Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 15 квітня 2013 року в с. Великий Омеляник Луцького району відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобілем «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було пошкоджено автомобіль «Рено» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 12 липня 2013 року, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, який самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Рено» д.р.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження на загальну суму 12862, 24 гривні. У зв'язку з пошкодженням автомобіля страхувальника, згідно з умовами укладеного договору, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12362,24 гривні. Просить стягнути з [PERSON] в користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу 12362,24 гривні, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15 квітня 2013 року близько 05.00 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER] по вул. Будівельній в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER], після чого залишив місце ДТП до якого [PERSON] був причетний, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.12.1, 2.10 Правил дорожнього руху. Згідно полісу № АВ/7228287 від 01 червня 2012 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON], було застраховано автомобіль «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER], належний останньому (а.с. 4). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Постановою Луцького міськрайонного суду від 12 липня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 400 гривень (а.с. 6). Відповідно до ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 38 ч. 38.1. п. 38.1.1. пп. в Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Відповідно до звіту № PROVID-130514-01838 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 06 червня 2013 року регіональним партнером ТОВ «ДЕКРА Експерт» ФОП [PERSON], вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Рено» д.р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження , за станом на дату оцінки, становить 12862, 24 гривні (а.с. 9-11). Судом також встановлено, що стверджується відповідними доказами, зокрема, страховим актом №1 2300004049 від 31 липня 2011 року, відомості № ВПТ-004482 від 14 серпня 2013 року для виплати сум страхових виплат отримувачам, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Рено» д.р.н. [NUMBER] в розмірі 12362 гривні 24 копійки з врахуванням франшизи в сумі 500 гривень. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч.3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, відповідно ч.2 п.11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» матеріальну шкоду в порядку регресу 12362 гривні 24 копійки. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягає до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved