Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся 15.04.2019 року до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №2173250 від 21.03.2018 року, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 100 000 гривень, при цьому відповідач зобов`язався повернути ці грошові кошти у строк до 15.03.2020 року, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами по процентній ставці 18 % річних згідно встановлених договором умов та розміру. В результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 08.04.2019 року заборгованість становить 116 281,12 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 67 686,44 грн., сума заборгованості по процентам - 5 336,05 грн., сума заборгованості по комісії - 39 147,76 грн., сума заборгованості за штрафними санкціями - 2000 грн., заборгованість по рахунку інфляції - 1 474,24 грн., 3% річних - 636,63 грн., які позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку, оскільки [PERSON] є поручителем за даним кредитним договором, а також, стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачеві у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачі у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України та ст.ст.280-281 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами - у заочному порядку. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір №2173250 від 21.03.2018 року, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 100 000 гривень, при цьому відповідач зобов`язався повернути ці грошові кошти у строк до 15.03.2020 року, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами по процентній ставці 18 % річних згідно встановлених договором умов та розміру. Свої зобов`язання за вказаним договором відповідач не виконув належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 08.04.2019 року становить 116 281,12 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 67 686,44 грн., сума заборгованості по процентам - 5 336,05 грн., сума заборгованості по комісії - 39 147,76 грн., сума заборгованості за штрафними санкціями - 2000 грн., заборгованість по рахунку інфляції - 1 474,24 грн., 3% річних - 636,63 грн.. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідачі не зверталися. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності зі ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно Договору поруки №2173250 від 21.03.2018 року по кредитному договору №2173250 від 21.03.2018 року [PERSON] виступив поручителем, при цьому умови договору поруки передбачають солідарну відповідальність поручителя і боржника перед кредитором. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручителі, виходячи із зазначених норм закону, несуть солідарну відповідальність з боржником кожен за своїм договором поруки. Відповідачі не спростували жодним належним і допустимим доказом зазначені у позові обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved