Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач за первісним позовом - [PERSON], звернулася до суду в якому просить визнати за нею право на ? частину земельної частки (паю) розміром 6,23 в умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності КСП «Україна», розташованої на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований 10 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №695, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої в м. Чугуєві Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON], та [PERSON]. Після смерті своєї матері Позивач фактично прийняла спадщину,оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, так як після смерті спадкодавиці продовжувала користуватися речами, які залишились після смерті матері, в тому числі особистими побутовими речами померлої. Коли Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю доказів про вступ в управління та володіння спадковим майном. Крім того, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище [PERSON] значиться як «[PERSON]». На підставі чого Позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідач [PERSON] в процесі розгляду справи подала зустрічну позовну заяву відповідно до якої просила визнати за нею право на ? частину земельної частки (паю) розміром 6,23 в умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності КСП «Україна», розташованої на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований 10 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №695, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої в м. Чугуєві Харківської області. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала (а.с. 30). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 31). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає первісний позов та зустрічний позов такими, що підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 14 лютого 1996 року серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 6,23 умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності КСП «Україна», розташованої на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. Вказана земельна частка (пай) належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 10 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №695 (а.с. 13). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8,10); та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9,11). Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На момент смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], в будинку належному [PERSON]. Позивач [PERSON] проживала разом з ними та допомагала доглядати за матір'ю. Після смерті своєї матері позивач та відповідач фактично прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, так як після смерті спадкодавиці продовжували користуватися речами, які залишились після смерті матері, в тому числі особистими побутовими речами померлої. Протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявили про відмову від спадщини, але не оформили своїх спадкових прав на успадковане майно. Коли позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю доказів про вступ в управління та володіння спадковим майном. Крім того, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй та відповідачу було відмовлено у зв'язку з тим, що у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] прізвище [PERSON] значиться як «[PERSON]». Причини зазначення в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвища спадкодавиці «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» Позивачу не відомі. Свого часу позивач та відповідач не звернули увагу на ту обставину, що у вказаному Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] допущено помилку, адже в паспорті спадкодавиці її прізвище було зазначено як «[PERSON]», а відповідно і в Свідоцтві про смерть спадкодавиці, яке видавалось на підставі паспорту, прізвище [PERSON] зазначено як «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Прізвище, ім'я та по-батькові спадкодавиці в свідоцтві про смерть повністю співпадають (за винятком розбіжностей однієї літери) із даними в Сертифікаті на право на земельну частку (пай). Наразі помилка в написанні у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвища спадкодавиці як «[PERSON]» перешкоджає сторонам в реалізації права на успадковане майно. На підставі чого позивач та відповідач змушені були звернутись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 08.08. 1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості) можуть бути об'єктом спадкування. Враховуючи те, що спадкування є безумовним, прийняття спадщини поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатись правом на спадщину та те, що в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі, суд вирішив захистити право сторін на спадкування майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства. Враховуючи викладене,

Outcome: approved