Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 05 жовтня 2012 року, актовий запис №73. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 22 лютого 1996 року відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла дочці [PERSON] . Проте, [INFO] померла дочка [PERSON] - [PERSON] , про що 17 вересня 2012 року складено відповідний запис №443, та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №1521 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 13 травня 1975 року. [INFO] року у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №996 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 05 квітня 1977 року. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] є її онуки - [PERSON] та [PERSON] (оскільки її єдина дочка, та чоловік померли). Відповідно до вимог частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Тому, 29 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори - Замулко Л.В. 29 жовтня 2012 року заведена спадкова справа заведена за №53621039. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельна ділянка площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Полтавської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини на житловий будинок та земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 07 червня 2019 року №02-31/715 відмовлено громадянам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] . Відповідно до постанови державного нотаріуса, підставою зазначеної відмови є:« у спадкоємців відсутні згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документи на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, а також на земельну ділянку площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] - не присвоєний кадастровий номер, який є ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, що належали [PERSON] , дані факти унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, та проведення державної реєстрації права власності згідно вимог чинного законодавства». У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити право власності на успадковане нерухоме майно. Згідно довідки Супрунівської сільської ради Полтавського району від 05 квітня 2019 року №325/02-25, [PERSON] , яка померла [INFO] до дня сперті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , змінена на підставі рішення 4 сесії сільської ради 7 скликання від 26.02.2016 року). 04 березня 1988 року на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів №69 від 18.02.1988 року, [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок (далі- Свідоцтво ). Відповідно до якого будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . 05 березня 1988 року на документі про право особистої власності зроблено реєстровий напис. Відповідно до якого, зазначений в свідоцтві жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №23. Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», яка затверджена заступником Міністерства комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 23 Інструкції на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. 26 квітня 2019 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до останнього будинок з господарськими будівлями складається з: житловий будинок літ.«А-1» площею 56,2 м2, літня кухня літ. «Б,б» площею 42,2 м2,, сарай літ.«В» площею 8,3 м2, вбиральня літ. «Г» площею 1,2 м2, сарай літ. «Д» площею 37,0 м2, сарай літ. «д» площею 7.1 м2, колодязь питний «№1». Відповідно до зазначеного технічного паспорту, будинок садибного типу по [ADDRESS] зальною площею 56,2 м2( житлова площа- 36,0 м2.) складається з: кухня загальною площею - 6,0 м2, кімната загальною площею -15,3 м2, кімната загатною площею - 6.2 м2, кімната загальною площею -14,5 м2, сіни загальною площею - 14,2 м2. Отже, спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 27 липня 1998 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] передається у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки, остання складається із ділянки 1- площею 0,12 га, та ділянки 2- площею 0,13 га. Землю передано для обслуговування житлового будинку госп. будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №781. Відповідно до довідки №70/02-25 від 27.05.2019 року, виданої Супрунівською сільською радою, на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради загальною площею 0,25 га (державний акт [NUMBER] від 27 липня1998 року), в тому числі ділянка №1 площею 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд та житловий будинок за адресою [ADDRESS] площею 0,13 га в с. Супрунівка для ведення особистого селянського господарства. У своїй відповіді Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві повідомило, що питання прийняття заяви для реєстрації земельної ділянки від спадкоємця є неврегульованим на законодавчому рівні, рекомендовано спадкоємцю земельної ділянки гр. [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду для визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з пункту г частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ( позивача за первісним позовом), в якому посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 05 жовтня 2012 року, актовий запис №73. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 22 лютого 1996 року відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла дочці [PERSON] . Проте, [INFO] померла дочка [PERSON] - [PERSON] , про що 17 вересня 2012 року складено відповідний запис №443, та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №1521 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 13 травня 1975 року. [INFO] року у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №996 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 05 квітня 1977 року. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] є її онуки - [PERSON] та [PERSON] (оскільки її єдина дочка, та чоловік померли). Відповідно до вимог частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Тому, 29 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори - Замулко Л.В. 29 жовтня 2012 року заведена спадкова справа заведена за №53621039. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельна ділянка площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Полтавської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини на житловий будинок та земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 07 червня 2019 року №02-31/715 відмовлено громадянам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] . Відповідно до постанови державного нотаріуса, підставою зазначеної відмови є:« у спадкоємців відсутні згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документи на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, а також на земельну ділянку площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] - не присвоєний кадастровий номер, який є ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, що належали [PERSON] , дані факти унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, та проведення державної реєстрації права власності згідно вимог чинного законодавства». У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити право власності на успадковане нерухоме майно. Згідно довідки Супрунівської сільської ради Полтавського району від 05 квітня 2019 року №325/02-25, [PERSON] , яка померла [INFO] до дня сперті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , змінена на підставі рішення 4 сесії сільської ради 7 скликання від 26.02.2016 року). 04 березня 1988 року на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів №69 від 18.02.1988 року, [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок (далі- Свідоцтво ). Відповідно до якого будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . 05 березня 1988 року на документі про право особистої власності зроблено реєстровий напис. Відповідно до якого, зазначений в свідоцтві жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №23. Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», яка затверджена заступником Міністерства комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 23 Інструкції на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. 26 квітня 2019 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до останнього будинок з господарськими будівлями складається з: житловий будинок літ.«А-1» площею 56,2 м2, літня кухня літ. «Б,б» площею 42,2 м2,, сарай літ.«В» площею 8,3 м2, вбиральня літ. «Г» площею 1,2 м2, сарай літ. «Д» площею 37,0 м2, сарай літ. «д» площею 7.1 м2, колодязь питний «№1». Відповідно до зазначеного технічного паспорту, будинок садибного типу по [ADDRESS] зальною площею 56,2 м2( житлова площа- 36,0 м2.) складається з: кухня загальною площею - 6,0 м2, кімната загальною площею -15,3 м2, кімната загатною площею - 6.2 м2, кімната загальною площею -14,5 м2, сіни загальною площею - 14,2 м2. Отже, спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 27 липня 1998 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] передається у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки, остання складається із ділянки 1- площею 0,12 га, та ділянки 2- площею 0,13 га. Землю передано для обслуговування житлового будинку госп. будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №781. Відповідно до довідки №70/02-25 від 27.05.2019 року, виданої Супрунівською сільською радою, на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради загальною площею 0,25 га (державний акт [NUMBER] від 27 липня1998 року), в тому числі ділянка №1 площею 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд та житловий будинок за адресою [ADDRESS] площею 0,13 га в с. Супрунівка для ведення особистого селянського господарства. У своїй відповіді Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві повідомило, що питання прийняття заяви для реєстрації земельної ділянки від спадкоємця є неврегульованим на законодавчому рівні, рекомендовано спадкоємцю земельної ділянки гр. [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду для визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з пункту г частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, прохав первісний позов задовольнити в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення зустрічного позову. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, прохав зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення первісного позову. Від представників третіх осіб - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві, Супрунівської сільської ради Полтавського району, Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення первісного та зустрічного позовів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 05 жовтня 2012 року, актовий запис №73. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 22 лютого 1996 року відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла дочці [PERSON] . Проте, [INFO] померла дочка [PERSON] - [PERSON] , про що 17 вересня 2012 року складено відповідний запис №443, та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №1521 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 13 травня 1975 року. [INFO] року у [PERSON] народився син- [PERSON] , про що зроблено запис за №996 та видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 05 квітня 1977 року. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] є її онуки - [PERSON] та [PERSON] (оскільки її єдина дочка, та чоловік померли). Відповідно до вимог частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Тому, 29 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори - Замулко Л.В. 29 жовтня 2012 року заведена спадкова справа заведена за №53621039. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельна ділянка площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Полтавської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини на житловий будинок та земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 07 червня 2019 року №02-31/715 відмовлено громадянам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] . Відповідно до постанови державного нотаріуса, підставою зазначеної відмови є:« у спадкоємців відсутні згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документи на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, а також на земельну ділянку площею 0,25 га, переданої для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] - не присвоєний кадастровий номер, який є ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, що належали [PERSON] , дані факти унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, та проведення державної реєстрації права власності згідно вимог чинного законодавства». У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити право власності на успадковане нерухоме майно. Згідно довідки Супрунівської сільської ради Полтавського району від 05 квітня 2019 року №325/02-25, [PERSON] , яка померла [INFO] до дня сперті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , змінена на підставі рішення 4 сесії сільської ради 7 скликання від 26.02.2016 року). 04 березня 1988 року на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів №69 від 18.02.1988 року, [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок (далі- Свідоцтво ). Відповідно до якого будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . 05 березня 1988 року на документі про право особистої власності зроблено реєстровий напис. Відповідно до якого, зазначений в свідоцтві жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №23. Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», яка затверджена заступником Міністерства комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 23 Інструкції на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. 26 квітня 2019 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до останнього будинок з господарськими будівлями складається з: житловий будинок літ.«А-1» площею 56,2 м2, літня кухня літ. «Б,б» площею 42,2 м2,, сарай літ.«В» площею 8,3 м2, вбиральня літ. «Г» площею 1,2 м2, сарай літ. «Д» площею 37,0 м2, сарай літ. «д» площею 7.1 м2, колодязь питний «№1». Відповідно до зазначеного технічного паспорту, будинок садибного типу по [ADDRESS] зальною площею 56,2 м2( житлова площа- 36,0 м2.) складається з: кухня загальною площею - 6,0 м2, кімната загальною площею -15,3 м2, кімната загатною площею - 6.2 м2, кімната загальною площею -14,5 м2, сіни загальною площею - 14,2 м2. Отже, спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 27 липня 1998 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] передається у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки, остання складається із ділянки 1- площею 0,12 га, та ділянки 2- площею 0,13 га. Землю передано для обслуговування житлового будинку госп. будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №781. Відповідно до довідки №70/02-25 від 27.05.2019 року, виданої Супрунівською сільською радою, на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради загальною площею 0,25 га (державний акт [NUMBER] від 27 липня1998 року), в тому числі ділянка №1 площею 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд та житловий будинок за адресою [ADDRESS] площею 0,13 га в с. Супрунівка для ведення особистого селянського господарства. У своїй відповіді Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві повідомило, що питання прийняття заяви для реєстрації земельної ділянки від спадкоємця є неврегульованим на законодавчому рівні, рекомендовано спадкоємцю земельної ділянки гр. [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду для визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з пункту г частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved