Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягення заборгованості в розмірі 277\~134 грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 771 грн. 35 коп. В обґрунтування позову зазначила, що 21.01.2016 року між сторонами було укладено письмовий договір позики №21/01-01 про надання грошових коштів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.1 договору, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 116\~400 грн. 12 коп., що по курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 4\~720 доларів США, а позичальник зобов»язується повернути кошти у строк до 21.04.2016 року. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується підписом на договорі позики та розпискою від 21.01.2016 року. На день пред»явлення позову до суду відповідачка не повернула грошову суму позики в розмірі 4\~431 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову складає 110\~970 грн. 85 коп. Сторони \~в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову. Судом встановлено, що 21.01.2016 року між сторонами було укладено письмовий договір позики №21/01-01 про надання грошових коштів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.1 договору, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 116\~400 грн. 12 коп., що по курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 4\~720 доларів США, а позичальник зобов»язується повернути кошти у строк до 21.04.2016 року. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується підписом на договорі позики та розпискою від 21.01.2016 року. На день пред»явлення позову до суду відповідачка не повернула грошову суму позики в розмірі 4\~431 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову складає 110\~970 грн. 85 коп. Відповідно до п. 4.2. договору, за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцеві неустойку в розмірі 47 доларів США за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. У зв»язку із значним строком прострочення заборгованості у розмірі 4\~431 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову еквівалентно 110\~970 грн. 85 коп. та відсутності жодних дій щодо виконання грошового зобов»язання позивачка просить стягнути: 1\~249 грн. 56 коп. розмір 3% річних за період часу з 22.03.2016 року по 05.08.2016 року; 3\~654 грн. 27 коп. інфляційних втрат за період березень 2016 липень 2016 року; 161\~259 грн. 60 коп. неустойки за період з 22.03.2016 року по 05.08.2016 року. Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Згідно положень статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, при цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета спору, відповідача, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved