Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно зазначивши, що 07.09.2005 року між АППБ «Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та відповідачем - 1 укладено кредитний Договір № 014-09.5 - 12020, згідно з яким відповідач-1 отримав від нього кредит в розмірі 17 000, 00 доларів США на строк до 06.09.2020 року, під сплату 14,25% річних. На виконання умов вказаного вище кредитного договору, відповідач -2 уклала з АППБ «Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» договір поруки від 07.09.2005 року, відповідно до якого у випадку невиконання відповідачем -1 взятих на себе зобовязань по Кредитному Договору Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним Договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, та комісій, неустойки відшкодування збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобовязання, витрат понесених у звязку із предявленням вимоги. З причини порушення відповідачами умов вказаного Договору, позивач вважаючи порушеними свої права та інтереси з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та справу розглянути без його участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, проте про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, про що свідчать матеріали справи, причини неявки до суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 74, 158, 169 ЦПК України, суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного Договору № 014-09.5 12020 від 07.09.2005 року, укладеного між відповідачем-1 та АППБ «Аваль», відповідач-1 отримала від АППБ «Аваль» кредит в розмірі 17 000, 00 доларів США на строк до 06.09.2020 року, під сплату 14,25% річних, що підтверджується вказаним Договором. За вказаним Договором відповідач 1 взяла на себе зобовязання щодо: здійснення безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткового погашення кредиту згідно з п. 1.3 цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 06.09.2020 року на рахунок, зазначений в п. 4.1 цього Договору; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № 2208, в АППБ «Аваль» ( п. 5.1 Договору). Згідно з п. 9.1 кредитного Договору № 014-09.5 12020 за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. За кожне порушення умов п. 5.6 цього Договору Позичальник додатково до компенсації витрат Кредитора на страхування сплачує останньому штраф в розмірі несплаченого страхового платежу (п. 9.2 кредитного Договору). У відповідності до п. 10.4 кредитного Договору до правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. На виконання умов договору укладеного між позивачем та відповідачем-1 , відповідач -2 уклала з АППБ «Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» договір поруки від 07.09.2005 року, відповідно до якого у випадку невиконання відповідачем -1 взятих на себе зобовязань по Кредитному Договору Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним Договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, та комісій, неустойки відшкодування збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобовязання, витрат понесених у звязку із предявленням вимоги. У звязку з неналежним виконанням відповідачами своїх грошових зобовязань, за станом на 22.06.2015 року по вказаному кредитному договору утворилася заборгованість, загальна сума якого склала 7 745,00 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 167 566, 39 грн., яка складається з 6 565.56 доларів США заборгованості за кредитом, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 142 048,70 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 615,84 долара США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 13323,96 грн.); 494,34 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 10 695, 26 грн. заборгованості за відсотками; 685, 10 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 14 822, 43 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати від боржника дострокового погашення боргу. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд встановив, що позов публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» доведений, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і він підлягає задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачів підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved