Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] після смерті чоловіка - [PERSON] , який постійно до смерті проживав в с . Яроповичі Андрушівського району, відкрилась спадщина на належне йому майно.Сторони згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.Позивачка у визначений законодавством строк у шестимісячний строк звернулася із заявою до Андрушівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачка спадщину не прийняла.При цьому [PERSON] частково реалізувала свої спадкові права,отримавши свідоцтво про право на спадщину за на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того до складу спадщини входить: житловий будинок по [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розміщена за тією ж адресою. Будинок рахується за спадкодавцем,підтверджується довідкою Яроповицької сільської ради, право власності ж на будинок не зареєстровано, підтвержується в свою чергу довідкою Бердичівського МБТІ. Земельні ділянки: 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,60 га. що розміщені в с. Яроповичі Андрушівського району були передані у власність [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Яроповицької сільської ради за № 2 від 02.08.1994 року. Фактичні розміри земельних ділянок: 025 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,28 га. для ведення особистого селянського господарства (діл.№1), 0.32 га. для ведення особистого селянського господарства (діл. №2) та її місце розташування підтверджується план-схемою, що виконаний спеціалістами земельного кадастру. Проте позивач в позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна по тій причині, що на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені. Просила визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. З врахуванням того, що відповідач повністю визнала позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 08.07.2006 року після смерті чоловіка позивачки - [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), який постійно до смерті проживав в с. Яроповичі Андрушівського району, відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с.5,10). Позивачка (дружина спадкодавця) та відповідачка (дочка спадкодавця) згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом (а.с.6-9). Позивачка у визначений законодавством строк у шестимісячний строк звернулася із заявою до Андрушівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.При цьому [PERSON] частково реалізувала свої спадкові права після смерті спадкодавця, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори від 17.01.2007 року (а.с.12).Крім того до складу спадщини входить : жилий будинок,розташований по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , підтверджується довідкою Яроповицької сільської ради, право власності ж на будинок не зареєстровано, підтвержується в свою чергу довідкою Бердичівського МБТІ (а.с.11,16) .Земельні ділянки: 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,60 га. що розміщені в с. Яроповичі Андрушівського району були передані у власність [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Яроповицької сільської ради за № 2 від 02.08.1994 року (а.с.13-14). Фактичні розміри земельних ділянок: 025 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,28 га. для ведення особистого селянського господарства (діл.№1), 0.32 га. для ведення особистого селянського господарства (діл. №2) та її місце розташування підтверджується план-схемою, що виконаний спеціалістами земельного кадастру (а.с.15). Проте позивач в позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майна по тій причині, що на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені (а.с.19). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ;земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ;земельну ділянку площею 0,28 га. (діл.№1) для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,32 (діл.№2) га. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Outcome: approved