Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 14.06.2007 р. між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 619400364484А, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 167092,20 грн. на термін до 14.06.2014 р. включно, зі сплатою 17,5 відсотків річних. Банк свої обов'язки за кредитним договором виконав та надав позичальнику грошові кошти. Згідно з п.2.1 кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом, відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідно до п.1.5 кредитного договору, між Банком та [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки № 9194003644805 від 13.03.2009 р. Відповідно до даного договору поруки, поручитель - [PERSON] зобов'язалася перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 15.05.2014 року виникла заборгованість по договору у розмірі 158566,22 гривень, що складається із заборгованості за кредитом - 80903,21 гривень, заборгованості за відсотками - 15760,59 гривень, пені - 61902,42 гривень. 12.02.2015 року представник позивача надав до суду уточнений розрахунок заборгованості, згідно якого, станом на 22.06.2014 року за кредитним договором № 619400364484А від 14.06.2007 року виникла заборгованість на загальну суму - 158528,47 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту: 80903,21 гривень; заборгованості за відсотками - 15760,59 гривень; пені - 61864,67 гривень. Оскільки позичальником та поручителем належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, та умовами договору поруки, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості у розмірі 158528,47 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; від представника відповідача [PERSON] надійшла заява з клопотанням розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за відсутності її та її представника, позовні вимоги щодо неї не визнала в повному обсязі, в іншій частині позову, зокрема, щодо стягнення на користь позивача коштів з [PERSON], не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 12 лютого 2015 року проти позову заперечувала, зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] була усна домовленість, згідно якої [PERSON] передав її чоловіку [PERSON] кредитний автомобіль Mitsubishi Podgero Sport 3.0 АТ, за який [PERSON] зобов'язалася сплачувати кредит, однак ніякого документального підтвердження вказаного факту не надала. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази, суд приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 14 червня 2007 року між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 619400364484А на термін до 14.06.2014 р., згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] на споживчі цілі, а саме придбання транспортних засобів (автомобіля), кредит у сумі 167092,20 (сто шістдесят сім тисяч дев'яносто дві гривні 20 коп.) на строк 84 (вісімдесят чотири) місяці по 14.06.2014 року включно, зі сплатою 17,5 відсотків річних та комісії за надання кредиту в сумі 3741,84 гривні. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю та надав позичальнику грошові кошти в сумі 167092,20 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № СFL/66839/1 від 14 червня 2007 року . Згідно з п.2.1 кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом, відповідно до умов договору. Згідно п. 1.3 кредитного договору, кредит надається на придбання автомобілю марки: Mitsubishi, модель: Podgero Sport 3.0 АТ, вартість: 185658,00 грн. Відповідно до кредитного договору, [PERSON] (позичальник) взяв на себе зобов'язання повністю погасити отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом, відповідно до умов договору. Згідно до п. 1.2 кредитного договору , відповідач [PERSON] (позичальник) зобов'язався здійснювати погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на картрахунок [NUMBER] суми 3464 (три тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні 00 коп. щомісячно в період з 1 по 14 число кожного місяця. Структура загальної вартості кредиту, яка складається із суми кредиту, відсотків за його користування, витрат за його обслуговування та інших витрат, пов'язаних із укладанням, виконанням, розірванням договору, витрат спрямованих на забезпечення повернення кредиту, стягнення відсотків за його користування, неустойки, відшкодування інших збитків, передбачені додатком №1 до кредитного договору. Пунктом 2.2 передбачено щомісячно оплачувати банку відсотки за користування кредитом та погашати частину кредиту згідно умов договору. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором є застава транспортного засобу, що придбається. Застава оформлюється відповідним договором, що укладається між сторонами на умовах банку. В забезпечення повернення кредитних коштів була укладена додаткова угода №1 від 08.09.2008 року до кредитного договору № 619400364484А від 14.06.2007 року, де предметом застави є транспортний засіб, що придбається. Згідно п. 6.1 кредитного договору, в разі невиконання чи неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані нею збитки, у т.ч. пов'язані з наданням позичальником недостовірної інформації. Збитки стягуються в повній сумі понад суми неустойки (штрафу, пені). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідно до п.1.5 кредитного договору (в редакції від 13.03.2009 року, згідно додаткової угоди №2 від 13.03.2009 року), між банком та [PERSON] (поручителем), був укладений договір поруки № 9194003644805 від 13.03.2009 року. Відповідно до даного договору поруки, поручитель - [PERSON], зобов'язалася перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно з п. 1 договору поруки № 9194003644805 від 13.03.2009, поручитель, у разі невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, зобов'язується в порядку передбаченому цим договором, погасити борг позичальника Банку в сумі наданого кредиту 167092,20 гривень, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування позичальником кредитом. Відповідно до п. 2 договору поруки № 9194003644805 від 13.03.2009 року, забезпеченням виконання зобов'язань поручителя за цим договором є все його майно. Згідно з п. 3 договору поруки № 9194003644805 від 13.03.2009 року, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором по погашенню кредиту, сплаті відсотків за кредитом, комісій, сум неустойки і нанесених збитків та інших платежів за кредитним договором, поручитель, як солідарний боржник банку, зобов'язується погасити заборгованість позичальника. Відповідно до п. 4 договору поруки № 9194003644805 від 13.03.2009 року, поручитель зобов'язаний самостійно слідкувати за виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. Ухвалою Токмацького районного суду від 22.07.2014 року анкетні данні відповідача [PERSON], яка згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 25 січня 2013 року, виданого Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 25, змінила прізвище на [PERSON], уточнені, вказані правильні дані відповідача: [PERSON]. З матеріалів справи також вбачається , що за вказаним кредитним договором, відповідно до п.1.5 кредитного договору (в редакції від 08.09.2008 року, згідно додаткової угоди №1 від 08.09.2008 року), між банком та [PERSON] (поручителем), був укладений договір поруки № 9194003644802 від 14.06.2007 року. Відповідно до даного договору поруки, поручитель - [PERSON] зобов'язалася перед кредитором відповідати по зобов'язанням позичальника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Допитана в судовому засіданні [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) пояснила, що договір поруки № 9194003644802 від 08.09.2008 року нею не укладався, підписи у вищевказаному договорі поруки та додатковій угоді №1 від 08.09.2008 року виконані не нею. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За клопотанням [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) та її представника у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області. Згідно висновку експерта № Д/№1 від 06.01.2015 року, підпис в графі «Поручитель» у договорі поруки від 14.06.2007 року № 9194003644802, короткі рукописні записи, підписи (поруч з короткими рукописними записами) виконані не [PERSON], а іншою особою. 02.02.2015 року від представника ПАТ «МетаБанк» [PERSON] до суду надійшла заява з клопотанням про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка ухвалою суду від 02.02.2015 року була задоволена. Крім того, була задоволена заява [PERSON], де вона просила залишити без розгляду її позовну заяву до ПАТ «МетаБанк». Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 619400364484А від 14.06.2007 року належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 15.05.2014 року виникла заборгованість на загальну суму - 158566,22 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту: 80903,21 гривень; - заборгованості за відсотками - 15760,59 гривень; - пені за несвоєчасне погашення тіла та відсотків по кредиту - 61902,42 гривень. 12.02.2015 року представник позивача надав до суду уточнений розрахунок заборгованості, згідно якого, станом на 22.06.2014 року за кредитним договором № 619400364484А від 14.06.2007 року зменшив суму пені, яка становить - 61864,67 гривень, тобто розрахунок поданий за рік, що передує даті звернення з позовом до суду. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачі суду не надали, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] порушив зобов'язання, встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо стягнення заборгованості. Відповідно до вимог п.3.1 кредитного договору банк звертався до боржника [PERSON] з повідомленням про невиконання зобов'язань №102/5461 від 21.06.2012 року, дане повідомлення було отримане [PERSON] 23.06.2012 року. Суд вважає законними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, враховуючи, що відповідачка [PERSON] в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором кредиту виступила його поручителем. Суд критично оцінює посилання представник відповідача [PERSON]- [PERSON] на те, що між [PERSON] та [PERSON] була усна домовленість, згідно якої [PERSON] передав її чоловіку [PERSON] кредитний автомобіль Mitsubishi Podgero Sport 3.0 АТ, за який [PERSON] зобов'язалася сплачувати кредит. Так, відповідно до п.2.8 кредитного договору № 619400364484А від 14.06.2007 року, позичальник до повного погашення заборгованості за цим кредитним договором не має права без обов'язкової попередньої згоди банку у будь-який спосіб використовувати майно, яке придбано з залученням кредитних коштів і є предметом застави, для отримання доходу, зокрема у підприємницькій діяльності, передавати його іншим фізичним та юридичним особам в оренду, лізинг, найом, безоплатне користування та ін. У долученій до матеріалів справи заяви від імені [PERSON] на ім'я голови правління АТ «МетаБанк» про передачу автомобіля Mitsubishi Podgero Sport держ. номер [NUMBER] чоловіку [PERSON],- [PERSON], будь-які дані про отримання цієї заяви головою правління або іншою службовою особою АТ «МетаБанк», відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень. Фактів, що спростовують обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та наявність яких була встановлена судом, а також заперечень по суті позовних вимог, - відповідачем та його представником не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, що укладеним договором кредиту передбачено, що поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що і позичальник, позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо, вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості в тому числі з поручителя є законними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Відповідно до ч.4 зазначеної статті ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як видно з матеріалів справи, та виходячи з пояснень представника позивача та представника відповідача [PERSON] ніякої письмової угоди про переведення боргу укладено не було. Крім того, строк виконання основного зобов'язання - 14.06.2014 року, позивач звернувся з позовом до суду до боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] 23 червня 2014 року, тобто шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання позивачем не пропущено, тобто вимоги до поручителя пред'явлені вчасно. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 158528,47 гривень, а також в рівних частках витрати по сплаті судового збору в розмірі 1585,66 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved