Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 24090,46 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.09.2016 року становить 621 533,87 грн. за кредитним договором № IFIWGA00000276 від 29.11.2007 року, стягнення судових витрат, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 18 500,00 дол. США на термін до 29.11.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % річних за час фактичного користування кредитом та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою станом на 21.09.2016 року наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 24 090,46 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.09.2016 року становить 621 533,87 грн. [PERSON] та [PERSON], як поручителі відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Просив стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість в розмірі 24090,46 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.09.2016 року становить 621 533,87 грн. за кредитним договором № IFIWGA00000276 від 29.11.2007 року, стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення та просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 93). Відповідач [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 66-68, 73-75, 85-87, 89-91). Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 29.11.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № IFIWGA00000276, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 15 000,00 дол. США на покращення житлових умов та 3 500,00 дол. США на сплату страхових платежів на термін до 29.11.2027 року. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору (п. 7.1) (а.с. 16-18). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 21.09.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов'язаннями в сумі 35 704,04 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 15 480,80 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 7 169,28 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 440,38 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 11 613,58 дол. США (а.с. 4-8). Однак, як вбачається із позовної заяви, позивач скористався своїм правом вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, та просить стягнути заборгованість в розмірі 24090,46 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.09.2016 року становить 621 533,87 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 15 480,80 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом 7 169,28 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 1 440,38 дол. США. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № IFIWGA00000276 від 29.11.2007 року, між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № IFIWGA00000276/2 від 29.11.2007 року (а.с.23). На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № IFIWGA00000276 від 29.11.2007 року, між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № IFIWGA00000276/1 від 29.11.2007 року (а.с.24). За змістом п. 4 вказаних договорів поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручителі [PERSON] та [PERSON] за вимогою банку повинні нести солідарну відповідальність з боржницею [PERSON] по сплаті кредитної заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 554, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved