Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14314,29 грн. та судовий збір за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № LV0DF962021617, за який відповідач отримав кредит у розмірі 4831,31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 03.2.2017 року у розмірі 14314,29 грн., яка складається з 4604,54 грн. - заборгованість за кредитом, 4,93 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 8160,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина); 657,82 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, через поміщення оголошення про виклик в судове засідання у газеті Львівська пошта, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № LV0DF962021617, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 4831,33 грн. на оплату товару згідно з переліком, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 20.02.2013 року по 19.02.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості відбувається наступним чином: з 06 по 10 число кожного місяця позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом в сумі 134,46 грн. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, що вбачається із заяви № LV0DF962021617 від 20.02.2013 року, з наявним на ній підписом відповідача та товарного чеку № 562112 від 20 лютого 2013 року, копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із п. 1.2.5 умов про надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 14 Договору при порушенні позичальником зобов'язань із погашення Кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в умовах та правилах за кожний день прострочки. Відповідно до п. 1.5.20 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленту 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. Свої вимоги за договором відповідач не виконав внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість у розмірі 14314,29 грн., яка складається з 4604,54 грн. - заборгованість за кредитом, 4,93 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 8160,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина); 657,82 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи або законні інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на розміщення оголошення в пресі.

Outcome: approved