Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, висловлені в своїй позовній заяві та просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 11.05.1998 року та [PERSON], яка померла 01.01.2015 року, встановив той факт, що [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON]; визнати за ним право власності на 3/5 частини квартири № 8 в житловому будинку № 9 по вул. Затишна (вул. Дзержинського) в м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області загальною площею 57,7 кв. м. та житловою площею 42,9 кв. м. в порядку спадкування за законом. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог позивача та просила їх задовольнити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживала до дня своєї смерті разом з сином [PERSON] по вул. Затишна, 9/8 м. Покров. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її рідна бабуся, [PERSON] її матір. [PERSON] дійсно була рідною матірю [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала з їхнім братом [PERSON] по вул. Затишна, 9/8 м. Покров. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.05.1998 року померла [PERSON], рідна баба сторін з боку матері [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/5 частину трикімнатної квартири № 8 в житловому будинку № 9 по вул. Затишна (вул. Дзержинського) в м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області загальною площею 57,7 кв. м. та житловою площею 42,9 кв. м.. Вказана квартира належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1995 року у рівних частках (по 1/5 частині) позивачу [PERSON], його рідній сестрі - [PERSON], їхній бабусі [PERSON], їхній матері - [PERSON] та її чоловіку [PERSON]. На час приватизації квартири усі вони були зареєстровані в ній в якості членів сім'ї і тому усі приймали участь у приватизації вказаної квартири. Вартість вказаної квартири відповідно до висновку фахівця на даний час складає 89980 грн.. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Матір сторін - [PERSON], рідна донька померлої [PERSON], була єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Вона протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не зверталася до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. [PERSON] на час смерті її матері [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з нею в вказаній вище квартирі і, таким чином, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року, якій діяв на той час, прийняла спадщину після смерті своєї матері, що підтверджується довідкою МКП «ЖЕО» від 18.10.2016 року і якою підтверджується факт їх сумісного проживання на час відкриття спадщини. 25.11.2011 року помер чоловік матері сторін, їх вітчим - [PERSON], з яким їхня матір [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.04.1980 року і по день своєї смерті. Заповіту на випадок своєї смерті він теж не залишив. Матір сторін [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті і вона вважається таким спадкоємцем, яка прийняла спадщину після його смерті відповідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивач заяви від відмови від спадщини не подавав. Матір позивача та відповідача та її чоловік спочатку разом проживали в їхній квартирі, а потім 24.09.2002 року вони теж разом були зняті з реєстрації в їхній квартирі і зареєстровані в [INFO] (м. Орджонікідзе). У вказаній квартирі вони були зареєстровані та проживали разом до дня смерті [PERSON], що підтверджується вказаною вище довідкою МКП «ЖЕО» від 18.10.2016 року. Матір сторін [PERSON] після смерті свого чоловіка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і не отримала свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після його смерті. Але вона відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України придбала право на вказане нерухоме майно з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщин. 01.01.2015 року померла [PERSON]. Заповіту на випадок своєї смерті вона теж не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/5 частки вказаної квартири, з яких на 1/5 частину квартири вона мала права внаслідок приватизації, а дві інші частини квартири вона отримала у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та після смерті свого чоловіка [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивач з відповідачкою по справі. Вони не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, або з заявами про відмову від спадщини. Однак позивач вважає, що придбав право на вказані 3/5 частини квартири, що залишилися після смерті їхньої матері, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину внаслідок того, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Протягом останніх двох років життя їхньої матері, з кінця 2012 року і до 01.01.2015 року (день її смерті) [PERSON] постійно проживав разом з матір'ю [PERSON] і разом з сестрою здійснював догляд за нею. Після смерті свого чоловіка матір сторін [PERSON] спочатку залишилася проживала одна в [INFO] (на той час м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області. Однак стан її здоров'я погіршився і вона за віком та станом свого здоров'я почала потребувати стороннього догляду. Тому позивач з сестрою, відповідачкою по справі, вирішили, що матір буде проживати разом з ним в трикімнатній квартирі № 8 в житловому будинку № 9 по вул. Затишна в м. Покров, тому що він на той час проживав в квартирі один, а сестра проживала в іншій двокімнатній квартирі разом зі своєю сім'єю. Але догляд за матір'ю він з сестрою здійснювали разом. [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і змушений звернутися до суду з вказаним позовом з тієї підстави, що не збереглися усі документи, які потрібно надати нотаріусу для отримання вказаного свідоцтва про право на спадщину. Позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом внаслідок того, що втрачено свідоцтво про народження їхньої матері, а також втрачений правовстановлюючий документ на квартиру, свідоцтво про право власності на житло від 08.02.1995 року, яке було видано відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе і на підставі якого їм усім належала частина вказаної квартири. КП «МБТІ» м. Нікополь, що здійснювало державну реєстрацію права власності усіх них на вказану квартиру, надало позивачу довідку від 27.10.2016 року про належність їм вказаної квартири на праві власності на підставі зазначеного свідоцтва, а також висновок про вартість усієї квартири. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до Глави 13 вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач повинен надати нотаріусу оригінал зазначеного вище документу на право власності на квартиру. Однак це неможливо з вказаних вище обставин. Крім того, матір позивача не зверталася до будь - якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та після смерті свого чоловіка [PERSON], тому спадкова справа після смерті кожного з них нотаріусом заведена не була. Після смерті їхньої матері спадкова справа теж не була заведена внаслідок того, що він з сестрою протягом встановленого законом строку не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї. Тільки в 2016 році [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] на консультацію щодо оформлення ним своїх спадкових прав на майно, що залишилося після смерті матері. Нотаріус роз'яснив йому, що він має можливість у судовому порядку встановити факт родинних відносин між його померлою матір'ю [PERSON] та її рідною матір'ю [PERSON], а також нотаріус пояснив, що разом з встановленням вказаного факту суд має можливість на підставі інших наданих ним доказів визнати за позивачем право власності на спадкове майно у разі втрати правовстановлюючого документу на квартиру. Той факт, що [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON] підтверджується письмовими доказами, а саме: довідкою МКП «ЖЕО» від 18.10.2016 року, відповідно до якої вони разом проживали в зазначеній квартирі однією сім'єю, разом були в ній зареєстровані, а довідкою КП «МБТІ» від 27.10.2016 року підтверджується той факт, що вони разом, як члени однієї сім'ї, приймали участь у приватизації квартири. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових - прав фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: 1) визнання права. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом» - задовольнити та встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 11.05.1998 року та [PERSON], яка померла 01.01.2015 року, встановив той факт, що [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частини квартири № 8 в житловому будинку № 9 по вул. Затишна в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 57,7 кв.м. та житловою площею 42,9 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved