Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] і не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.04.2015року і до повноліття [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини, яка проживає з позивачем. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити (а.с.20). Відповідач позовні вимоги визнав (а.с. 21). Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини: -позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO]; -позивач потребує матеріальної допомоги на утримання [PERSON]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст.367 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов належить задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що відповідно до положень ст.88 ЦПК України, належить: судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. стягнути з [PERSON] в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved