Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

позивач звернувся в суду із позовом до відповідачів, у якому просить: відібрати дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від відповідачів без позбавлення батьківських прав; стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошові сумі у розмірі по 2000,00 грн з кожного, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. В обґрунтування позиву покликається на те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини позивача розглянуто питання про доцільність відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав. Комісія прийняла висновок про доцільність відібрання від відповідачів дітей без позбавлення їх батьківських прав, у звязку із тим, що в ході розгляду цього питання було представлено ряд документів, які свідчать про неналежне виконання батьками своїх батьківських обовязків. Зокрема, матеріально не забезпечують дітей, не створили належних умов для проживання, не усвідомлюють своєї батьківської ролі у житті дітей, тобто належним чином не виконують батьківські обовязки передбачені чинним законодавством. На даний час діти перебуває у третьої особи дошкільному будинку № 1 ЛМР. При задоволенні позову просить стягувати з відповідачів аліменти. У відповідності до ст. ст. 164, 170, 182 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити повністю. У вступному слові представник позивача надав пояснення щодо предмету позову, які є аналогічні змісту письмових, викладених у позовній заяві. Відповідачами не подано відзивів, які б містили заперечення на позов. 03 жовтня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначеного підготовче засідання, яке надалі неодноразово відкладалось з поважних причин. 14 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 02 травня 2019 року третьою особою комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У судове засідання представники третіх осіб та відповідачі не зявились, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки відповідачі не повідомили та не подали відзиви на позовну заяву, а відтак, враховуючи що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, відповідачі є батьками дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження / арк. спр. 3, 4/. Діти зареєстровані разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджено довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки / арк. спр. 7/. У звязку із неналежним виконанням батьками своїх обовязків щодо виховання та утримання дітей, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо особистих немайнових прав і обовязків батьків відносно дітей, що регулюється статтею 150, 164, 170 Сімейного кодексу України Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. При вирішенні даної справи судом враховується, що підставою для відібрання дитини у відповідачів стало неналежне виконання ними батьківських обов'язків відносно дітей. Повертаючись до обставин справи, яка розглядається, суд відмічає, що діти на даний час не проживають із батьками та знаходиться у дитячому дошкільному будинку дитини № 1 Львівської міської ради. Дана обставина стверджена доказами, що містяться у матеріалах справи / арк. спр. 8, 9 /. 16 травня 2017 року батьки звернулись із спільною заявою до позивача про поміщення їх дітей у відповідний дитячий заклад у звязку із складним матеріальним становищем / арк. спр. 11/. Так, згідно з акта обстеження житлово-побутових умов від 22 серпня 2018 року відсутні належні санітарно-гігієнічні умови для проживання, виховання та розвитку дітей; батьки не в повній мірі усвідомлюють свою відповідальність щодо виховання дітей та в подальшому належних умов так і створили /арк. спр. 12/. Разом із тим, діти перебувають у дитячому будинку, де вихователі займаються її виховання, батьки матеріальної допомоги не надають та відвідують дітей 1-2 рази на місяць. Разом із тим, суд установив, згідно з висновку органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 серпня 2018 року № 30 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто доповідну записку начальника відділу у справах дітей про доцільність відібрання дітей від батьків [PERSON] та [PERSON] Розглянувши ряд документів та заслухавши пояснення батьків, які повідомили що через матеріальний стан не створили належним умов для проживання, комісія вважає за доцільне відібрати дітей від батьків без позбавлення її батьківських прав /арк. спр. 15/. Таким чином, враховуючи обставини встановлені судом та які викладені у висновку третьої особи всі вони підтверджують доводи позивача, що наведені у позовній заяві щодо ухилення відповідачів від виконання батьківських обовязків по вихованню дітей, а відтак такі є обґрунтованими з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У звязку із вищевикладеним, суд прийшов висновку, що відповідачі неналежним чином виконує свої батьківські обовязки відносно своїх дітей, безпричинно та свідомо самоусунулись від виконання батьківських обовязків, матеріально не допомагають дітям, не усвідомлюють своєї батьківської ролі у житті дітей, порушують права дітей на проживання у сімї, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки та сина, а отже, позовна вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, підставна, а відтак необхідно у відповідачів відібрати дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми статей 150, 164, 170 Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини та із врахування загальних положень на які посилалась позивач у позовній заяві. Щодо вирішення питання про стягнення аліментів у звязку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, суд прийшов наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 170 сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. ст. 180, 166 ч. 2, 3 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 року - 1626 грн. За таких обставин, суд прийшов переконання, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Попри те, суд враховує матеріальне становище дітей, які перебувають на повному державному утриманні; матеріальне становище відповідачів, які не працюють, задоволення позовної вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, суд прийшов висновку, що з відповідачів необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь третьої особи дитячого дошкільного будинку дитини № 1 Львівської міської ради на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону Згідно з ч.1 ст. 190 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.Таким чином, аліменти необхідно присудити з 19 вересня 2018 року. Таким чином, вирішення питання про стягнення аліментів, суд здійснює в інтересах дітей, а присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. ст. 170, 181, 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що позов підлягає до задоволенню повністю. Щодо вирішення питання про розподілу судових витрат, суд прийшов наступного. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідачів необхідно стягнути по 704,80 грн судового збору з кожного в доход держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved