overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернулася до суду з\\~вимогою про\\~визнання за\\~нею тавиділення їй в натурі 1/8 частині житлового буднику [ADDRESS] єва в с. Марянівка Васильківського району Київської області та земельної ділянки, на який вона розташована. Позивач за зустрічним позовом просила припинити справа спільної часткової власності позивача за первісним позовом на вищезазначене нерухоме маймо зі сплатою їй відповідної грошової компенсації, яка внесена на депозитний рахунок суду, та визнанням за нею права власності на цю нерухомість. В судовому засіданні позивач за первісним позовом вимоги свого позову не підтримав у зв? язку з визнанням ним в повному обсязі вимог зустрічного позову. Позивач за зустрічним позовом свої вимоги підтримав в повному обсязі, не визнаючи вимог первісного позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що зустрічний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Порядок припинення права особи на частку у спільному майні може бути здійснено за рішенням суду в порядку ст.365 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суту України« Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4\\~ст.174\\~ЦПК України\\~у разі\\~ визнання відповідачем позову , яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Приймаючи до уваги, шо сторони досягли згоди щодо поділу належного їм спадкового нерухомого майна, а також визнання відповідачем за зустрічним позовом вимог позову щодо припинення її частки права власності на нерухомість, що виключає його первісного позову та не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернулася до суду із заявою в якій вказала, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 07.11.1984 року. 11.04.2014 року рішенням суду шлюб між сторонами розірваний. У період шлюбу, а саме, 20.05.1989 року, відповідачу по справі була надана трикімнатна кооперативна квартира у [ADDRESS], на сім'ю з чотирьох осіб. Членом ЖБК № 337 є відповідач по справі. На спільні кошти вони разом із колишнім чоловіком виплатили повну вартість спірної квартири. Свідоцтво про право власності відповідач отримувати не бажає. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач за зустрічним позовом вказав, що перебував у шлюбі з [PERSON] з 07.11.1984 року. В період шлюбу йому була надана трьохкімнатна кооперативна квартира [ADDRESS], ордер був виданий йому, як члену ЖБК № 337. Ним у повному розмірі були виплачені пайові внески 15.11.1992 року. У 2014 року за рішенням суду шлюб між сторонами розірваний. Відповідач вважає, що так як ним був повністю виплачений пайовий внесок за спірну квартиру, то він разом із колишньою дружиною є власником спірної квартири. На підставі викладеного [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири. В судове засідання сторони не явилися, просили справу розглядати без їх участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позови підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у шлюбі з 07.11.1984 року, а 11.04.2014 року рішенням суду шлюб між сторонами був розірваний. У період шлюбу сторін, а саме, 20.05.1989 року, відповідачу по справі була надана трикімнатна кооперативна квартира (житлово-будівельний кооператив № 337 «Машинобудівник-33»), у [ADDRESS], на сім'ю з чотирьох осіб, в тому числі і на позивача. Членом ЖБК № 337 «Машинобудівник-33» є відповідач по справі. Пайовий внесок було виплачено за спірну квартиру повністю розмірі 11 441,48 крб. ще 15.11.1992 року, про що вбачається із довідки названого ЖБК від 22.11.2014 року. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність», що діяв на момент спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Оскільки на період виплати пайового внеску за вказану квартиру з 1988 по 1992 роки сторони перебували у шлюбі, то є підстави вважати, що пай виплачено у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів подружжя, а спірна квартира перебуває у спільній сумісній їх власності, а відповідно, кожний має право на рівну частку у спільному майні, яка і становить ? частину спірної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

позивач за первісним позовом публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] 12 343,96 доларів США заборгованості за кредитним договором від 17.07.2008 року № LVH2AE00000120, що станом на 23.08.2011 року становить 98 381,37 гривень та 983,81 грн. судового збору та 120,00 гривень витрат на ІТЗ. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати недійсною заборгованість за кредитним договором від 17.07.2008 року № LVH2AE00000120, укладеним нею з публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» в сумі 12 343,96 доларів США, що станом на 23.08.2011 року становить 98 381,37 гривень. Написання мотивованого тексту рішення вимагає додаткового часу, а тому в силу ст. 218 ЦПК України суд вважає за можливе оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України буде виготовлено протягом п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач за первісним позовом свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач за зустрічним позовом свої уточнені вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] мешкає окремо і надає їй допомоги на утримання дітей в недостатньому розмірі, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1500 грн. на двох дітей, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, зустрічні вимоги про стягнення аліментів визнає. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 13.09.2003 року, який зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 1309, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с.6,7). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на двох дітей, починаючи стягнення з 15.05.2015 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач за первісним позовом свої вимоги мотивує тим, що 26.09.1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою і знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені в зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння та вони мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. У своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] також позовні вимоги визнав та проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі не заперечував. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 26.09.1991 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано у відділі РАГС виконкому за актовим записом № 1958, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливостей для збереження сім'ї не вбачають. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні. Відповідач працює та має постійний щомісячний дохід, інших утриманців, крім неповнолітньої дитини не має. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та їх батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з цим позовом до суду, тобто з 03.03.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач за першим позовом звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 7 березня 2009 року у виконавчому комітеті Дзвінківської сільської ради Васильківського району у Київській області, актовий запис № 1. Позивач просить суд розірвати шлюб тому, що між ним та відповідачем склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сімю, у звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому, на думку позивача, збереження сімї суперечить їх, з відповідачем, інтересам. Позивач за другим позовом звернувся до суду з аналогічним позовом про розірвання шлюбу. Позивач за першим позовом в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, наполягаючи на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки шлюбні відносини між сторонами вже носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сімї [PERSON] в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач за поданим до суду позовом вказує, що відповідно до укладеного 22.08.2005 року кредитного договору між АТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем-1, останній отримав кредит зі сплатою за користування кредитом обумовлених відсотків. Крім того, зобовязання за вказаним договором у розмірі 1000 гривень були забезпечені укладеним того ж дня між позивачем та відповідачем-2 договором поруки. Далі позивач зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного договору у відповідача-1 утворилась заборгованість в загальному розмірі 38777,90 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача-1 вказану суму заборгованості та судові витрати, а з відповідача-2 1000 гривень. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судовому засіданні представник позивача на позові наполіг за вищевказаними підставами, а відповідачі в судове засідання не явилися. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач за позовом [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 01 серпня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені, в зв'язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Вони не знаходять спільної мови, втратили почуття взаємоповаги та любові. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. В письмовій заяві позивач заявлені вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач в письмовій заяві позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, погодившись з вимогами позивача щодо неможливості зберегти сім'ю (а.с.35). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 01 серпня 2015 року, який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом №720, що підтверджується свідоцтвом про одруження на а. с.5. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що це є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач за позовом [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 11 червня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох дітей. Шлюбні стосунки припинені, в зв'язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Вони не знаходять спільної мови, втратили почуття взаємоповаги та любові. Позивачка вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснив, що не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки протягом тривалого часу вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства та близько двох років тому припинили подружні стосунки. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, погодившись з поясненнями позивача щодо неможливості зберегти сім'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 11 червня 1994 року, який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 787, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с.4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Позивач, мотивуючи свої вимоги, послався на норми ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, які, на думку суду, підлягають застосуванню до даних правовідносин. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, і сім'я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Таким чином, суд дійшов висновку, що примирення між подружжям та збереження їх сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач за позовом [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 16 травня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені, в зв'язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Вони не знаходять спільної мови, втратили почуття взаємоповаги та любові. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. В письмовій заяві позивач заявлені вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи сповіщена належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 16 травня 2015 року, який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом №334, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с.4. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що це є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач за позовом [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені, в зв'язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Вони не знаходять спільної мови, втратили почуття взаємоповаги та любові. Позивачка вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В підготовче судове засідання сторони не з'явилися, від позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позов визнала. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розглянути справу та ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні, у зв'язку з визнанням позову, та про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 01 жовтня 2016 року, який зареєстровано Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 987, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с.3. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Позивач, мотивуючи свої вимоги, послався на норми ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, які, на думку суду, підлягають застосуванню до даних правовідносин. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім'я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Таким чином, суд дійшов висновку, що примирення між подружжям та збереження їх сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved