Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 15.12.2016 року помер його батько, [PERSON] та 17.12.2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого входить будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул.. Стефанчука, 33, с. Павлівка, Тисменицького району Івано-Франківської області. Факт належності даного домоволодіння померлому підтверджується тільки довідкою виданою Павлівською сільською радою від. 01.08.2017 року №702. За час життя [PERSON] не зробив заповідального розпорядження на випадок своєї смерті. Тому спадкоємцями першої черги за законом належного за життя [PERSON] майна стали діти померлого, а саме: позивач та відповідач [PERSON], який є його братом. Позивач стверджує, що у даному будинковолодінні батьки прожили все своє життя, він їм постійно допомагав, виконуючи свої обовязки як дитини щодо своїх батьків. Відповідач [PERSON] на час смерті батьків не проживав та не був зареєстрований у належному їм будинковолодінні, тому мав у шестимісячний термін звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, що ним не було зроблено. На день смерті та на момент відкриття спадщини позивач проживав з батьками, тому фактично вступив у володіння спадковим майном. 05.09.2017 року позивач звернувся в Тисменицьку районну державну нотаріальну контору із всіма наявними документами, які були в батька [PERSON], для того щоб оформити спадкове майно. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на дане будинковолодіння, так як відсутній правовстановлюючий документ власності на імя спадкодавця [PERSON] \~ У\~звязку із\~вищевказаним позивач\~був змушений\~звернутись до\~суду за захистом свої спадкових прав. Позивач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 15.12.2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №237684, видане Павлівською сільською радою Тисменицького району, актовий запис № 28. 17.12.2016 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №241010, видане Павлівською сільською радою Тисменицького району, актовий запис № 29. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого входить будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: вул.. Стефанчука, 33, с. Павлівка, Тисменицького району Івано-Франківської області. Факт належності даного домоволодіння померлому підтверджується тільки довідкою виданою Павлівською сільською радою від. 01.08.2017 року №702. За час життя [PERSON] не зробив заповідального розпорядження на випадок своєї смерті. Тому спадкоємцями першої черги за законом належного за життя [PERSON] майна стали діти померлого, а саме: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який є його братом. Позивач стверджує, що у даному будинковолодінні батьки прожили все своє життя, він їм постійно допомагав, виконуючи свої обовязки як дитини щодо своїх батьків. Відповідач [PERSON] на час смерті батьків не проживав та не був зареєстрований у належному їм будинковолодінні, тому мав у шестимісячний термін звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, що ним не було зроблено. На день смерті та на момент відкриття спадщини позивач проживав з батьками, тому фактично вступив у володіння спадковим майном. 05.09.2017 року позивач звернувся в Тисменицьку районну державну нотаріальну контору із всіма наявними документами, які були в батька [PERSON], для того щоб оформити спадкове майно. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на дане будинковолодіння, так як відсутній правовстановлюючий документ власності на імя спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батьків [PERSON] та [PERSON]. Від спадщини не відмовлявся. Спадщину прийняв у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON], в цілому належить право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після померлих [PERSON] та [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved