Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач ДВНЗ «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення одноразової адресної грошової допомоги, в обґрунтування позову зазначили, що Наказом ректора Запорізького національного університету від 10.08.2009 року № 1242-с [PERSON] було зараховано на 1 курс денної форми навчання факультету соціальної педагогіки та психології напрямку підготовки 6.030102 психологія за держзамовленням. Згідно наказу від 21.06.2013 року № 1097-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію бакалавра з психології, лаборанта наукового підрозділу в сфері психології. Згідно п. 1, 2 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 року № 736 одноразова адресна грошова допомога у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. 13.09.2013 року між позивачем, [PERSON] та відділом освіти, молоді і спорту Запорізької районної державної адміністрації було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом вказаного договору є обовязкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] було прийнято на посаду практичного психолога Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області. На підставі заяви [PERSON] від 20.09.2013 року та наказу ректора Запорізького національного університету від 18.11.2013 року № 551 відповідачу було виплачено одноразову адресну грошову допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735,00 грн. У пункті 2.3.2 пункту 2.3 договору зазначено, що відповідач зобовязаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним у договорі. На підставі наказу від 08.09.2015 року № 280-К [PERSON] було звільнено з посади Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. У звязку з цим, адміністрацією університету був підготовлений лист про повернення одноразової адресної грошової допомоги та направлений на адресу боржника, але жодних дій для повернення отриманих грошових коштів з боку [PERSON] не було вчинено. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] отриману одноразову адресну грошову допомогу у сумі 5735,00 грн. та стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд вивчивши матеріали справи встановив, що дійсно згідно Витягу з наказу № 1242-с від 10.08.2009 року [PERSON] зараховано на перший курс денної форми навчання факультету соціальної педагогіки та психології напрямку підготовки 6.030102 психологія за держзамовленням. Відповідно до Витягу з наказу від 21.06.2013 року № 1097-с відповідачу було присвоєно кваліфікацію бакалавра з психології, лаборанта наукового підрозділу в сфері психології. Згідно п. 1, 2 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 року № 736 одноразова адресна грошова допомога у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. 13.09.2013 року було укладено тристоронній договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю між Державним вищим навчальним закладом «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, випускником [PERSON] та роботодавцем - відділом освіти, молоді і спорту Запорізької районної державної адміністрації Предметом вказаного договору є обовязкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу, а саме [PERSON] протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Згідно листа Запорізької районної державної адміністрації [PERSON] було прийнято на посаду практичного психолога Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області, що також підтверджується копією трудової книжки [PERSON] На підставі заяви [PERSON] від 20.09.2013 року та наказу ректора Запорізького національного університету від 18.11.2013 року № 551 відповідачу було виплачено одноразову адресну грошову допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735,00 грн., що підтверджується копією платіжної відомості. У пункті 2.3.2 пункту 2.3 договору зазначено, що відповідач зобовязаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним у договорі. На підставі наказу від 08.09.2015 року № 280-К [PERSON] було звільнено з посади Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Відповідно до п 7 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 року № 736 у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги згідно з укладеними договорами у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Адміністрацією університету був підготовлений лист про повернення одноразової адресної грошової допомоги та направлений на адресу боржника, але жодних дій для повернення отриманих грошових коштів з боку [PERSON] не було вчинено. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Вважає за можливе постановити заочне рішення по справі, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved