Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, який в подальшому уточнив (останній раз 17.05.2016 року), посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На його ім»я відкриті особові рахунки по оплаті комунальних та інших послуг. Відповідач є його колишньою дружиною. У належній позивачу квартирі зареєстровані: спільний син позивача та відповідача [PERSON], [INFO]; з 27.07.2015 року його нова дружина [PERSON] та їхній син [PERSON], [INFO], а також була зареєстрована відповідач [PERSON], яку рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2015 року визнано такою, що втратила право користування квартирою позивача. У червні 2012 року відповідач разом з їхнім спільним сином [PERSON] виїхали з належної позивачу квартири. Позивач сплачував комунальні послуги, що нараховувалися також на відповідача та їхнього спільного сина. Відповідач комунальних послуг не сплачує. Просить стягнути з відповідача понесенні ним витрати з оплати комунальних послуг за вирахуванням телекомунікаційних послуг та електроенергії, сплачені за відповідача та їхнього спільного сина, за період з вересня 2012 року по вересень 2015 року у сумі 12630,48 грн та судовий збір у розмірі 487,20 грн. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позові. Суду пояснив, що оскільки він сплачує аліменти на утримання сина, то відповідач повинна сплатити йому кошти, нараховані за комунальні послуги на неї та на їхнього сина. Комунальні послуги з моменту, коли відповідач та син виїхали з квартири, сплачував він. Відповідач була знята з реєстрації в грудні 2015 року. Син зареєстрований і досі. Вважає, що відповідач повинна сплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги опалення, водопостачання та відведення, підігрів води, газопостачання, вивіз відходів, оскільки зареєстровані особи несуть рівні обов»язки. Послуги за електроенергію та телекомунікаційні послуги він не просить стягнути. Просить уточнений позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач та син сторін по справі - не проживають в квартирі позивача з 2012 року. Відповідач за рішенням суду була знята з реєстрації у грудні 2015 року, залишився зареєстрованим син [PERSON]. Коли перестала існувати сім»я всі обов»язки зі сплати комунальних послуг несе позивач. Оскільки позивач сплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина, вважає, що позивач повинна сплатити комунальні послуги, нараховані також на сина, у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала частково у суму 3573,78 грн. При цьому пояснила, що вона та її син припинили проживати у спірній квартирі з липня 2012 року. Вона лише що визнає витрати по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, підігрів води, вода на підігрів, газопостачання та вивіз відходів, нараховані за період з вересня 2012 року по вересень 2014 року включно. Вважає, що витрати на комунальні послуги, нараховані на їхнього спільного з позивачем сина, повинні розділитися порівну між позивачем та відповідачем. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково у суму 3573,78 грн. Суду пояснив, що рішенням від 25.09.2014 року шлюб між сторонами був розірваний. З моменту розірвання шлюбу відповідач перестала бути членом сім»ї позивача, а тому комунальні послуги, нараховані з жовтня 2014 року вони не визнають. Щодо періоду з вересня 2012 року по вересень 2014 року включно, то вони не визнають послуги, нараховані за утримання будинку та прибудинкової території, опалення. Послуги з опалення нараховуються на площу квартиру, а не на кількість зареєстрованих осіб. Послуги з утримання будинку та прибудинкової території також не нараховуються на кількість зареєстрованих осіб. Витрати, нараховані на сина, сторони повинні нести порівну, оскільки батьки зобов»язані спільно утримувати дитину. У задоволенні іншої частини позовних вимог просив суд відмовити. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а. с. 9). З 11.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6), який відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25.09.2014 року розірвано. Рішення набрало законної сили 07.10.2014 року (а. с. 141). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). 12.05.2015 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Школяренко» (а. с. 12). 11.07.2015 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] не проживають в [INFO] з липня 2012 року. Відповідно до довідки криворізької об»єднаної міської довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ» № 12 станом на 02.09.2015 року в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Південний, 26/37 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 14). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2015 року [PERSON] визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Південний, 26/37. Рішення набрало законної сили 29.12.2015 року (а. с. 93). Встановлено, що відповідно до квитанцій, наданих позивачем, за період з вересня 2012 року по липень 2015 року включно загальна сума витрат позивача з оплати за надані комунальні послуги за вирахуванням сум, сплачених за надання послуг з постачання електроенергії та телекомунікаційних послуг, становить 19619,12 грн, а саме: Періоди: За вересень 2012 року у розмірі 339,20 грн; За жовтень 2012 року у розмірі 303, 74 грн; За листопад 2012 року у розмірі 441,10 грн; За грудень 2012 року - у розмірі 466,26 грн; За січень 2013 року у розмірі 631,50 грн; За лютий 2013 року у розмір 564 грн; За березень 2013 року у розмірі 528,07 грн; За квітень 2013 року у розмірі 522,30 грн; За травень 2013 року у розмірі 354,81 грн; За червень 2013 року у розмірі 339,43 грн; За липень 2013 року у розмірі 329,06 грн; За серпень 2013 року у розмірі 315,68 грн; За вересень 2013 року у розмірі 356,49 грн; За жовтень 2013 року у розмірі 440,59 грн; За листопад 2013 року у розмірі 539,31 грн; За грудень 2013 року у розмірі 529,95 грн; За січень 2014 року у розмірі 612 грн; За лютий 2014 року у розмірі 495 грн; За березень 2014 року у розмірі 683,78 грн; За квітень 2014 року у розмірі 388,62 грн; За травень 2014 у розмірі 384,82 грн; За червень 2014 року у розмірі 359,65 грн; За липень 2014 року у розмірі 457,08 грн; За серпень 2014 року у розмірі 516,51 грн; За вересень 2014 року у розмірі 671,74 грн; За жовтень 2014 року у розмірі 759,35 грн; За листопад 2014 року у розмірі 30 грн; За грудень 2014 року у розмірі 516,28 грн; За січень 2015 року у розмірі 3198,30 грн; За лютий 2015 року у розмірі 562,99 грн; За березень 2015 року у розмірі 635 грн; За квітень 2015 року у розмірі 756,51 грн; За травень 2015 року у розмірі 420 грн; За липень 2015 року у розмірі 1170 грн (а. с. 15, 17-24, 26-29, 32-56, 132). Позивачем не були надані квитанції по сплаті комунальних послуг за періоди користування комунальними послугами за червень, серпень, вересень 2015 року. Крім того, суд зазначає, що надаючи оцінку копії акту ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 21.07.2015 року, суд приймає до уваги клопотання представника відповідача про визнання даного доказу недопустимим, оскільки в акту відсутні підпис майстра дільниці № 3, підпис начальника дільниці № 3, а також мастична печатка підприємства, а тому суд не бере даний акт до уваги. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач та син сторін по справі не проживають у [INFO] з липня 2012 року. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із обов»язку члена сім»ї власника квартири приймати участь у сплаті комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. При визначенні періоду, за який підлягає відшкодування комунальних платежів, суд враховує, що внаслідок розірвання шлюбу між сторонами згідно рішення суду від 25.09.2014 року відповідач перестала бути членом сім»ї позивача, а тому на неї не розповсюджується обов»язок з оплати комунальних послуг в зв»язку з розірванням шлюбу з жовтня 2014 року. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати з оплати комунальних послуг за період з вересня 2012 року по вересень 2014 року включно. Щодо визначення сум, що підлягають стягненню, суд виходить із такого. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті комунальних послуг, нараховані на їхнього спільного сина, оскільки батьки мають рівні обов»язки щодо дитини. Суд вважає, що стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] не звільняє позивача від обов»язку нести витрати по сплаті комунальних послуг, нарахованих на сина, у рівних частинах з матір»ю дитини. При цьому суд враховує, що витрати з оплати послуги з опалення не підлягають задоволенню, оскільки плата даної комунальної послуги визначається, виходячи із площі квартири і не залежить від кількості зареєстрованих осіб. Власником спірної квартири є лише позивач. Твердження відповідача та її представника про те, що відповідач не зобов»язана нести витрати по утриманню будинку і придомової території, суд не приймає до уваги, оскільки обов»язок члена сім'ї власника брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території закріплений ст. 156 ЖК України. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ? частина понесених позивачем витрат з оплати комунальних послуг без врахування сум, сплачених за надання послуг з постачання електроенергії та телекомунікаційних послуг, оскільки позивач не просить їх стягнути, та витрат з оплати послуги опалення, оскільки оплата на такі послуги нараховується в залежності від площі квартири, незалежно від кількості зареєстрованих осіб. Як наслідок суд також не враховує послуги з обслуговування теплолічильника. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ? частина понесених витрат з оплати комунальних послуг, що підлягають задоволенню, за період з вересня 2012 року по вересень 2014 року включно. Витрати позивача з оплати комунальних послуг, що підлягають задоволенню, за зазначений період становлять 9496,59 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 4748,30 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у з розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial