Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №44-13П/2013-А від 13 листопада 2013 року в розмірі 16351,41 грн., що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом 8763,24 грн., залишку нарахованих та несплачених відсотків 219,10 грн., залишку нарахованих та несплачених щомісячних комісій 619,07 грн., штрафу за кредитним договором 6750 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 листопада 2013 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №44-13П/2013-А, згідно з яким відповідачу надано грошові кошти у розмірі 15000 грн., з кінцевим строком повернення кредиту у повному обсязі 11 листопада 2016 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,00% річних. Позивач свої зобовязання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 15000 грн. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються належним чином, внаслідок чого станом на 01 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 16351,41 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить позов задоволити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, а тому згідно\~ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притримання, завдатком. Так, ч.1 ст.549 цього ж Кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) з грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у порушення боржником зобовязання. Судом встановлено, що 13 листопада 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №44-13П/2013-А, згідно якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі до 11 листопада 2016 року, сплатити проценти за користування кредитом 15,00% річних, своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежі за кредитним договором згідно з графіком - Додаток №1 до кредитного договору, що є невід'ємною його частиною. Згідно п.3.2.3 кредитного договору позичальник зобовязується своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором угодах. Відповідно до п.6.3. договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконано та видано відповідачу кошти у розмірі 15000,00 грн. Однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 01 грудня 2015 року, утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16351,41 грн., з яких: залишок суми заборгованості за кредитом 8763,24 грн., залишок нарахованих та несплачених відсотків 219,10 грн., залишок нарахованих та несплачених щомісячних комісій 619,07 грн., штраф за кредитним договором 6750 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Аналогічні положення викладені у п.3.3.1. кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, ґрунтується на укладеному між сторонами кредитному договорі, а тому слід стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16351,41 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А відтак, з відповідача слід стягнути 1218 грн. судового збору в користь позивача. На підставі ст.ст. 16, 546, 549, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved