Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 117000 грн. 00 коп. На підставу своїх вимог посилається на те, що згідно заяви № б/н від 04.05.2011 року, позивачем було надано кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 28.02.2018 року відповідач має заборгованість по кредитному договору в розмірі 117000 грн. 00 коп., яка на даний час не сплачена, а тому позивач змушений звернутись із даною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на зазначену суму. Ухвалою судді від 18.04.2018 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь. 11.05.2018 року від відповідача надійшов до суду відзив (заперечення) на позовну заяву, в якій відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки прострочена заборгованість виникла 01.07.2014 року, тобто з цього дня позивач дізнався про порушення свого права і як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився 03.07.2017 року. Від сторін\~не надійшло\~клопотання про\~проведення розгляду\~справи в\~судовому засіданні\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін,\~тому відповідно\~до ч.5\~ст.\~279\~ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк № б/н від 04.05.2011 року, [PERSON] виявив бажання оформити на своє імя платіжну кредитну картку. Згідно заборгованості за договором №б/н від 04.05.2011 року, станом на 28.02.2018 року [PERSON] має заборгованість по кредитному договору в розмірі 117000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 3696 грн. 43 коп. тіло кредиту; 113303 грн. 57 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками. Також в поданому розрахунку заборгованості зазначений останній платіж за наданим кредитом 03.06.2014 року (100 грн.) Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Згідно ст. 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в 1 рік. Оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості 13.04.2018 року, а останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 03.06.2014 року, то позивач пропустив строк звернення до суду . Позовна давність відповідно до ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки [PERSON] заявляє про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення з нього заборгованості, то суд приходить до висновку про необхідність застосування позовної давності, а тому позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, 267, ЦК України, Постанови ВСУ № 6-263ІцсІ5 від 21.09.2016 р., ст.ст. 274-279 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed