Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2012 року між ним та відповідачкою укладено договір №002-08005-250212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Вказаний договір укладено шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії у національній валюті з наданням платіжної картки та ПІН-коду до картки та встановленням ліміту Кредитної лінії у розмірі 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4400 гривень. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового платежу, який складається із частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідачки станом на 27.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 7250,98 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідачка заборгованість за кредитом повернути відмовляється, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.02.2012 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір №002-08005-250212. Вказаний договір укладено шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії у національній валюті з наданням платіжної картки та ПІН-коду до картки та встановленням ліміту Кредитної лінії у розмірі 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4400 гривень. Так як відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, то станом на 27.06.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 7250,98 грн., що складається з тіла кредиту - 1371,49 грн., простроченого тіла кредиту - 3013,97 грн., заборгованості за комісіями - 2865,52 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України про кредитний договір. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За наведених вище обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved