Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.12.2014 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12.09.2017 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини [PERSON] до досягнення дочкою трирічного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. На примусове виконання рішення суду видано два виконавчих листи та за ними відкриті виконавчі провадження. З цього часу матеріальне становище позивача значно погіршилось, оскільки на утриманні останнього знаходиться і непрацездатний батько [PERSON], 02.01.1955 року, крім того позивач має нерегулярний дохід. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] важко сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини, тому звернувся до суду із заявою про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON]О до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, судом із достовірністю встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2011 року, який укладали в виконкомі Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницькій області за актовим записом № 2 (а.с. 8). Спільне сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо. Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 16.12.2014 року з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13). 09.04.2017 року відповідачка народила дочку [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний позивач (а.с. 10). Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12.09.2017 року з позивача також стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини [PERSON] до досягнення дочкою трирічного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. (а.с. 14). На примусове виконання рішення суду видано два виконавчих листи та за ними відкриті виконавчі провадження (а.с. 15, 16, 17, 18). З цього часу матеріальне становище позивача значно погіршилось, остаточна заробітна плата, яку отримує позивач після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє його життєві потреби. Також у позивача на утриманні перебуває непрацездатний батько [PERSON], [INFO], тому після утримання аліментів, сплати комунальних послуг, позивачу не вистачає коштів на харчування,одяг та проїзд, тобто для нормальної життєдіяльності. Крім того, після подачі на виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] та на утримання відповідачки утворилась заборгованість в сумі 2206 грн.73 коп. на утримання дочки [PERSON] та 795 грн.45 коп. на утримання відповідачки, яку позивач не має змоги з чого погасити. Раніше ніяких заборгованостей по сплаті аліментів перед відповідачкою позивач не мав. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшеним або збільшеним за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому суд, враховуючи те, що позивачем в ході розгляду справи підтверджено зміну його матеріального становища , вважає за доцільне за згодою сторін зменшити розмір стягуваних аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, зокрема матеріальне положення платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved