Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідачів, у позовній заяві зазначивши, що 01.04.2008р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011р. є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №057/18/08-Ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 35980 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,59 % річних, з кінцевим терміном погашення по 31.03.2023р. 11.08.2014р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений додатковий договір. Кредит було отримано відповідачем 01.04.2008р., що підтверджується меморіальним валютним ордером №1 від 01.04.2008р. Станом на 04.09.2015р. заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором №057/18/08-Ф від 01.04.2008р. складає 28 065 доларів США та 6 051,50грн., в тому числі: 27 273,39 доларів США заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена); 791,27 доларів США заборгованість по сплаті відсотків; 6 051,50 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. В якості забезпечення зобовязань позичальника 01.04.2008р. між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов яких поручитель зобовязався перед Банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору. Також, зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №057/18/08-Ф від 01.04.2008р. в розмірі 28 065 доларів США та 6 051,50 грн., в тому числі: 27273,39 доларів США заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена); 791,27 доларів США заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена); 6051,50грн.- пеня за прострочення сплати кредиту; судові витрати покласти на відповідачів. 16.10.2016р. [PERSON] та [PERSON] подали зустрічну позовну заяву до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки, покликаючись на те, що 01.04.2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник з 04.02.2011р. ПАТ КБ «Надра») в особі начальника відділення № 18 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління [PERSON], було укладено кредитний договір № 057/18А08-ф, відповідно до якою [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та оплватності грошові кошти - кредит у розмірі 35 980 доларів США із строком повернення до 31.03.2023 року та відсотками т користування кредитом у розмірі 13.59% річних. Цього ж числа між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник з 04.02.2011р. ПАТ КБ «Надра») в особі начальника відділення № 18 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки (б/н) за яким [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за [PERSON] договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01.04.2008 року між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки №10/18/08/ФЗ, посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON], згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, квартира [ADDRESS]. 11.08.2011 року укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 057/18/08-ф, щодо встановлення особливих умов користування кредитними коштами, отриманими позичальником в зв'язку із призовом поручителя на військову службу під час мобілізації. Укладений між позивачем [PERSON] та Банком кредитний договір є недійсним, оскільки не відповідає вимогам закону, так як позичальника не було ознайомлено з умовами кредитування, умови договору є несправедливими, так як його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до п.1.2 Договору кредиту, кредит надасться Позичальнику на наступні цілі: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 1596 від 01.04.2008 року, згідно якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], витрати Позичальника пов'язані з оформленням кредиту, оплата комісії за розрахунки за цим Договором. Тобто, з умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для придбання квартири. Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту. З [PERSON] договору № 057/18/08-ф від 01.04.2008 року вбачається, що у ньому немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2. 3.4 розділу 3 Правил, визнані обов'язковими. Також, банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. З наданого розрахунку на час розгляду справи не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений лише щодо суми заборгованості, поверхово та не зрозуміло для споживача. Після ознайомлення з розрахунком заборгованості наданим Банком встановлено, що кінцева сума тільки одних відсотків орієнтовно перевищить суму кредиту у два рази. Детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача на день звернення до суду з первісним позовом відповідач суду не надав. Отже, в порушення п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав [PERSON] як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. [PERSON] Договору № 057/18/08-ф, від 01.04.2008 р. слідує, що кредитний договір містить пункт 1.6 щодо сплати комісії за розрахунки за цим Договором, яка складає 2,8% від суми кредиту і сплачується одноразово на дату видачі/перерахування кредитних коштів. [PERSON] включив в кредитний договір № 057/18/08-ф положення, які відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» є несправедливими, так як містять умови про зміни у витратах, враховуючи додаткові нарахування, відсоток за користування кредитними коштами збільшився. З доданої до первісного позову довідки про нарахування та погашення відсотків, комісії та тіла кредиту згідно кредитного договору № 057/18/08-ф, від 01.04.20158р. укладеного ВАТ КБ «Надра» з [PERSON] вбачається, що існує суттєва різниця між нарахованими платежами по тілу кредиту та відсотках, які підлягають сплаті позичальником. Зазначена різниця фактично приводить до зменшення зарахувань на тіло кредиту і як наслідок приводить до збільшення розміру нарахованих відсотків які нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом. При цьому Банком не надано детального розшифрування зарахування платежів на погашення тіла кредиту та процентів. При цьому враховуючи, що щомісячні платежі сплачуються щомісяця, банк мав надати помісячний розрахунок зарахування сум на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, відтак позичальнику не відомо яка сума пішла на погашення тіла кредиту і чи збережено баланс зарахування відсотків та тіла кредиту, що також ставить в тяжке, не справедливе становище [PERSON] як споживача в договірних зобов'язаннях. Графік погашення кредиту взагалі не видавався і які суми на які рахунки зараховувалися невідомо, що є також несправедливим по відношенню до споживача, оскільки дає право банку проводити зарахування на рахунки на власний розсуд. [PERSON] умови кредитною договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає: забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. [PERSON] визнання недійсним кредитного договору, тягне за собою визнання недійсними договору поруки та договору іпотеки, оскільки ці договори є похідними від основного договору. Просять суд визнати недійсними: кредитний договір № 057/18/08-ф від 01.04.2008р. укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» в особі начальника відділення № 18 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління [PERSON] відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти - кредит у розмірі 35980 доларів США із ороком повернення до 31 березня 2023 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 13,59% річних; договір поруки б/н, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра»; договір іпотеки №10/18/08/ФЗ, укладений між [PERSON]В ТА ВАТ КБ «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON], згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, квартира [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. В обґрунтування навели обставини викладені у зустрічній позовній заяві. Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В свою чергу, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З оглянутого в судовому засіданні кредитного договору №057/10/08-Ф від 01.04.2008 року укладеного між ВАТ КБ «Надра»» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») в особі начальника відділення №18 філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] та [PERSON], встановлено, що останній банк надає кредит в сумі 35 980 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,59% річних на строк до 31.03.2023 року. Згідно п.31. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 469,83 доларів США. Також, з оглянутого в судовому засіданні додаткового договору №1 до кредитного договору №057/18/08-Ф укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 11.08.2014р. встановлено, що у звязку з призовом поручителя [PERSON] на військову службу під час мобілізації сторони досягли згоди, що на період фактичного перебування поручителя на військовій службі (Особливий період), а також протягом наступних трьох місяців після дії Особливого періоду (Пільговий період) встановити особливі умови користування кредитними коштами. Зокрема, п.1.1. додаткової угоди на період з 23.05.2014р. по 23.11.2014р. встановлюється фіксована відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00 відсотків річних (Особлива процентна ставка) та щомісячний платіж у розмірі 150 доларів США. Пунктом 1.1.1. додаткової угоди протягом наступних 3 календарних місяців, встановлюється відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,0001 відсотків річних та індивідуальний платіж у розмірі не менше 150 доларів США. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Крім цього, 01.04.2008р. між укладеного між ВАТ КБ «Надра»» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») в особі начальника відділення №18 філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] та [PERSON], встановлено, що поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань в повному обсязі. З розрахунку заборгованості по кредитному договору позичальника встановлено, що 10.06.2015 р. відбулась остання сплата кредиту в сумі 27,86 доларів США. Всього за період з 16.04.2008 р. по 10.06.2015 р. позичальником повернуто кредит в сумі 8706,61 доларів США. З розрахунку заборгованості позичальника по відсоткам позичальником 10.08.2015року проведена остання сплата відсотків в розмірі 94,83 долари США. Всього сплачено з 16.04.2008 року по 10.08.2018 року відсотків в розмірі 28048,75 доларів США. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу, а згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до пункту 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року №168, банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативноправових актів Національного банку України. На банки покладається також обовязок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначати її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року №168). [PERSON] та [PERSON] вважають вказані кредитні договори такими, що укладені всупереч вимог законодавства, таким, що суттєво порушують їх права, через відсутність у кредитному договорі істотної умови договору, визначеної підпунктом д) пункту 2 частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, та, що в договорах не вказано графік погашення платежів. З представлених договорів та додатків до них судом встановлено, що згідно п3.3.1 кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 469,83 доларів США. Встановлено, що починаючи з 16.04.2008 року по 20.06.2015 року [PERSON] сплачувала щомісяця платежі. Так, з розрахунку поданому ПАТ КБ «Надра» до позовної заяви встановлено, що протягом дії кредитного договору [PERSON] сплачено на користь банку заборгованість по кредиту в сумі 8706,61 доларів США+заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 28 048,75 доларів США = 36767,93 долари США. Таким чином з отриманих 35 980 доларів США кредиту [PERSON] повернуто банку 36767,93 доларів США. Таким чином, жодних претензій до банку щодо умов договорів [PERSON] та [PERSON], як при підписанні договорів, так і при їх виконанні, не мали. Не було в них на той час, як і при підписанні вказаних договорів, претензій щодо умови про сплату комісії, яка складає 2,8 % від розміру кредиту. Тому немає підстав вважати, що банк не надав [PERSON] та [PERSON], як споживачам фінансових послуг у галузі споживчого кредитування, повної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. До того ж при укладенні кредитного договору № 057/18/08-Ф від 01.04.2008року укладеною між сторонами, якими було досягнуто домовленості про сплату штрафів у розмірі 10% від суми кредиту та пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, відповідно до статей 598, 605 ЦК України, що є доказом того, що [PERSON] погоджувалась з усіма умовами договору. Отже, перед укладанням договорів [PERSON] та [PERSON] були ознайомлені з умовами надання кредиту, в тому числі сукупною вартістю кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, видів, предметів та вартості супутніх послуг, особливостями кредиту, його перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацією валюти платежу у валюту, зобовязаннями під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, тощо. Правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст.638 та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з текстом укладених сторонами договорів встановлено, що такі умови договорами передбачено. Таким чином, вказані договори є справедливими, не суперечать принципу добросовісності, немає істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживачів. Оскільки спірні договори є справедливими, їх зміст не суперечить вимогам законодавства, а тому їх умови відповідають вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині немає. Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Заборгованість за кредитним договором №057/18/08-Ф від 01.04.2008р. станом на 04.09.2015р. складає: 28 065 доларів США а саме: 27 273,39 доларів США заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 791,27 доларів США заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена); 6051,50 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачі, не виконавши зобовязання по умовах кредитного договору, станом на 04.09.2015 року мають заборгованість перед ПАТ КБ «Надра» в сумі 28 065 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2016р. становить 710 095 (сімсот десять тисяч девяносто пять) грн. та по пені у розмірі 6051 (шість тисяч пятдесят один) грн. 50 коп., яка підлягає до стягнення в користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з поданої квитанції ПАТ КБ «Надра» при зверненні до суду з даним позовом сплатив 9347 грн. судового збору. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених судових витрат підлягає до задоволення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, а в зустрічній позовній заяві [PERSON] та [PERSON] до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки слід відмовити.

Outcome: approved