Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення зайво нарахованих коштів за газопостачання та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі встановлена газова плита, відсутній газовий лічильник, плата за газопостачання розраховується згідно норм споживання природного газу. З липня 2008 року він та члени його сім'ї переїхали на інше місце проживання та перестали користуватись комунальними послугами, про що поставили до відому обчислювальний цент м. Луцька, який веде єдину базу нарахування та оплати комунальних послуг, у зв'язку з чим, в особовому рахунку було зазначено кількість споживачів - нуль. Незважаючи на це, відповідачем проводилось нарахування за послугу з газопостачання на одну особу з 2008 року по даний час, в задоволенні звернення про проведення перерахунку по оплаті відмовлено та здійснено перерахунок лише з січня по червень 2014 року. Вважає, що відповідач безпідставно нараховував кошти, а тому просить суд скасувати зайво нараховану плату за газопостачання в розмірі 251 грн. 65 коп. та стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили суд, позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити та подали до суду письмові пояснення по суті пред'явленого позову. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що в липня 2014 року позивач офіційно звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку коштів, які ним внесені за спожитий природний газ. При цьому було встановлено, що нарахування відповідачем проводилось на дві особи, що підтверджується довідкою з обчислювального центру м. Луцька (а.с. 69 ). Відповідно до Правил надання послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року відповідач провів перерахунок отриманих коштів за природний газ за шість місяців з моменту подачі заяви з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року. Квартира в [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 45 ). Згідно даних будинкової книги (а.с.47-50) з 20.07.2008 року в даному житловому приміщенні ніхто не зареєстрований. При таких обставинах нарахування за газопостачання слід проводити згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника» від 08.06.1996 року № 619, тобто на одну особу. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач проводив нарахування за спожитий газ за дві особи незаконно, а тому вимоги позивача про зайво нараховану суму за спожитий газ в розмірі 251 грн. 56 коп. є підставними та підлягають задоволенню в межах трьох років, строку позовної давності. Дану суму відповідач повинен поставити у переплату по особовому рахунку № [NUMBER] по абоненту [PERSON] Крім того, слід зауважити, що стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, що в даному житловому приміщенні проживало дві особи, яким було надано послуги по газопостачанню. Посилання відповідача на п. 28 вищезазначених Правил не підлягає до застосування до даних правовідносин, що склалися між сторонами. Слід зазначити, що договір між сторонами заключено лише 22 липня 2014 року. Що ж стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то ст. 611 ЦК України передбачено, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» регламентує право споживачів на відшкодування моральної шкоди в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках передбачених законодавством, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягає.

Outcome: partial