Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач в серпні 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхове відшкодування у розмірі 81707 ,44 грн., а також пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування у розмірі 4842,81 грн. та судовий збір у розмірі 865, 50 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що 16.09.2012 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок чого сталося зіткнення з належним йому автомобілем «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до його пошкодження. В підтвердження наведеного, позивач послався на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21.09.2012 року відповідно до якої [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав пошкоджень вартість по відновленню яких згідно з актом автотоварознавчого дослідження, проведеним СПД [PERSON] становить 81707,44 грн. Посилається на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Хонда», державний номерний знак [NUMBER] на момент скоєння [PERSON] ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АВ/5335737 від 21.02.2012 року та за договором добровільного страхування цивільної відповідальності № 74408. Вказує на те, що 10.10.2012 року ним на виконання Закону України « Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було письмово повідомлено АТ « УОСК» про настання страхового випадку про що, як посилається позивач , ним було подано письмову заяву. Позов мотивований тим, що 14 лютого 2013 року позивач отримав відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав подання недостовірної інформації про факт настання страхового випадку, яка була обумовлена наданням висновку ТОВ «Експерт Асистанс» про невідповідність пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди ії обставинам. Вказане рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивач вважає такою, що не відповідає ст.991 ЦК України та Закону України «Про страхування», спростовуючи це постановою Святошинського районного суду м.Києва про визнання винною [PERSON] у даній дорожньо-транспортній пригоді та висновком експертного автотехнічного дослідження № 2-02/13 від 15.02.2013 року , проведеного Столичним Бюро судових Експертиз, який свідчить про об'єктивність пояснень учасників даної ДТП. Підтверджуючи неправомірність дій відповідача, позивач у позові послався також на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг України від 29.04.2013 року № 4445/13-12 наданим за наслідками перевірки за його скаргою на неправомірні дії відповідача, згідно з якою встановлено ознаки порушення страховиком у сфері фінансових послуг , у тому числі щодо прийняття рішення про відмову у страховій виплаті без передбачених законом підстав. Позивач вказує , що за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ /5335737 відповідач повинен сплатити суму відшкодування у розмірі 49 490,00 грн., оскільки ліміт відповідальності становить 50 000,00 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 510, 00 грн. За договором добровільного страхування цивільної відповідальності № 74408 страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих складає 100 000 гривень без застосування франшизи, а тому позивач просить стягнути страхове відшкодування у розмірі 32 217,44 грн. Крім того, посилаючись на відповідальність страховика за порушення строку страхових виплат, позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну виплату такої суми у розмірі 4 842,81 грн. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволення. В подальшому представник позивача в судове засідання не з`явилась, подавши через канцелярію заяву в якій просила розглянути справу у його відсутність, не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач - ПрАТ « Українська акціонерна страхова компанія АСКА»» в судове засідання свого представника не направила, подавши через канцелярію суду заяву в якій просила передати справу за підсудністю до Калінінського районного суду м. Донецька за місцем знаходження страхової компанії. Згідно з Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.05.2014 року у клопотанні позивача про передачу справи за підсудністю відмовлено. Оскільки, в подальшому в судове засідання відповідач свого представника не направив, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду, клопотання про розгляд справи у відсутність представника страхової компанії не направив, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи про що представник позивача не заперечувала. Треті особи - [PERSON] та [PERSON], в судове засідання , будучи повідомленими належним чином про місце, день та час судового розгляду, не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що 16.09.2012 року о 20.30 хв. в м. Києві по вул. Краснова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда» ,д/н знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля « Тойота», д.н. знак. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], яка керуючи автомобілем« Хонда» , д/н знак [NUMBER] під'їджаючи до перехрестя вул. Краснова та бульв. Вернадського не виконала вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» , не надала дорогу автомобілю «Тойта», д.н. знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила п.п.2.1дод 16.11 ПДР України та вчинила правопорушення передбачене ст.124 КУпАП України. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21.09.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн. З матеріалів справи вбачається, власником транспортного засобу« Тойта», д.н. знак [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Встановлено, що транспортний засіб « Хонда» ,д/н знак [NUMBER] є забезпеченим цивільно-правовою відповідальністю [PERSON] згідно з Полісом № АВ/5335737. При цьому даний транспортний засіб є забезпеченим згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 7440839 укладений між [PERSON] та Українською акціонерною страховою компанією АСКА» . Згідно з п.п.1 Розділу 1 Договору предметом цього договору є майновий інтерес , що не суперечить законодавству України, пов'язаний з відшкодуванням Страхувальником збитку , заподіяного життю , здоров'ю і майну потерпілих внаслідок експлуатації ЗТЗ. Визначено, що добровільне страхування здійснюється у доповнення до обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, незалежно від того, чи є в наявності договір обов'язкового страхування , який діє щодо ЗТЗ чи ні. З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2012 року позивачем було подано до страховика винної особи заяву про дорожньо-транспортну пригоду . Тобто позивачем було виконані вимоги, передбачені п.п.33.1.4, п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Матеріали справи свідчать, що 14.01.2013 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» надано листа за № 64/1-22/19 про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що покази учасників ДТП не відповідають її обставинам з посиланням на висновок ТОВ «Експерт Асистанс» від 09.11.2012 № 12/139. Вказану відмову у виплаті страхового відшкодування суд вважає такими, що не узгоджуються з приписами закону , виходячи із наступного. Згідно з ст.36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст.35 вищеназваного Закону України для отримання страхового відшкодування потерпілий подає страховику заяву про страхове відшкодування та інші документи, що обґрунтовують право вимоги потерпілої особи. Судом на підставі досліджених документів встановлено, що потерпілим вимоги закону були виконані. Посилання відповідача на невідповідність наданих пояснень щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі висновки не узгоджуються з обставинами , встановленими постановою Святошинського районного суду м. Києва згідно з якою винну особу у ДТП притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, суд враховує, що за наслідками даної пригоди УДАІГУМВС України у м. Києві надана довідка про характер отримання пошкоджень транспортного засобу належного позивачу. Крім того, обставини ДТП [PERSON], як вбачається з постанови Святошинського райсуду м. Києва від 21 вересня 2012 року визнала та свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди не заперечувала. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Національною комісією , що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг проведено перевірку виплати страхового відшкодування за зверненням позивача, за наслідками чого встановлено, що відповідачем порушено обов'язок щодо проведення розслідування страхового випадку протягом двох робочих днів з дня повідомлення про настання події; здійснення запитів щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування; порушення строків та вимог ст.36.2 Закону щодо прийняття рішення у 90 строк після отримання заяви потерпілої особи щодо прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті відшкодування. Усі ці обставини у сукупності дають суду підстави для визнання відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною. При визначенні розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідача суд виходить із наступного. Визначаючи розмір шкоди у сумі 81 707,44 грн., позивач посилається на Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди № 40/09/12 від 27.09.2012, проведений СПД [PERSON] Такий звіт суд вважає належним та допустимим доказом спричиненої шкоди, оскільки, як вбачається із Звіту СПД [PERSON] має кваліфікацію оцінювача (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] від 25.06.2011 року) та сертифікат субФонду держмайна України [NUMBER] від17.06.2011 року. Звіт має посилання на використану літературу, та формулу на підставі якої експертом проводились розрахунки. Крім того, згідно з ст.12 Закону України названого вище страхове відшкодування завжди на суму франшизи. Таким чином, оскільки розмір франшизи становить 510 грн., а ліміт відповідальності за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 50 тис. то сума відшкодування , що підлягає стягненню з відповідача за даним полісом становить 49 490,00 грн. 50 тис. грн.-510 =49490,00грн. Щодо вимог про стягнення страхового відшкодування за Договором про добровільне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між відповідачем та [PERSON], то суд виходить із того, що потерпіла особа не має права вимоги до страховика в разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування, оскільки такий договір регулює правовідносини виключно між страховиком та страхувальником. При цьому в разі , якщо розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Виходячи із наведеного, вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідача на підставі Договору добровільного страхування № 7440839 задоволенню не підлягають, як і не підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені у розмірі 4842,81 грн. за порушення строків страхової виплати, які заявлені позивачем на підставі п.5.6 Договору. В порядку розподілу судових витрат згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 494,90 грн. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», ст.ст.993,22 ,1194 ЦК України, ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial