Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування якого вказав, що з травня 2010 року по лютий 2011 року відповідач перебував з приватним акціонерним товариством «Креатив» у трудових відносинах, займав посаду аналітика. З лютого 2011 року по серпень 2015 року очолював Департамент сільського господарства ПАТ «Креатив Груп», яке є єдиним акціонером позивача. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач заволодів наступними, належними йому на праві власності транспортними засобами: снігохідом Sеа-Doo Expedition SE Rotax 4-TEC 1200, гідроциклом Sea-Doo R - X-260 VIN [NUMBER], загальною вартістю 85 830,00 грн., автомобілем Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] вартістю 1 483 384,07 грн., а також автомобілем Рorsche САYENNE S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі (кузова,рами) [NUMBER] 40664, вартістю 814 886,19 грн. В подальшому позивач реквізити транспортних засобів уточнив (а. с. 43). З урахуванням вказаних обставин позивач з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання з'явився, надав пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав пояснення, згідно з якими позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з Контрактом № 01/2012 від 1 жовтня 2012 року, укладеним між Компанією «Amerikan Market, Inc», в особі Президента Размазина Олексія Геннадійовича та Приватним Акціонерним Товариством «Креатив», в особі Генерального директора Бойко Олександра Миколайовича, Компанія «Amerikan Market, Inc» продала, а ПрАТ «Креатив» купило у Компанії «Amerikan Market, Inc» наступні транспортні засоби: гідроцикл, модель Sea-Doo 260, колір чорний/жовтий; снігохід, модель Ski-Doo Expedition SE 1200, колір білий/чорний. Відповідно до Контракту № 00120100505 від 05.05.2010 року, укладеного між PORSCHE CENTRUM BADEN - BADEN (Германія, м. Баден - Баден), в особі виконавчого директора Wemen Pochat з одного боку та Закритим акціонерним товариством «Креатив» в особі генерального директора Березкіна М.С. з іншого боку, ЗАТ «Креатив» купило у PORSCHE CENTRUM BADEN - BADEN наступні транспортні засоби: автомобіль Porsche CAYENNE S (Leistung 294 KW Modell 970420), Fahrzeug-ldent, No. [NUMBER], Hubraum 4.806 ccm. цвет серый, 2010 год выпуска. 26 липня 2013 року, відповідно до видаткової накладної № РН-0000396 від 26 липня 2013 року, від Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц», ПРАТ «Креатив», на підставі Договору № 03-01126 від 06.11.12 року, по безготівкову рахунку отримало автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами), [NUMBER], вартістю 1 854 230,00 грн. Згідно з вказаною вище видатковою накладною, отримувачем зазначеного автомобіля вказано [PERSON], за дов. № 2361 від 26.07.13 року. Будь - яких доказів щодо передачі після отримання від Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц» відповідачем зазначеного транспортного засобу позивачу, який ним було отримано на підставі довіреності, надано не було. У відповідності до ч. 2 п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження (ч. 4 п. 25 вказаної вище Постанови). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.100), автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 AMG, належить ПРАТ «Креатив». Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.101), автомобіль Porsche CAYENNE S [NUMBER], належить ПРАТ «Креатив». Як визнав у своїх письмових запереченнях представник відповідача ( а. с. 106 -109), представник відповідача не заперечує щодо фактичного володіння відповідачем вказаними в позові транспортними засобами позивача. Більш того, представник відповідача визнала, що: відповідач транспортними засобами володіє на законних підставах; даний факт не спростовується матеріалами справи; позов є вендикаційним. Враховуючи викладене суд не погоджується з доводами представників відповідача про те, що позивач не є власником транспортних засобів (а.с. 108). У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про витребування майна з чужого незаконного володіння, у справі № 6-136 цс 12 від 21.11.2012 року, при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого правове значення для вирішення спору про витребування майна з володіння добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України) має встановлення судом факту вибуття майна з володіння власника - позивача по справі, поза його волею, а не з володіння особи, яка відчужила спірне майно на користь добросовісного набувача. У відповідності до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Тому суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності у позивача належних та допустимих доказів щодо фактичної передачі відповідачеві транспортних засобів, оскільки факт передачі транспортних засобів позивачем відповідачу визнано представником відповідача (а. с.106 - 109), що не потребує доказування. Виходячи із ст. 145 ЦК України випливає, що від недобросовісного набувача майно може бути витребуване власником в усіх випадках, тобто і тоді, коли воно вибуло з володіння власника за його волею, та незалежно від оплатності (безоплатності) придбання такого майна. Крім того, на підтвердження добросовісності та правомірності заволодіння відповідачем належними позивачу транспортними засобами, представниками відповідача не було надано жодних належних та допустимих доказів. Таким чином, з'ясувавши обставини справи, врахувавши фактичні дані, проаналізувавши норми матеріального права, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено що спірне майно фактично перебувало у законному володінні позивача та за відповідною правовою підставою. Водночас у судовому засіданні доведено, що відповідач заволодів зазначеними транспортними засобами позивача поза його волею та продовжує транспортними засобами володіти. Доводи представника відповідача щодо не надання позивачем доказів про взяття вказаного вище рухомого майна на баланс суд до уваги не бере, оскільки взяття майна на баланс, яке є власністю, є лише формою ведення бухгалтерського обліку, а не правовстановлюючим документом, що безпосередньо засвідчує право власності. Отже, з урахуванням ст. 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, суд вважає, що відповідач поза волею позивача, тобто неправомірно заволодів належним на праві власності позивачу майном, а саме: вказаними вище транспортними засобами. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (ч. 6 ст. 154 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З урахуванням зазначеного суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved