Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 29 серпня 2012 року [PERSON] отримала в кредитній спілці «Самопоміч» кредит в сумі 8700,00 гривень по кредитному договору № 2128 під 36,0 % річних терміном на 24 місяців з щомісячною оплатою основної суми і відсотків. За час дії кредитного договору [PERSON] здійснила декілька проплат, однак з серпня 2013 року не погашала заборгованості. Станом на 28 червня 2014 року заборгованість становить 24 346 грн. 79 коп., в тому числі 8700,00 гривень - основна сума і 15646 грн. 79 коп. відсотки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила. 21 квітня 2015 року представник відповідачки знайомилась з матеріалами справи, тобто їй було відомо про те, що справа знаходиться на розгляді в суді та про час та місце судового засідання. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 29 серпня 2012 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 2128 (а.с.3), за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка [PERSON].) отримала кредит в сумі 8700 гривень та зобовязалась повернути його до 29 серпня 2014 року (п. 1.4.). Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено плату за користування кредитом в розмірі 36 % річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Згідно п. 2.2. кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку погашення, що є невід'ємною частиною договору. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідачка [PERSON] не дотримувалась графіку сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 28 червня 2014 року в неї виникла заборгованість перед спілкою в розмірі 24346 грн. 79 коп., в тому числі 8700 гривень - основна сума і 15646 грн. 79 коп. відсотки. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2128 від 29 серпня 2012 року проведеним в особовій картці позичальника [PERSON] (а.с.6) За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved