Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 15 листопада 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу під керування відповідача. В результаті вказаного ДТП було пошкоджено транспортні засоби. Позивач виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ21214» реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 24 056 грн. 40 коп. Постановами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відповідача було визнано винним у ДТП та керуванні транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння і притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач подав суду письмові заперечення, у яких вказав, що розмір збитків є завищений. Проведення огляду транспортного засобу здійснено у його відсутності. Страхова компанія не була замовником експертизи. Автомобіль експлуатувався у виробничих цілях, а тому амортизаційний показник є значно вищий ніж у висновку експерта. Огляд транспортного засобу проводився аж 03 грудня 2018 року, тоді як ДТП відбулась 15 листопада 2018 року. За вказаний проміжок часу автомобіль міг отримати ще одне пошкодження. Незважаючи на обставину неподання відповідачем відзиву на позовну заяву позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відповідь на відзив, у якому вказано, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку проведений у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Натомість відповідач не позбавлений права заявити клопотання про проведення судової експертизи на предмет встановлення розміру шкоди заподіяної внаслідок ДТП. У судове засідання представник позивача не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Погодився сплатити позивачу виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 000 грн., оскільки шкоду була завдана з його вини, однак розмір шкоди є завищений. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2018 року по справі № 344/19120/18, 15 листопада 2018 року о 17.05 годині [PERSON] в м. Івано-Франківську на вулиці Коновальця, 227А, керуючи транспортним засобом «Рено лагуна», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ21214» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а той по інерції з автомобілем «ВАЗ 210994-20» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] які зупинилися попереду, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2018 року по справі № 344/19119/18 встановлено, що 15 листопада 2018 року о 17.25 годині [PERSON] порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, а саме, в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 227А керував автомобілем «Рено лагуна» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, із згоди водія у встановленому порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» ARHK-0087 в присутності двох свідків, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Вказаними постановами [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124 та 130 КУпАП України. Також зі змісту постанов встановлено, що ДТП було вчинено відповідачем у стані алкогольного сп`яніння. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER] застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування АМ/7261694 від 19 червня 2018 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 272 від 03 грудня 2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ21214» реєстраційний номер [NUMBER] становить 23 412 грн. 61 коп. Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 24 056 грн. 40 коп. власнику транспортного засобу «ВАЗ21214» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № 27543 від 15 березня 2019 року. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом підпункту «в» пункту 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки останній спричинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановами суду від 20 грудня 2018 року, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 24 056 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що сума виплаченого страхування є завищеною. Правом клопотати перед судом про проведення експертизи вартості матеріального збитку відповідач не скористався. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1191, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: approved