Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кропивницький вулиця Кавказька Площа, 9. Позов обґрунтовано тим, що він постійно, на протязі останніх 10 років проживаю разом з матір»ю за вищевказаною адресою, є інвалідом III групи, і не може сам проживати. Дане домоволодіння згідно свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 1981 року № 4-4657 та від 30 вересня 1981 року № 4-4944 належить матері [PERSON] та відповідачам. Відповідачі заважають йому в повному обсязі користуватися даним житловим приміщенням, де проживає мати, а саме перешкоджають реєстрації в ньому і мати не може прописати його в будинку, а тому він вимушений звернутись в суд та просить позов задовольнити. В судове засідання строни не з»явивлись, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач, третя особа та відповідач [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому, позивач позов підтримав, третя особа та відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечують Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлялись, причини неявки суду не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що домоволодіння по вулиці Кавказька Площа, 9 м. Кропивницький на праві спільної часткової власності належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є власником 1/8 частини домоволодіння згідно свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 1981 року № 4-4657 та від 30 вересня 1981 року № 4-4944. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], є інвалідом ІІІ групи і на протязі 10 років проживає за вказаною адресою разом з матір»ю, що підтверджується довідкою квартального комітету № 6 від 17.04.2017 року № 128. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 65 ЖК України квартиронаймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України членами сім'ї є: подружжя, їх діти та батьки, що спільно проживають із уповноваженою особою; інші громадяни, якщо вони постійно проживають із власником житла і ведуть із ним спільне господарство. Таким чином, сімейний зв'язок передбачає наявність для: подружжя - фактів зареєстрованого шлюбу і спільного проживання у житлі власника; дітей і батьків - фактів не тільки кровної спорідненості, тобто біологічних зв'язків, але й юридичне значимих відносин. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому». У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Outcome: approved