overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, відповідно до укладеного договору № E/G1334/1 від 26.12.2007 року [PERSON] 26.12.2007 року отримав кредит у розмірі 500000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений договір іпотеки. Взяті на себе зобов'язання відповідачі належним чином не виконують, у встановлений строк згідно графіку погашення кредитних коштів [PERSON] не повертає, проценти не сплачує. На день звернення до суду заборгованість відповідачів становить 674785.50 грн., тому позивач просить примусово стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, та судові витрати по справі. ПАТ КБ Приват Банк неодноразово звертався до Відповідачів з вимогами про необхідність дотримання умов виконання кредитного договору, що підтверджується відповідними листами, які містяться в матеріалах справи. Але на дані вимоги Відповідачі ніяк не відреагували. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних відомостей за матеріалами справи. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказавши: його бабці [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок [ADDRESS], [INFO]. вона померла. Після її смерті догляд за будинком здійснював його дідусь [PERSON], котрий помер [INFO]. Після смерті дідуся догляд здійснював батько позивача [PERSON], котрий 20.08.1997 р. на підставі рішення Жеребківської сільської ради отримав дозвіл на будівництво індивідуального будинку на присадибній ділянці та отримав будівельний паспорт. Після смерті батька позивач, як єдиний спадкоємець, вступив у спадкове майно, однак по причині відсутності правовстановлюючого документу не взмозі звернутися до нотаріуса. Рішенням Жеребківської сільської ради №35 від 07.09.2009 р. встановлено факт належності та визнано за позивачем право власності на будинковолодіння [ADDRESS], однак це рішення внесенню до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно не підлягає. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння. Позивач не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у суд не з'явився. Представник відповідача - Жеребківської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, заперечень немає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Рішенням Жеребківської сільської ради від 20.08.1997 р. [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на його присадибній ділянці, на цю забудову виготовлений паспорт, матеріали попереднього погодження. Рішенням виконкому Жеребківської сільської ради №35 від 07.09.2009 р. встановлено факт належності та визнано право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] на [PERSON]. Позивач, ставлячи вимогу про визнання за ним права власності на майно у порядку спадкування після смерті батька, не подав доказів, підтверджуючих спорідненість його із спадкодавцем та доказів про наявність самого такого факту як відкриття спадщини, оскільки відсутні відомості про смерть [PERSON]. Вимогами ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Проаналізувавши наведене, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведені доказами обставини, зазначені у позовній заяві, а тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю вимог. На підставі ст.ст. 16, 1216, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що 08.10.2008 р. він з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей немає. Під час шлюбу дружина перестала позивача поважати, стала зустрічатися з іншим чоловіком і у січні місяці демонстративно пішла проживати до нього. З наведених підстав позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, з позовом згідна, просить прізвище повернути дошлюбне. Ознайомившись із заявами, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2008 року. Від даного шлюбу дітей немає. Як випливає із позовної заяви і чого не спростувала відповідач, сімейне життя сторін не склалося, між ними відсутні подружні стосунки, наявна обопільна неприязнь. Відповідач погодилась на розірвання шлюбу. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він існує формально, підстав для збереження шлюбу не виявлено, відповідач позов визнала. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що 12.04.1999 року він з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей немає. Протягом тривалого часу сімейне життя між ними погіршилося, що призвело до припинення стосунків. Вони переконалися що є зовсім різними людьми. Позивач не бажає жити з дружиною, яка його не поважає. Подальше спільне життя є неможливим, оскільки вони тривалий час не проживають разом. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що йому необхідно створити іншу сім'ю, оскільки він бажає стати батьком, а дружина не в змозі народити дитину. Вимоги дружини щодо виплати її боргу по кредиту визнав. Відповідач позов визнала, однак вважає що позивач повинен виконати свій обов'язок по виплаті отриманих нею під час шлюбу кредитних коштів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.04.1999 року. Від даного шлюбу дітей немає. Як випливає із пояснень сторін, їх стосунки припинили бути сімейними і обох нічого не пов'язує. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він існує формально, відповідач позов визнала. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. До вказаного майна позивач являється спадкоємцем за законом. Посилаючись на обставину прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Третя особа - [PERSON] не з'явилася у судове засідання, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов позивача підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідаючі їм правовідносини: 15.06.2010 р. на житловий будинок №24 по вул. Центральній в с. Поділля складено технічний паспорт, власником зазначений [PERSON]. Згідно рішення виконавчого комітету Подільської сільської ради №6 від 16 січня 2001 року за [PERSON] встановлено факт права власності на будинковолодіння [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно листа державного нотаріуса Вольтера І.П. від 04.06.2015 р. [PERSON] було роз'яснено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на законом на житловий будинок після [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючого документу на вказане майно. Крім того, вказано, що до майна [PERSON] заведено спадкову справу №501 за 2004 рік, 27 липня 2004 року за заявою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та майновий пай. Дочка померлого - [PERSON] та дружина померлого [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Згідно архівної довідки №166/36 від 15 квітня 2015 року [PERSON] станом на 2002 рік проживав із батьком [PERSON]. Проаналізувавши всі докази у їх сукупності, враховуючи обставину прийняття спадщини позивачем, неможливість оформити спадкові справа через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд прийшов до переконання, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказавши, що [INFO] померла [PERSON], яка своїм заповітом від 07.03.2001р. усе своє майно заповіла йому. У спадкову масу входить жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS]. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів на цей будинок. Посилаючись на те, що він спадщину фактично прийняв, позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний будинок. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що будинок успадкував син померлої - [PERSON]. Сільською радою за життя бабусі було прийнято рішення про визнання за нею права власності на будинок, однак вона чомусь не отримала на нього правовстановлюючі документи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у суд не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов просять задовільнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Представник відповідача - Богданівської сільської ради Підволочиського району подав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідаючі їм правовідносини: [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 03 грудня 2013 року Відділом РАЦС реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції. Своїм заповітом, посвідченим 07 березня 2001 року секретарем Богданівської сільської ради Підволочиського району, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: заповіла усе своє майно [PERSON]. Згідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 11.12.2013 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок. Разом з тим, рішенням №3 виконавчого комітету Богданівської сільської ради від 22.04.1992 р. встановлено факт належності і визнано за [PERSON] право власності на жилий будинок [ADDRESS] і як випливає із довідки-характеристики Підволочиського районного БТІ, будинок побудований у 1945 році. Оскільки встановлено, що разом із [PERSON] був зареєстрований та проживав [PERSON] згідно довідки від 03 листопада 2013 року, то він прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність захисту інтересів позивача шляхом визнання за ним права власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] На підставі вищенаведеного суд вважає позов підлягаючим до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказавши, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. До вказаного майна позивач являється спадкоємцем за законом. Посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідаючі їм правовідносини: 04.02.2015 р. на житловий будинок [ADDRESS] складено технічний паспорт, власником зазначена [PERSON]. Згідно рішення дванадцятої сесії 21 скликання Лисичинської сільської ради від 03.01.1994 р. [PERSON] безоплатно передано у власність земельні ділянки, зокрема для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Вольтера І.П. від 13.02.2015 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом на житловий будинок [ADDRESS] по причині відсутності правовстановлюючого документу на вказане майно. У цій постанові також зазначено, що до майна [PERSON] заведено спадкову справу №140 за 2001 рік, 21 березня 2001 року за заявою [PERSON] на його ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Проаналізувавши всі докази у їх сукупності, враховуючи обставину прийняття спадщини позивачем, неможливість оформити спадкові справа через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд прийшов до переконання, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що 05.12.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок № 20 по вул. Центральна в с. Суховоля Хорошівського району Житомирської області. Він є спадкоємцем даного майна за законом, інших спадкоємців немає. Після смерті матері він протягом шести місяців звернувся до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу за місцем відкриття спадщини для прийняття та оформлення прав на спадкове майно. Однак оформити свої спадкові права на вказане майно він не може, оскільки на ім'я його матері не були видані правовстановлюючі документи, тому приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому він змушений звернутись до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності житловий будинок № 20 по вул. Центральній в с. Суховоля Хорошівського району Житомирської області. Позивач до суду направив телефонограму про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду направив заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Досліджені в судовому засіданні: свідоцтва про смерть І-ТП № 276263 від 07.12.2015 року, свідоцтво про народження II-НЛ № 267949, лист приватного нотаріусу Хорошівського районного нотаріального округу № 374/02-14 від 13.12.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, технічний паспорт на житловий будинок від 24.06.2016 року, довідки КП Житомирського обласного міжміського БТІ Житомирської обласної ради № 233 від 07.07.2017 року та №144 від 12.07.2016 року, довідки Хорошівської селищної ради № 5,6,7 від -2- 23.01.2017 року, підтверджують відкриття спадщини після смерті спадкодавця, родинні стосунки між позивачем і померлою [PERSON], належність померлій житлового будинку № 20 по вул. Центральній в с. Суховоля Хорошівського району, прийняття позивачем спадщини у встановлений законом строк, перешкоди в оформлені спадщини через нотаріальну контору. В судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті матері у встановлений законом строк прийняв спадщину, є спадкоємцем першої черги за законом, при звернені до нотаріальної контори йому було відмовлено у оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, що дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що 07.07.2017 року він придбав квартиру [ADDRESS]. На момент укладання угоди купівлі-продажу в даній квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] виписалась з вказаної квартири, а [PERSON] на його звернення виписатися з квартири не реагує. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні повноцінного користування квартирою [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності та стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 704,80 грн. Позивач направив до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач через виклик до суду, який розміщений на офіційному веб-сайті Володарсько - Волинського районного суду, повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Із статті 71 ЖК України слідує, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що - 2 - підтверджується договором купівлі-продажу від 17.07.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки Новоборівської селищної ради №14 від 29.01.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], якому належить квартира та [PERSON]. Із договору купівлі продажу слідує, що відповідач є членом сім`ї [PERSON], яка була власником даної квартири, оскільки з укладенням вказаного договору право власності перейшло до позивача, відповідач більше шести місяців у квартирі не проживає, а тому [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що відповідач 18.10.2011 року став клієнтом банку ПАТ КБ « ПриватБанк» , згідно якої отримав кредитну картку « Універсальна». 08.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку « Універсальна Gold» відповідно до тарифів якої отримав кредит у розмірі 4073,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість у сумі 52684,61 грн. із них: 3956,95 грн. - заборгованість за кредитом; 42107,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3635,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина); 2484,98 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 18.10.2011 року у розмірі 52684,61 та судові витрати в сумі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що після укладання кредитного договору від 18.10.2011 року позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем надавши останньому -2- кредит в сумі 4073,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач не виконав свої зобов'язання та порушив умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування і станом на 28.02.2017 року має заборгованість у сумі 52684,61 грн. Викладені обставини підтверджуються анкетою-заявою, умовами і правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved