчого збору боржником не було оскаржено постанову про стягнення виконавчого збору, а тому підстав для не стягнення виконавчого збору у відповідача не було. Крім того, боржником не було надано [PERSON] переконливих доказів про погашення боргу добровільно. Позивачем не надано матеріалів виконавчого провадження №41086050, яке нібито перебувало на виконанні у [PERSON] . Позивач зазначає, що буцімто [PERSON] невірно розподілила стягнуті кошти, не врахувала незрозумілі платіжні доручення, хоча чомусь не надає підтверджуючі ці обставини докази. Позивач посилається на ту обставину, що як встановлено рішенням Господарського суду Київської області №23/120-11 від 11.11.2015 року державним виконавцем Охріменко Н.М. з рахунку ДП «Укрспирт» проведено списання грошових коштів у сумі 1 497\~190.94 гривень - дана обставина не підтверджується. Доказів, що [PERSON] нібито надмірно стягнула 74\~822.35 гривень позивачем надані не були, є лише посилання на рішення суду, яке позивач до позовної заяви не додає. Також відсутні докази, що [PERSON] нібито надмірно стягнула 74\~822.35 гривень. В додатках до позовної заяви позивачем додається постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 20.02.2019 року. Обставини викладені у вказаній постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження від 20.02.2019 року не відповідають дійсності, зокрема там зазначається, що в матеріалах виконавчого провадження були докази, що нібито платіжним дорученням №23920 від 13.11.2014 року відділом виконавчої служби Броварського МРУЮ з боржника на користь ТОВ «Полісервіс» було стягнуто 648223.56 гривень. Вказаного платіжного доручення в матеріалах виконавчого провадження не було. Як вбачається з позовної заяви «Згідно ч.1 ст.81 Закону України «Про державну службу» №889, в чинній редакції (дачі - Закон № 889) державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.81 Закону України «Про державну службу» №889 шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.» Вказаний Закон України «Про державну службу» №889 не може застосовуватись до [PERSON] , оскільки він набув чинності 01.05.2016 року, а відповідач, згідно матеріалів наданих позивачем була звільнена 12.01.2016 року, тобто до набрання чинності Закон України «Про державну службу» №889. Частина 2 ст.1 Закону України «Про державну службу» №889 визначає, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Як вбачається з наданих позивачем документів [PERSON] не є державним службовцем, оскільки вона не займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), не одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та не здійснює встановлені для посади повноваження. Тому посилання на вказану норму є безпідставним та необґрунтованим. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до ч.1 та 2 ст.60 Закону України «Про державну службу» №4050, майнова та моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державного службовця під час здійснення ним своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) до винного державного службовця у розмірі та порядку, визначених законом. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе майнову відповідальність тільки за шкоду, спричинену його протиправними діями або бездіяльністю.» На думку відповідача, до неї, [PERSON] не може застосовуватись Закон України «Про державну службу» №4050. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» №4050, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. [PERSON] була звільнена з державної служби ще 12.01.2016 року і на даний час на державній службі не перебуває. Пункт 2 ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу» №4050 унормовує, хто такий державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, крім випадків, визначених законом, та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з реалізацією завдань та виконанням функцій державного органу або органу влади Автономної Республіки Крим щодо: -підготовки пропозицій стосовно формування державної політики у відповідній сфері; -розроблення, експертизи та/або редагування проектів нормативно-правових актів; -надання адміністративних послуг; -здійснення державного нагляду (контролю); -управління державним майном або майном, що належить Автономній Республіці Крим, державними корпоративними правами; -управління персоналом державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим або їх апарату; -реалізації інших повноважень відповідного органу; -доручення - форма реалізації управлінських повноважень керівником, що передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи; -керівник державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті, до посадових обов`язків якої належать повноваження з питань державної служби в цьому органі або його апараті; -посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених пунктом 2 цієї частини; -посадові обов`язки - перелік функцій і повноважень, закріплених за посадою державної служби, які зобов`язаний виконувати державний службовець та які встановлені його посадовою інструкцією; -профіль професійної компетентності посади державної служби - комплексна характеристика посади державної служби, що містить визначення змісту виконуваної за посадою роботи та перелік спеціальних знань, умінь і навичок, необхідних державному службовцю для виконання посадових обов`язків; -рівень професійної компетентності особи - характеристика особи, що визначається її освітньо- кваліфікаційним рівнем, досвідом роботи та рівнем володіння спеціальними знаннями, уміннями та навичками; -робочий час державного службовця - час. протягом якого державний службовець відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку має виконувати свої посадові обов`язки; -служба персоналу державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату - окремий структурний підрозділ чи державний службовець у цьому органі або його апараті, що забезпечує здійснення керівником державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті своїх повноважень, відповідає за документальне оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення, добір персоналу, планування та організацію заходів з питань підвищення рівня професійної компетентності державних службовців, а також виконує інші функції, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами; - службова дисципліна державного службовця - неухильне додержання присяги і державного службовця, сумлінне виконання ним службових обов`язків; - службові обов`язки - сукупність обов`язків державного службовця, визначених цим Законом, правилами внутрішнього службового розпорядку відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату, та його посадових обов`язків; - суб`єкт призначення - державний орган або орган влади Автономної Республіки Крим чи посадова особа, уповноважені відповідно до законодавства призначати на посади державної служби та звільняти з цих посад; - функції з обслуговування - діяльність працівників державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим та їх апарату, яка не передбачає здійснення повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій цих органів, визначених пунктом 2 цієї частини Отже дія цього закону на [PERSON] не поширюється. Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України - відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідач вже поніс витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 2\~000.00 гривень за підготовку відзиву та очікує понести 8\~000.00 гривень за чотири судових засідання, які будуть призначені судом. Додаток - копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2019 року з копією додатку №2 від 01.10.2019 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2019 року. Попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести, складає: 14\~000.00 гривень - професійна правнича допомога. Попередній розрахунок витрат на професійну правничу (правову) допомогу: -усна консультація з вивченням документів наданих відповідачем та правовий аналіз наданих документів з підготовкою відзиву на позовну заяву - 2\~000.00 гривень; -підготовка відзиву по справі №370/1913/19 2000.00 гривень; -участь у судових засіданнях - 2\~500.00 гривень кожне судове засідання, очікується 4 судових засідання. Відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі, стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу, (а.с.54-63). Представники третіх осіб: Державної казначейської служби України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), будучи повідомленими про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надали. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно наказу Головного управління юстиції у Київській області №51/к від 16.01.2009 року, [PERSON] 20.01.200 року призначена на посаду головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, (а.с.8). Згідно наказу Головного управління юстиції у Київській області №770/20 від 26.09.2011 року, [PERSON] головний державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області з 01.10.2011 року переведена на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, (а.с.9). Відповідно наказу Головного управління юстиції у Київській області №15/3 від 11.01.2016 року, [PERSON] головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області звільнена із займаної посади 12.01.2016 року, (а.с.10). З платіжного доручення №725 від 15.05.2018 року вбачається, відшкодування Державною казначейською службою України шкоди згідно наказу Господарського суду міста Києва, 26.06.2017 №910/5208/17 отр. ДП спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт». Призначення платежу 3504030.2800; (а.с.11). Згідно постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 20.02.2019 року ВП №41086050 за підписом заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка Сергія Павловича, визнано здійснений державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Охріменко Н.М. розподіл стягнутих з боржника коштів, який проведений у відповідності до розпорядження від 21.05.2015 року за №41086050/6 на суму 1\~497\~190.40 гривень, стягнутих з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» таким, що вчинений в порушення встановлених вимог ст.43 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону, чинного на момент прийняття рішення). Визнана незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Охріменко Н.М. щодо незадоволення заяви Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 17.09.2015 за №4-2/886, та врахування викладених фактів при проведенні обчислення розподілу коштів у відповідності до платіжного доручення від 06.06.2012 року за №177188 щодо перерахування ТОВ «Полісервіс» суми боргу у розмірі 1000000.00 гривень (а.с.12-17). Згідно пропозицій про добровільне відшкодування шкоди №1882-7-25 від 23.04.2019 року, №273-8-1 від 24.05.2019 року, [PERSON] пропонувалось протягом 14 календарних днів, з моменту отримання даної пропозиції, в добровільному порядку відшкодувати шкоду завдану державному бюджету у сумі 74822.35 гривні та надати підтвердні документи про сплату відповідних грошових коштів, з посиланням на те, що Господарський \~ \~ \~ \~ суд міста Києва від 11.11.2015 року у справі №23/120-11, дійшов висновку, що державним виконавцем надмірно стягнуто з ДП «Укрспирт» виконавчий збір у розмірі 74822.35 гривні. Рішенням Господарського суд міста Києва від 15.05.2017 року у справі №910/5208/17 позовні вимоги ДМ «Укрспирт№ задоволені в повному обсязі, стягнуто з державного бюджету на користь позивача грошові кошти у сумі 74822.35 гривень в якості шкоди (а.с.18-21, 25-28). Відповідно рішенню Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 року у справі №910/5208/17 за позовом ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Головного територіального управління юстиції у Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення 78822.35 гривні, з Державного бюджету України через Головне Управління державної казначейської служби України у Київській області на користь ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» стягнута сума виконавчого збору в розмірі 74822.35 гривні (а.с.40-43). Відповідно до вимог ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, зокрема, фізичних осіб. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Пунктом 8 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до ч.2, 3 ст.11 Закону України від 24.03.1998 року №202/98-ВР «Про державну виконавчу службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обов`язків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави Статтю 1191 ЦК України, яка передбачає право зворотної вимоги до винної особи, доповнено четвертою частиною Законом України від 08.07.2010 року №2457-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Бюджетного кодексу України» (Закон №2457-VI), що набрав чинності 01.01.2011 року. Відповідно до цієї норми права держава, відшкодувавши шкоду, отримує право зворотної вимоги (регресу) до особи, винної за завдану шкоду. Відповідно до ст.3 Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (Закон №4901-VI), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державу політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону Закон «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (№4901-VI), кошти, виплачені за рішенням суду про стягнення коштів згідно з цим Законом, вважаються збитками державного бюджету. Посадова, службова особа державного органу, державного підприємства або юридичної особи, дії якої призвели до збитків державного бюджету, несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до вимог пункту 2 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. З врахуванням наведених вище норм права, до предмета доказування в даній справі входило: наявність шкоди; протиправність поведінки заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Збитки є матеріальною шкодою, яка характеризується зовнішніми (фізичними) та внутрішніми (якісними) змінами майнової бази конкретного суб`єкта. Тому збитки - це завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди, завданої протиправними діями (бездіяльністью) одного учасника таких відносин іншому. Відповідно до п.11, 13 ст.2 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти (кошти бюджету) - належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету; видатки бюджету - кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом. До видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування. Разом з тим, судовим рішенням у справі №910/5208/17 було встановлено, що сума виконавчого збору у розмірі 74822.35 гривні була списана з рахунку позивача ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» неправомірно та не повернута позивачеві, і вимоги позивача про стягнення суми збору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ В судовому рішенні у справі №910/5208/17 також зазначено, що 19.07.2016 року Головне територіальне управління юстиції у Київській області надіслало до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання №2-14/1739 про повернення ДП «Укрспирт» виконавчого збору. ДП «Укрспирт» звернулось до Головного територіального управління юстиції у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві з вимогою від 15.09.2016 року №7-3/1599 про повернення незаконно стягнутого виконавчого збору в розмірі 74822.22 гривні. Головним управлінням Державної казначейської служби України у м.Києві надана відповідь листом від 04.10.2016 року №6-08/3806-11538, згідно з якою для повернення коштів необхідно подати належним чином оформлене подання відповідно до вимог пункту 5 Порядку 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787. Законодавством передбачений порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів. Так відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182 (Порядок), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. У разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів готівкою фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду). Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою. Тобто,

Outcome: dismissed