Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про солідарне відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 43 215 грн. 39 коп., судових витрат та стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2013 року по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю марки Toyota Highlander, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим змусив останнього різко змінити швидкість та напрям руху, внаслідок чого останній здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки ВАЗ 210994 д.н.з. [NUMBER], який належав [PERSON] В результаті ДТП належний позивачу автомобіль Toyota Highlander зазнав механічних пошкоджень у зв'язку із чим позивачу завдано матеріальної шкоди: вартість відновлювального ремонту 43 215 грн. 39 коп. НАСК «Оранта» є страховиком відповідача [PERSON] згідно полісу. Позивач звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, однак ні відповідач [PERSON] ні відповідач НАСК «Оранта» матеріальну шкоду позивачу не відшкодували. У зв'язку з такими неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу також завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Також погодився, що матеріальну шкоду слід стягувати лише з відповідача НАСК «Оранта» в розмірі який визначив відповідач, а саме - 43 157 грн. 58 коп. Моральну шкоду обгрунтовує тим, що автомобіль слугував засобом поїздок на роботу, у відрядження, на відпочинок. Позивач перелякався, в тратив сон та спокій. Відповідач [PERSON] заподіяв позивачу шкоду яка носить триваючий характер, оскільки до цього часу не відшкодована. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки відповідальність його довірителя була застрахована, тому шкоду завдану внаслідок ДТП позивачу має відшкодовувати відповідач НАСК «Оранта». Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди є безпідставною, оскільки відповідач [PERSON] вчасно вчинив усі необхідні дії для отримання потерпілим [PERSON] страхового відшкодування. Просив у задоволенні позову щодо його довірителя відмовити. Представник відповідача НАСК «Оранта» в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 43 157 грн. 58 коп., надав суду письмові заперечення на позовні вимоги. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 21 серпня 2013 року в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності трапилась ДТП за участі автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Toyota Highlander, д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] За наслідками даного ДТП [PERSON] визнано винним у його вчиненні та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказані факти встановлені постановою апеляційного суду Івано-Франківської області (а.с.11-12). За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 17 січня 2013 року між НАСК «Оранта» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0769447, забезпеченим транспортним засобом згідно Полісу є автомобіль Renault Kangoo, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.15). Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» визнав позов частково та вказав, що страхова компанія погоджується виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 43 157 грн. 58 коп. Представник позивача погодився на таку суму відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Але, письмової заяви представника позивача про зменшення розміру позовних вимог до суду не надійшло, тому вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме: слід стягнути з відповідача відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь позивача [PERSON] 43 157 грн. 58 коп. страхового відшкодування. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При вирішенні спору в частині вимоги позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди суд врахував роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а тому виходив з оцінки причинного зв'язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, встановленої судом, та з'ясував, що факт заподіяння позивачеві втрат немайнового характеру відбувся за тих обставин, що протиправна поведінка відповідача [PERSON], яка полягала у скоєнні ним адміністративного порушення завдала позивачу моральних страждань. Однак, суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем у позові, є суттєво завищеним, оскільки при цьому не вказано з чого [PERSON] виходив при визначенні саме такого розміру моральної шкоди. Із зазначених підстав суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі, який суд за внутрішнім переконанням вважає співмірною моральним стражданням позивача, а саме в сумі 2 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати по оплаті судового збору підлягають відшкодування з кожного відповідача окремо пропорційно до суми, яку суд присудив до стягнення для кожного з них. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 3, 6, 22, 28, 29, 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 16, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ч. 1 та 4, 61 ч.3, 79, 88 ЦПК України,

Outcome: partial