Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом у лютому 2015 року та в своєму позові обґрунтування заявлених вимог послався на наступне. На праві приватної власності мені належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. В належному йому житловому будинку зареєстрований з 2001 року відповідач [PERSON], 1952 року народження, але не проживає в ньому і ніколи не проживав з часу реєстрації. Відповідач був зареєстрований в належному йому житловому будинку з його згоди. Членом його сім'ї він не являється. Своїм правом користування житловою площею відповідач не скористався і не став проживати в належному йому будинку. Його особистих речей в будинку немає. Проте, відповідач продовжує знаходитися на реєстраційному обліку в належному йому будинку і не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку, а на протязі останніх років він взагалі не має з ним ніякого зв'язку. За таких обставин вона просить задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник Комінтернівського районного підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності мені належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 20.12.2013 року. В належному йому житловому будинку зареєстрований з 2001 року відповідач [PERSON], 1952 року народження, що підтверджується довідкою з виконкому Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №80 від 09.02.2015 року. Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав, що підтверджується актом обстеження житлового будинку, складеного депутатом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Січевою Н.В. в присутності сусідів. При таких обставинах суд вважає заявлені позовні вимоги цілком обґрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 71, 72, 156, 163 ЖК України, 391 ЦК України,

Outcome: approved