Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей : доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], щомісячно, у твердій горшовій сумі в розмірі 2500 грн., з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Підставами позову є відмова відповідача від утримання дітей та обовязок батьків утримувати дітей до повноліття визначений ст.180 СК України. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси, при відкритті провадження, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Судом встановлено: Сторони зареєстрували шлюб 20.06.2008 року в м.Севастополі. Позивач є громадянкою [PERSON] Федерації, відповідач громадянином України. На час звернення до суду зареєстроване місце проживання позивача м.Одеса Пересипський узвіз 6. Від шлюбу мають дітей: : доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Доказів участі відповідача в утриманні дітей суду не надано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~передбачено, що згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно до вимог\~ст. 184 СК України\~суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, оскільки доказів на підтвердження офіційного працевлаштування відповідача суду не надано. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.\~3,\~4,\~27 ЦПК\~цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до\~ст. 496 ЦПК\~іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обовязки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.\~1, ст.\~66 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. Права та обовязки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний звязок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Статтею 67 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~передбачено, що зобовязання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених\~статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Якщо особа, яка має право на утримання, не може його одержати згідно з правом, визначеним у частині першій цієї статті, застосовується право їхнього спільного особистого закону. Якщо особа, яка має право на утримання, не може його одержати згідно з правом, визначеним частинами першою і другою цієї статті, застосовується право держави, у якій особа, яка зобовязана надати утримання, має місце проживання. Відповідно до ст.75 вищезазначеного закону, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь - які справи з іноземним елементом якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved