Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 06.03 2013 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 206442.50 грн. компенсації вартості 1/2 частини [ADDRESS] 28 січня 2014 року на адресу позивача направлено начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби постанову про поновлення виконавчого провадження від 27.01.2014 року згідно якого було поновлено виконавче провадження з примусу виконання виконавчого листа № 2-22/2012 виданого 22.03.2013 року рішення Шевченківським райсудом м. Чернівці про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 206442.50 грн. компенсації вартості 1/2 частини квартири [ADDRESS] Дана постанова винесена після отримання державним виконавцем поданою ним ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14.06. 2013 року згідно якої рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 06.03.2013року залишено без зміни. Крім того, позивачу було надана копія акту державного виконавця від 16 квітня 2013 року, згідно якого позивачу стало відомо, що боржник [PERSON] оформила договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS] на [PERSON], тобто на матір відповідача. Даний факт підтверджується копією договору найму ( користування) житлового приміщення та майна від 01 квітня 2013 року, згідно якого відповідач отримує від наймодавця [PERSON] і надає їй в найм 1/2 частину квартири [ADDRESS], та повністю облаштованою, технікою та предметами домашнього вжитку, тобто на все те рухоме і нерухоме майно що належало відповідачці на момент оформлення договору дарування. Факт приховування компенсації вартості 1/2 частини вказаної квартири згідно постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби відповідачкою підтверджується на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суд України від , 01 квітня 2013 року, на касаційну скаргу [PERSON], згідно якої виконано рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 березня 2013 року по №22ц - 239/2013 зупинити до закінчення касаційної скарги. Однак відповідачка, не дочекавшись, рішення касаційного суду, на підставі якого сама ж вимагала і яке було направлено лише 30.04. 2013 року, оформила договір дарування на матір. Таким чином було вчинено сторонами удаваний правочин. Відповідно ст.235 ЦК України, удаваний є правочин. який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Просить суд визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS] укладений 30. березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, підтвердивши всі обставини викладені в ньому, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про день час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 06.03 2013 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 206442.50 грн. компенсації вартості 1/2 частини [ADDRESS] 28 січня 2014 року на адресу позивача направлено начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби постанову про поновлення виконавчого провадження від 27.01.2014 року згідно якого було поновлено виконавче провадження з примусу виконання виконавчого листа № 2-22/2012 виданого 22.03.2013 року рішення Шевченківським райсудом м. Чернівці про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 206442.50 грн. компенсації вартості 1/2 частини квартири [ADDRESS] Дана постанова винесена після отримання державним виконавцем поданою ним ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14.06. 2013 року згідно якої рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 06.03.2013року залишено без зміни. Крім того, позивачу було надана копія акту державного виконавця від 16 квітня 2013 року, згідно якого позивачу стало відомо, що боржник [PERSON] оформила договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS] на [PERSON], тобто на матір відповідача. Даний факт підтверджується копією договору найму ( користування) житлового приміщення та майна від 01 квітня 2013 року, згідно якого відповідач отримує від наймодавця [PERSON] і надає їй в найм 1/2 частину квартири [ADDRESS], та повністю облаштованою, технікою та предметами домашнього вжитку, тобто на все те рухоме і нерухоме майно що належало відповідачці на момент оформлення договору дарування. Факт приховування компенсації вартості 1/2 частини вказаної квартири згідно постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби відповідачкою підтверджується на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суд України від , 01 квітня 2013 року, на касаційну скаргу [PERSON], згідно якої виконано рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 березня 2013 року по №22ц - 239/2013 зупинити до закінчення касаційної скарги. Однак відповідачка, не дочекавшись, рішення касаційного суду, на підставі якого сама ж вимагала і яке було направлено лише 30.04. 2013 року, оформила договір дарування на матір. Таким чином було вчинено сторонами удаваний правочин. Відповідно ст.235 ЦК України, удаваний є правочин. який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення,а тому суд вважає, що слід визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS] укладений 30. березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved