Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 07 листопада 2019 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1476107. 08.04.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08042020 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Зазначає , що відповідно до реєстру боржників від 08.04.2020 року до договору факторингу №08042020 від 08.04.2020 року набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43152,00 грн. з яких 12000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 24672,00 грн.- сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 08.04.2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій таким чином з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1476107 в розмірі 43152,00 грн. Позивач на адресу відповідача направив повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1476107, яка складається з 43152,00 грн. з яких 12000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 24672,00 грн.- сума заборгованості за пенею. Позивач в адресованому клопотанні просить розглядати справу у його відсутність позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В письмовому запереченні на відзив вказують, що відзив не містить заперечення по суті позовних вимог , а також не надано жодних доказів, які б мали істотне значення та спростовали позовні вимоги до відповідача. Вказують, що строк позовної давності до пені позивачем не порушено Відповідач в судове засідання не з`явився в письмовому запереченні, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині :12000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вважав, що в стягненні заборгованості і за пенею необхідно відмовити за строками давності, а також сума пені становить більше суми заборгованості за кредитним договором, що порушує вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови за договором є несправедливими, Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. 07 листопада 2019 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1476107. 08.04.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08042020 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 08.04.2020 року до договору факторингу №08042020 від 08.04.2020 року набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43152,00 грн. з яких 12000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 24672,00 грн.- сума заборгованості за пенею. Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги. Позивач 22.04.2020 року за № 003940321-1 на адресу відповідача направив повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК Українивизначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач посилався на ч. 3 ст. 551 ЦК України вказуючи, що у 2020-2021 році потрапив до лікарні з діагнозом Ковід, потім у зв`язку з ускладненням не мав змоги повертати борг. Суд вважає, що позивачем не доведено розмір збитків, тому суд дійшов висновку що пеня підлягає зменшенню до 1000 грн. Що стосується вимог відповідача про застосування строків давності до пені в один рік. Суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення , оскільки строки давності позивачем не порушено. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1500,00 грн.

Outcome: partial