Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач зазначає на те, що ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 07.02.2018 року у справі № 282/1472/17, провадження за обвинуваченням [PERSON] , за ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Любарська центральна районна лікарня» упродовж 14 ліжко-днів з 07.12.2017 року по 21.12.2017 року. Вартість лікування склала 7712,04 грн., бюджетних коштів. Саме тому позивач звернувся до суду з даним позовом з проханням стягнути з [PERSON] , на користь держави в особі відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації Житомирської області кошти на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 7712,04 грн. Представник позивача у підготовчому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у підготовчому засіданні заявив клопотання про визнання позову відповідачам та у зв`язку з тим, що він не працевлаштований просить розстрочити суму боргу на 2 роки. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та підтримав клопотання свого представника. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 31 липня 2017 року, по справі № 282/1472/17, кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України було закрито, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з довідки КНП «Любарська Центральна районна лікарня» Любарської районної ради Житомирської області № 591 від 12.07.2019 року, потерпілий [PERSON] перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні з 07.12.2017 року по 21.12.2017 року. Вартість лікування склала 7712,04 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відтак, у судовому засіданні встановлено, що відповідач вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України в результаті якого наніс потерпілому тілесні ушкодження, на лікування яких держава витратила кошти в сумі 7712,04грн. В ході судового розгляду кримінального провадження провадження по справі було закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Цивільний позов по справі заявлено не було. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. У відповідності до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відтак, у відповідності до ст. 267 ЦПК України, суд вважає, що клопотання представника відповідача про розстрочення йому суми боргу підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved