Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення 3 % річних та встановленого індексу інфляції за невиконання грошового зобовязання. Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за період часу починаючи з 08 липня року до дня ухвалення судом остаточного рішення; суму встановленого індексу інфляції за час прострочення, починаючи з 17 серпня 2014 року до дня ухвалення судом остаточного рішення; судові витрати по справі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомила. Так, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, ЦПК України, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.\~ У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (ст. 74 ЦПК України). На підставі викладеного вище, враховуючи факт належного повідомлення відповідача про слухання справи, суд, зі згоди представника позивача, проводить розгляд справи у заочному порядку, що в даному випадку повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2012 року між мною, [PERSON], та [PERSON] укладено договір позики на суму 138000 доларів США. Укладення договору позики та отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2014 року. Частину коштів в розмірі 18000 доларів США відповідачкою було повернуто. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 2604000 грн., та 3% річних в розмірі 69558грн. 90коп. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вищезазначеним рішенням з [PERSON] стягнуто лише заборгованість за договором позики та 3% річних станом на 08 липня 2015 року. З часу винесення судового рішення та до теперішнього часу [PERSON] не здійснено жодних, навіть часткових, заходів, спрямованих на виконання зобов'язання за договором позики. В добровільному порядку відповідачем рішення суду не виконується, заборгованість на користь позивача не погашено, що підтверджуються довідкою наданою Дніпропетровським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, і супроводжується ростом цін на товари і послуги. Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді в порівнянні з базовим. Відповідно до ст. 625 ЦК України встановлений індекс інфляції враховується при обчисленні суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов'язань у грошовій одиниці України. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора чи знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштам належними до сплати кредиторові. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язана наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення. Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON]О. стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 2604000 грн., та 3% річних в розмірі 69558 грн. 90 коп. за період починаючи з 17 серпня 2014 року по 08 липня 2015 року. Таким чином, відповідач [PERSON] повинна сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, починаючи з 17 серпня 2014 року та 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання починаючи з 08 липня 2015 року. Сума встановленого індексу інфляції за час прострочення, починаючи з 17 серпня 2014 року по 07 лютого 2017 року складає 1975119,54 грн. Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період прострочення. Суму інфляції розраховується за формулою: (Сума боргу х процент інфляції) сума боргу Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, % серпень місяць 2014100.8 вересень місяць 2014102.9 жовтень місяць 2014102.4 листопад місяць 2014101.9 грудень місяць 2014103.0 січень місяць 2015103.1 лютий місяць 2015105.3 березень місяць 2015110.8 квітень місяць 2015114.0 травень місяць 2015102.2 червень місяць 2015100.4 липень місяць 201599.0 серпень місяць 201599.2 вересень місяць 2015102.3 жовтень місяць 201598.7 листопад місяць 2015102.0 грудень місяць 2015100.7 січень місяць 2016100.9 лютий місяць 201699.6 березень місяць 2016101.0 квітень місяць 2016103.5 травень місяць 2016100.1 червень місяць 201699.8 липень місяць 201699.9 серпень місяць 201699.7 вересень місяць 2016101.8 жовтень місяць 2016102.8 листопад місяць 2016101.8 грудень місяць 2016100.9 січень місяць 2017101.1 Період розрахункуСума боргу, грн. Інфляційне збільшення боргу, грн. 17.08.2014 - 07.02.20172604000.00 1975119,54 Розрахунок 3 % річних розраховується за наступною формулою: Сума санкції = С х 3% х Д : 365 : 100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення Період нарахування з 08.07.2015 р. по 07.02.2017 р. 580 днів. Сума боргу 2604000.00 гривень. Розмір відсотку 3%. Таким чином, сума 3% річних з 08.07.2015 р. по 07.02.2017 р. складає 124135,89 грн. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1 та 2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення 3 % річних за неналежне виконання грошового зобов'язання та суми встановленого індексу інфляції за час прострочення обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 88 ЦПК України).

Outcome: approved