Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що бабі [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Вимислівка, вул.Медівська, 6, Козівського району на підставі свідоцтва на право власності житловий будинок від 23 липня 1990 року. Окрім [PERSON], членом колгоспного двору був дідо [PERSON], який помер 08 лютого 2011 року. 02 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт, заповіла [PERSON] все належне майно. 17 квітня 2013 року [PERSON] померла. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок (А), загальною площею 49,8\~м.кв., житловою площею 35,3\~м.кв., сарай (Б) площею 22,5\~м.кв., навіс (В) площею 11,0 м.кв., сарай (Г) площею 19,4\~м.кв., літню кухню (Д) площею 13,2 м.кв., погріб (Е) площею 25,6 м.кв., огорожу (№1) площею 19,8\~м.кв., ворота металеві (№2) площею 4,8 м.кв., в с.Вимислівка, вул.Медівська, 6, Козівського району Тернопільської області. В судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Справу просить розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Справу просить розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Вимислівка, вул.Медівська, 6, Козівського району на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 23 липня 1990 року, підтверджується довідкою Козівського РБТІ від 06 липня 2016 року №60 (а.с.8), копією свідоцтва (а.с.10). Згідно виписки з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №01-183-/2-19 від 19 травня 2016 року, членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON] (а.с.11). 08 лютого 2011 року [PERSON], помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№113846 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №01-185-/2-19 від 19 травня 2016 року, з [PERSON] на час смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.3). 02 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт, заповіла [PERSON] все належне майно (а.с.5). 17 квітня 2013 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД\~№154173 (а.с.4). Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 01-184-/2-19 від 19 травня 2016 року з [PERSON] на день смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.6). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку, підтверджується відмовою нотаріуса №370/01-16 від 01 червня 2016 року (а.с.7). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved