Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0. 6383 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області, як на спадкове майно за законом; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ № 092156, виданий 1 квітня 2005 року на ім»я [PERSON] на підставі розпорядження голови Бродівської районної державної адміністрації Львівської області від 14 грудня 2004 року № 354. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та відсутності його довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але суду подано письмову заяву сільського голови Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] № 42/2-12 від 14 травня 2018 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, слухання справи просить проводити у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Бродівському районі в судове засідання не зявився, але суду подано письмову заяву начальника відділу [PERSON] № 13-429/101-18 від 25.05.2018 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, слухання справи просить проводити у відсутності представника відділу. Суд розглянув справу у відсутності позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 16 серпня 2004 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 468605 від 26 квітня 2017 року (а.с.11). \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,4744 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ЛВ № 092156 від 1 квітня 2005 року (а.с.12). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що у відповідності до рішення сесії Вербівчицької сільської ради народних депутатів Бродівського району Львівської області його мама була включена у списки осіб, які мають право на одержання середньої земельної частки (паю) і 21 лютого 1994 року отримала сертифікат серії ЛВ № 0099 площею 1.40 в умовних кадастрових гектарах. З \~ \~ \~ \~приводу оформлення спадщини на дану земельну ділянку площею 0.6383 га він звертався в Бродівську нотаріальну контору, однак, йому було відмовлено і з цього приводу була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 7 лютого 2018 року. Основною причиною відмови про прийняття спадщини стало те, що його мати [PERSON] померла 16 серпня 2004 року, а державний акт на право власності на землю був виданий 1 квітня 2005 року, тобто уже після її смерті. Інших осіб, які б претендували на дану спадщину, не має, так як його батько [PERSON] помер раніше матері, а саме, 24 квітня 1998 року. Спадкова справа після смерті мами [PERSON], яка померла 16 серпня 2004 року, була відкрита виключно за його заявою. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на пай. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved