Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 07 грудня 2001 року посвідчений посадовою особою Комсомольської сільської ради 07 березня 2001 року . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 травня 2002 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які знаходяться в с. Комсомольське вул. Пушкіна, 51 Козятинського району, яке вона заповідала йому, відповідно до заповіту від 25 жовтня 2001 року. Після смерті матері, він своєчасно спадщину не оформив. А коли він звернувся до Комсомольської сільської ради, за документами необхідними для оформлення спадщини, то з'ясувалося, що існує ще один заповіт від 07 грудня 2001 року згідно якого [PERSON] на користь сусідки [PERSON] заповіла цілий житловий будинок з по господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього. Вважає, що вказаний Заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним тому що цей Заповіт не був підписаний [PERSON] та не відповідає волі Спадкодавця, що є достатньою підставою для визнання цього Заповіту недійсним. При ознайомленні із заповітом було встановлено, що Спадкодавець [PERSON] фізично не могла його зробити. У Заповіті зазначено, що він складений в с. Комсомольське 07 грудня 2001 року та в зв'язку з хворобою [PERSON] на її прохання був підписаний гр.-ном [PERSON]. Однак у вказаний період мати в селі Комосомольске Козятинського району не проживала. З 30 жовтня 2001 року по день смерті вона проживала разом з ним в селі Поляни Волочиського району Хмельницької області. Вона була важко хвора (не ходяча) і 30 жовтня 2001 р він перевіз її до свого поменшання де вона і померла 10 травня 2002 року. Крім того, в Заповіті зробленому на ім'я [PERSON] зазначено, що він підписаний [PERSON] 7 березня 2001 року, тобто ще за 8-м місяців до того, як він був складений що беззаперечно вказує на його фіктивність. Комсомольський сільський голова повідомив, що заповіт складений [PERSON] на [PERSON], зареєстрований в книзі обліку нотаріальних дій Комсомольської сільської ради за № 96 від 07.03.2001 року, але не зареєстрований в Державному спадковому реєстрі. Строк позовної давності ним не порушено, оскільки про існування Заповіту на ім'я [PERSON] йому стало відомо з листа Комсомольської сільської ради від 24 квітня 2015 року, а тому вважає, що перебіг позовної давності слід рахувати саме з вказаної дати. Позивач в судове засідання не зявився, проте його представник [PERSON] надав до суду заяву в якій просить справу слухати у їхню відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позов визнає. Третя особа: Комсомольська сільська рада Козятинського району Вінницької області в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про задоворлення позовних вимог. Судом встановлено, що 10 травня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БВ №188040 (а.с.6) Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які знаходяться в с. Косомольське, Козятинського району Вінницької області, вул. Пушкіна,51. Згідно заповіту посвідченого секретарем Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області 25.10.2001 року, все своє майно [PERSON] заповідала своєму синові [PERSON] (а.с.7) При оформлені спадщини [PERSON], зясувалось, що існує ще один заповіт від 07.12.2001 року, посвідчений секретарем Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області, згідно з яким спадкодавиця свояк [PERSON], на випадок своєї смерті, заповідала цілий житловий будинок з по господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього [PERSON] (а.с.11). Проте даний заповіт складений 07 грудня 2001 року, а посвідчений посадовою особою Комсомольської сільської ради 07 березня 2001 року, тобто ще до того, як він був складений. Згідно ст.. 1234 ЦК України право на заповіт має особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представник допускається. Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписано заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідне частини четвертої статті 207 вказаного Кодексу. Частиною 4 ст.207 ЦК України встановлено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчує нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка і вчиняє. Відповідно до .п.3 статті 215 ЦК України встановлено, що якщо одна із сторін інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Із заповіту складеного [PERSON] 07.12.2001 року на імя [PERSON], вбачається, що останній складений з порушенням ч. ч.3 ,4 ст. 203 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved