Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю, він буде приймати участь в утриманні доньки. Одруження виявилось невдалим. Сімейне життя не склалось через непорозуміння. Шлюбні стосунки припинені у грудні 2018 року, коли відповідач повідомила про подружню зраду. Примирення вважає недоцільним. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою не бажає, просить розірвати шлюб. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в підготовчому засіданні. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, майнового спору не має, дитина залишиться проживати з матір»ю (а.с.17). Відповідач у підготовче засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена своєчасно. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності в підготовчому засіданні. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. В заяві зазначила, що шлюбні відносини припинені 01 грудня 2018 року, майнового спору на даний час немає, дитина буде проживати з нею. Прізвище просить залишити «Буйвал» (а.с.18). Судом ухвалено про розгляд справи в підготовчому засіданні без участі сторін та представника позивача. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 20 листопада 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №197 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з матір»ю та за взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 01 грудня 2018 року. Відсутність взаєморозуміння, подружня зрада дружини призвели до розпаду сім'ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнала позов, подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, суд вважає, що сім»я розпалась остаточно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити своє шлюбне прізвище «Буйвал». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 384 грн. 20 коп., а інші 50 % - повернути позивачу з державного бюджету України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved