Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1480747 від 11.10.2017 року, об`єктом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] . 23.12.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Chevrolet, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . У результаті ДТП транспортний засіб Chevrolet, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вироком Сквирського районного суду Київської області від 23.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ККУ. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача 17 000,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір. Ухвалою від 02.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23.12.2017 року близько 19 год. 30 хв., автомобіль невстановленої марки, під керуванням невстановленою особою, рухаючись проїздною частиною [ADDRESS], допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , після чого виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого з місця скоєння ДТП зник у невідомому напрямку. Дану подію зареєстровано до ЄО№4460 від 23.12.2017 року та слідчим відділом Сквирського ВП внесено відомості до ЄРДР№12017110260000582 від 23.12.2017 року по ст. 286 ч.1 КК України. Наведене підтверджується витягом з кримінального провадження №12017110260000582 від 23.12.2017 року. Згідно листа Сквирського ВП ГУ НП В Київській області №443/109/1006/20/04:18 від 18.01.2018 року, Сквирським ВП проведено розшукові заходи по встановленню автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] та невстановленого водія. Під час оперативних заходів затримано автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] жителя [ADDRESS] . Вироком Сквирського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року у справі №376/2520/18, 1-кп/376/165/2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №АМ-1480747 від 11.10.2017, згідно якого ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну становить 100 000 грн., франшиза становить 1000 грн. Потерпіла сторона у ДТП [PERSON] . Який є власником транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (заявою на виплату страхового відшкодування). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи №170000139546 на підставі калькуляції №17-139546 від 05.01.2018 року, складеної страховиком, Заяви-погодження від 10.01.2018 року від 15 січня 2018 року, сума страхового відшкодування становить 17 000 грн. На підставі заяви про настання страхової події, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №170000139546 від 15 січня 2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 17000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР006768 від 29 січня 2018 року. Позивачем з метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] 13.02.2018 року направлялась претензія з вимогою відшкодувати суму страхового відшкодування, яка залишилась без задоволення. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно зіст. 993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1ст. 1191 ЦК Україниособа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту «а», «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» набула право вимоги відшкодування понесених збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, до відповідача [PERSON] . На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що відповідно до частини першоїстатті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. За умовами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, відбулася з вини відповідача, який залишив місце ДТП, внаслідок чого власнику іншого транспортного засобу була заподіяна матеріальна шкода, яка відшкодована позивачем, тому з огляду на встановлені обставини та наведені норми закону позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved