Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 465,6 кв.м., житловою площею 141,6 кв.м., допоміжною площею 324,0 кв.м., що находиться за адресою: [ADDRESS], з правом реєстрації у відповідних органах. В обґрунтування позовних вимог посилався на те що за період з 1996 року по 2007 рік він особисто за власні кошти, збудував житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 465,6 кв.м. Будівництво вказаного будинку здійснювалось позивачем на підставі рішення Угорницької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 25 червня 1996 року № 15, згідно якого його визнано співзабудовником житлового будинку на масиві [ADDRESS] , та будівельного паспорта на забудову земельної ділянки виділеної [PERSON] та [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Угорницької сільської ради від 25 травня 1996 року № 15 та зареєстровано 18 квітня 2007 року під № 2049. За весь час проведення будівництва позивач неодноразово звертався в установленому порядку за отриманням дозволу на початок будівництва на своїй земельній ділянці, виділеній для індивідуального будівництва, такого будинку. Однак, в одержанні такого дозволу йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Однак, у зв`язку з тим, що [PERSON] є іноземцем, належним чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку, передану йому у порядку встановленому законодавством, для будівництва індивідуального житлового будинку, не оформив. Відповідно у реєстрації права власності на збудований [PERSON] житловий будинок відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Збудований у період з 1996 року по 2007 рік [PERSON] на цій земельній ділянці житловий будинок виконано без належно отриманого відповідного дозволу на початок будівництва та належно затвердженого проекту. Разом з тим, це будівництво виконано без порушення чинних будівельних норм і правил, на земельній ділянці, відведеній під індивідуальне будівництво. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 17 вересня 1996 року № 315 затверджено рішення Угорницького сільвиконкому № 74 від 17 жовтня 1991 року «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво житлових будинків», яким надано [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням Угорницької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 29 листопада 1993 року № 22 дозволено [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , подарувати незакінчений будівництвом житловий будинок на масиві «Надгора» братові жінки - [PERSON] , що проживає за тією ж адресою. Згідно рішення Угорницької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 25 червня 1996 року № 15 [PERSON] визнано співзабудовником індивідуального житлового будинку на масиві [ADDRESS] разом з [PERSON] . Цим же рішенням, вилучено у [PERSON] половину земельної ділянки, наданої йому під забудову, площею 0,05 га і надано її співзабудовнику [PERSON] . Рішенням Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 18 травня 2007 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах села (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. На підставі рішення Угорницької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 25 червня 1996 року № 15 позивачу затверджено проект забудови земельної ділянки. 18 квітня 2007 року на забудову земельної ділянки на масиві «Надгора», 69 у с. Угорники Івано-Франківської міської ради [PERSON] зареєстровано будівельний паспорт. Звітом про проведення технічного обстеження, складеного ФОП [PERSON] , встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] . Правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів, на момент реєстрації будівельного паспорту, регламентувались ЗУ «Про планування і забудову територій». Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про планування і забудову територій» (в редакції від 14 березня 2007 року) фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об`єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов`язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об`єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво). До заяви додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. У разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову. Перелік інших документів та матеріалів, необхідних для отримання дозволу на будівництво, які додаються до письмової заяви, порядок їх розгляду визначаються регіональними та/або місцевими правилами забудови. У разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об`єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об`єкта. За обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що обставина наявності у нього іноземного громадянства перешкоджала йому оформити документи для будівництва житлового будинку, оскільки реєстрація за ним права власності на земельну ділянку під забудову заборонена ст. 81 ЗК України. Однак в силу ст. 24 ЗУ «Про планування і забудову територій» реєстрація права власності на земельну ділянку не було обов`язковою умовою для оформлення дозвільних документів для початку будівництва на ній. Позивач у встановленому законом порядку отримав рішення Угорницької сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 25 червня 1996 року № 15, яке і надавало йому право забудови земельної ділянки. Зазначеною правовою нормою також визначалось, що дозвіл на будівництво об`єкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. При цьому будинок по [ADDRESS] , позивачем споруджено без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Факт спорудження даного житлового будинку без дозвільних документів не заперечується позивачем у позовній заяві. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зазначене у своїй сукупності дає підстави прийти до висновку, що на будинок по [ADDRESS] , поширюється режим самочинного будівництва. Частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України визначено перелік підстав за якими право власності на об`єкт самочинного будівництва може бути визнано за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Позивачем не порушується питання визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва, а долучені до позову докази не дають підстави для застосування судом положень ч. 3 або ч. 5 ст. 376 ЦК України для визнання за ним права власності на самочинно споруджений житловий будинок. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на об`єкт будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту звернення до компетентних органів за отриманням дозвільних документів для будівництва житлового будинку чи оформлення права власності на це нерухоме майно, а також відмови у видачі таких документів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 24 ЗУ «Про планування і забудову територій», ст. 376 ЦК України,

Outcome: dismissed