Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 28 жовтня 2015 року відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] по пр. Соборності в м. Луцьку скоїла наїзд на рекламний щит, який належить позивачу. Вказує, що в результаті даної пригоди підприємству завдана матеріальна шкода, що складається з витрат повязаних на виготовлення, монтаж нового рекламного щита та орендної плати на розміщення зовнішньої реклами. Відповідно до платіжних доручень та договору на тимчасове користування місцем розміщення засобу зовнішньої реклами розмір завданої шкоди становить 21616,17 грн. В добровільному порядку відповідач матеріальну шкоду не відшкодувала. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки завдані дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 20\~400,00 грн., монтаж нового рекламного щита в розмірі 900 грн. та орендна плата в розмірі 316,71 грн. До початку судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засіданняповторно не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши вимоги позивача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2015 року о 03.20 год., [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], по пр. Соборності м. Луцька, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, в результаті чого виїхала за межі проїжджої частини та скоїла наїзд на рекламний щит, чим порушила пункт 12.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідач нанесла ПП «Західсофтсервіс», як власнику рекламного щита, матеріальні збитки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Постановою Луцького міськрайонного суду від 08.12.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 4). Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 визначає, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~ст. 1192 ЦКУ. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому\~стаття 22 ЦК України\~встановлює, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Із матеріалів справи вбачається, за що виготовлення нового сіті-лайта (рекламного щита) позивач сплатив 20\~400,00 грн., за монтаж 900,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 5-6). Крім того, між ПП «Західсофтсервіс» та КП «Луцькреклама» укладений договір № 87/ГК від 15.03.2012 року на тимчасове користування місцем розміщення засобу зовнішньої реклами відповідно до якого, позивач сплачує орендну плату в розмірі 105,57 коп. на місяць (а.с. 8-10). Оскільки, на орендованому місці рекламний щит сіті-лайт відсутній, а оренда плата сплачується помісячно, тому відповідачем також завдані збитки за місце оренди на встановлення сіті-лайту в розмірі 316,71 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПП «Західсофтсервіс» матеріальні збитки за виготовлення нового рекламного щита в розмірі 20\~400 грн., монтаж 900 грн., орендну плату 316,71 грн., а всього на загальну суму 21\~616,71 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187 ЦК України,\~,

Outcome: approved