Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач зазначила, що 23.07.1999 року у сторін народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про його народження зазначено відповідача, дитина на теперішній час мешкає разом із позивачем. Відповідач добровільно не бажає сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який перебуває на її повному утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову та до досягнення ним повноліття. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. За згоди представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення. На підставі положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 23.07.1999 року у сторін народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про його народження зазначено відповідача (а.с.6). Син проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою № 219 від 02.11.2015р. виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи сімейний та матеріальний стан сторін, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову та до досягнення ним повноліття. Судові витрати розподілити згідно положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved