Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 27.11.2017 в с. Лише Луцького району Волинської області на вул. Воз`єднання з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом марки Dodge Caravan, н.з. [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вказаної ДТП було здійснено наїзд на [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Вина відповідача у скоєнні вищевказаної ДТП стверджується вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2018. На поховання [PERSON] і на виготовлення надмогильного пам`ятника дружиною померлого - [PERSON] понесено витрати в розмірі 53240 грн., що підтверджується накладною №99 від 30.11.2017 та рахунком-замовленням від 05.03.2018. Потерпіла з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв`язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 38400 грн., що стверджується копією платіжного доручення №992222 від 08.08.2018. Таким чином, розмір регламентної виплати становить 38400 грн. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача 2102 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 27.11.2017 близько 19 год. 00 хв. в с. Лище Луцького району за приміщенням млина, що по [ADDRESS] , на асфальтованій ділянці, перебуваючи за кермом технічно справного легкового автомобіля марки Dodge Caravan [NUMBER] (польська реєстрація), перед початком руху вперед не переконався в тому, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та необережність, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх запобігання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та під час початку руху лівим колесом здійснив наїзд на [PERSON] , який згідно висновку судово-медичної експертизи №530 від 22.12.2017 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/199707/17 (провадження №1-кп/161/121/18) від 27.03.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Як встановлено судом, 02.05.2018 потерпіла - [PERSON] звернулась до позивача - МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДПТ, яка мала місце 27.11.2017, в наслідок якої загинув її чоловік - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 38400 грн. згідно розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника від 31.07.2018, що стверджується копією платіжного доручення №992222 від 08.08.2018 (а.с.10). 08.08.2018 МТСБУ зверталось до [PERSON] з офіційним письмовим зверненням про добровільну компенсацію страховику вищезазначених витрат, однак таке звернення було залишено відповідачем без відповідного реагування (а.с.11). Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.1.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів-юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно положення п.27.4 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєні ДТП, що призвело до смерті [PERSON] , по суті ніким не оспорюється, а тому відповідно до приписів вищенаведених правових норм, звернення Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника являється обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що відповідають способам захисту цивільних прав, характеру та змісту цивільно-правових відносин, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень п.27.4 ст.27, п.38.2.1 ч.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з витратами на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 38 400 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 2102,00 грн. понесених витрат пов`язаних зі сплатою судового. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 27, 38 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved