Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 14.02.2016 року в с. Березівка Маньківського району Черкаської області померла баба позивача - [PERSON]. Відповідно до довідки Березівської сільської ради від 31.05.2017 року № 233 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] був син - [PERSON], батько позивача, який помер 23.02.2016 року та у спадщину не вступив. Відповідно тієї ж довідки спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються її онуки: [PERSON]; [PERSON] - громадянка [PERSON]. Позивач звернулась із заявою до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої 14 лютого 2016 року, та державним нотаріусом відкрита справа №288 за 2016 рік. [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та наміру приймати спадщину не має. 28.03.2017 року через представника позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.1601 га, що знаходиться в межах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті - [PERSON] , померлої 14.02.2016 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 28.03.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. У зв'язку з цим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначену земельну ділянку оскільки отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку можливості не має у зв'язку зі смертю спадкодавця, що змушує позивача звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача та позивач до суду не зявився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Березівської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216 - 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1266, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 14 лютого 2016 року в с. Березівка Маньківського району Черкаської області у віці 88 років померла баба позивача - [PERSON], про що 15 лютого 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 2. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 266694 видане 15 лютого 2016 року виконкомом Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Згідно довідки Березівської сільської ради від 31.05.2017 року № 233 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] був син - [PERSON], батько позивача, який помер 23.02.2016 року та у спадщину не вступив. Відповідно тієї ж довідки спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються її онуки: [PERSON]; [PERSON] - громадянка [PERSON]. Позивач звернулась із заявою до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої 14 лютого 2016 року, та державним нотаріусом відкрита справа №288 за 2016 рік. [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та наміру приймати спадщину не має. 28.03.2017 року через представника позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.1601 га, що знаходиться в межах Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, після смерті - [PERSON] , померлої 14.02.2016 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 28.03.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 13.06.2017 № 401/108/-17 на ім'я [PERSON] було виготовлено згідно рішення Березівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 23.02.2001 року №17-10 зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.07.2002 року серії ЧР № - 11-4-1249 по Березівській сільській раді площею 2,1601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано оголошення в районній газеті «Маньківські новини». Через втрату правовстановлюючого документа позивач не має можливості оформити право власності на майно крім звернення з позовом до суду. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до закону спадщина належить позивачеві з часу відкриття спадщини, як спадкоємець вона є власником майна в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати його у зв'язку зі смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved