Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за експлуатаційні витрати по утриманню будинку в сумі 377 грн. 54 коп., 16 грн. 51 коп. інфляційних, 13 грн. 99 коп. - три відсотки річних та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Власник зобов'язаний щомісячно вносити плату за експлуатаційні витрати по утриманню будинку. В порушення договірних зобов'язань та норм закону, незважаючи на нагадування про наявність заборгованості, відповідач вчасно не розраховувався за надані послуги, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яку в добровільному порядку відповідач погасити не бажає, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представники позивача у судовому засідання позовні вимоги уточнили та підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, просили задовольнити. Пояснили суду, що між сторонами існують договірні зобов'язання, які щороку пролонгуються відповідно до умов договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, згідно з якими відповідач зобов'язаний щомісячно вносити плату за експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до затверджених міською радою тарифів. Відповідачу надсилалась пропозиція про укладення договору, із зазначенням затверджених у 2011 році відповідно до чинного законодавства тарифів та проект цього договору, однак останній дій щодо укладання такого договору не вчинив, договір не підписав та не розраховувався за надані послуги в повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість, яку в добровільному порядку не погашає. Представник відповідача - його дружина [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що позивачем не забезпечується надання відповідних послуг визначених в укладеному між ними договорі. Вказала про наявність договірних зобов'язань між сторонами, які виникли на підставі укладеного між позивачем та відповідачем у 2007 році договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій (копію договору надала суду), згідно якого відповідач сплачував щомісяця по 53 копійки за надані ОСББ послуги. Інших договорів відповідач з позивачем не укладав, а дізнавшись зі слів мешканців про збільшення розміру тарифів, почав сплачувати більшу суму, аніж та, яка передбачена вищевказаним договором. Окрім того пояснила, що її чоловік - відповідач у справі, уклав договір про надання послуг з газопостачання, водопостачання та водовідведення з іншими відповідними організаціями (копії договорів додаються), а тому, експлуатаційних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від ОСББ не потребує, однак договір з позивачем не розірвано та не оскаржувався. Стверджувала, що їм не було відомо про нові тарифи, які затверджено в 2011 році і жодних пропозицій переукладання договору від ОСББ відповідач не отримував. Просила у позові відмовити повністю. Представник відповідача [PERSON] надала суду пояснення та письмові заперечення, які зводяться до того, що договір, на який посилається позивач не є підставою для стягнення з відповідача вказаної у позові заборгованості, оскільки у ньому не передбачено тарифи, по яких здійснено розрахунок заборгованості відповідача і він складений з порушенням вимог законодавства. Вважає, що оскільки відповідач не потребує послуг ОСББ і договір з новими тарифами не підписував, то підстави для стягнення з зазначеної у позові заборгованості відсутні. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, на думку представника відповідача [PERSON], не підтверджений необхідними документами та здійснений безпідставно. За таких обставин, представник стверджувала про відсутність у позивача права вимоги до відповідача про стягнення як основної заборгованості, так і похідних від неї сум, а тому, просила в позові відмовити повністю. Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року, Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-III від 29 листопада 2001 року та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], в якій він фактично проживає (а.с.10-12, 74-75). Між [PERSON] та ОСББ «Світанок» існують договірні зобов'язання, за якими об'єднання зобов'язувалось надавати відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а він, в свою чергу, повинен сплачувати вартість цих послуг за встановленими тарифами (а.с. 8, 25, 47-48). За умовами укладеного між сторонами 05.12.2007 року договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій (далі - Договір) (а.с.47-48), він укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладання; договір вважається щороку продовженим, якщо в строки та в порядку передбаченому цим договором сторони не заявлять про його розірвання або перегляд за відсутності певних обставин (п.18 Договору). Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 189 від 12.05.2011 року погоджено розміри внесків (тарифів) власників квартир будинків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСББ «Світанок», розмір яких становить 0,97 грн. за 1 кв. м. або 44,72 грн. за загальну площу квартири (а.с.14-17). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачу надсилалась пропозиція про укладення договору, із зазначенням погоджених Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 189 від 12.05.2011 року розмірів внесків (тарифів) власників квартир будинків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСББ «Світанок», в розмірі 0,97 грн. за 1 кв. м. та проект цього договору (а.с.80), однак останній жодних дій щодо укладання такого договору не вчинив. Окрім того, погоджені Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 189 від 12.05.2011 року розміри внесків (тарифів) власників квартир будинків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСББ «Світанок» було оприлюднено шляхом опублікування у пресі (а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про існуючу заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг і встановлював строки для погашення боргу (а.с.19-20). Проте, відповідач на такі вимоги не реагував і заборгованість не сплачував. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, як власник вказаної квартири, незважаючи на нагадування про наявність заборгованості, в повному обсязі не вносить на рахунок позивача щомісячних платежів за оплату житлово-комунальних послуг на утримання будинку та прибудинкових територій, в зв'язку з чим, станом на 01.10.2013 року у нього утворилась заборгованість по даному виду платежів в розмірі 377,54 грн. (а.с.13). Разом з цим, позивачем надано суду розрахунки індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, які підлягають стягненню з відповідача за період з липня 2011 року по вересень 2013 року (а.с.18,19). Окрім того, як слідує із наданих суду документів, відповідачем укладено договори про надання послуг з газопостачання, водопостачання та водовідведення з іншими відповідними організаціями (а.с. 70-73). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг (а.с.9), копією по квартирної картки (а.с.10), довідкою № 828 від 06.11.2013 року (а.с.11), копією з особового рахунку (а.с.12), довідкою про стан заборгованості № 129 від 06.11.2013 року (а.с.13), копією рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 189 від 12.05.2011 року про погодження розмірів внесків (тарифів) власників квартир будинків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСББ «Світанок» (а.с.14-15), копія газети «Лесин край» випуск № 34 від 18.08.2011 року (а.с.16), копія відповіді Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 7/15-7163 (а.с.17), розрахунками сум заборгованості індекс інфляції та три відсотки річних за період з липня 2011 року по вересень 2013 року (а.с.18,19), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.8), копіями вимоги про сплату заборгованості та конвертів і повідомлень про відправлення (а.с.19а-20), договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.08.2008 року (а.с.25), витягом про розмір внесків (а.с.43), довідкою про тарифи на послуги (а.с.44), копіями розрахункових книжок (а.с.45-46), копією договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 05.12.2007 року (а.с.47-48), копією статуту ОСББ «Світанок» (а.с.60-65), копіями договорів про газопостачання, водопостачання та водовідведення (а.с.70-71,72-73), копією технічного паспорта (а.с.74-75), копією договору (проекту) про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (а.с.80). За змістом статтей 156, 162 ЖК України, власник квартири та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. За змістом норм ст. 68 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (далі - Правила) передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до вимог Правил та Закону, власник квартири (споживач) зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Відповідно до абз. 8 ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-III від 29 листопада 2001 року відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і є підставою для звернення до суд про стягнення заборгованості із плати по відповідних у примусовому порядку. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі виникли правовідносини пов'язані з наданням послуг з утримання будинку та прибудинкової території і відповідач являється абонентом позивача. Суд вважає, що послуги позивачем фактично надавалися, оскільки відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів щодо неотримання їх або отримання неналежної якості за весь спірний період відповідач та його представники не надали. Доводи представників відповідача щодо не виконання позивачем обов'язків передбачених договором - визнаються безпідставними, оскільки стороною відповідача не надано жодних доказів про їх неналежне виконання/невиконання. Твердження представника відповідача про те, що відповідачу не було відомо про нові тарифи, які затверджено в 2011 році і жодних пропозицій переукладання договору від ОСББ останній не отримував, спростовуються наданим самим же представником відповідача - його дружиною [PERSON] в судовому засіданні копією договору (а.с.80) та наданими представниками позивача доказами про опублікування інформації про розміри внесків (тарифів) власників квартир будинків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS], в розмірі 0,97 грн. за 1 кв. м. (а.с.16). Викладені представниками відповідача твердження про відсутність у відповідача потреби в послугах ОСББ з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій у зв'язку з наявністю у останнього договорів про надання послуг з газопостачання, водопостачання та водовідведення з іншими відповідними організаціями - не можуть бути підставою відмови відповідача від оплати зазначених у позові нарахувань. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а останній, в свою чергу, своїх зобов'язань перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з липня 2011 року по вересень 2013 року не виконав та станом на 01.10.2013 року має заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних складає: 377,54 грн. +16,51 грн. + 13,99 грн. = 408,04 грн. Вищеквазана норма права - ст. 625 ЦК України, підлягає до застосування при вирішення даної справи, оскільки надання житлово-комунальних послуг та оплата таких є зобов'язальним правовідношенням, а в даному випадку - грошовим зобов'язанням з боку отримувачів послуг. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг на утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 408,04 грн. - є обгрунтованим, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення. Вимога позивача про стягнення 200 грн. за надання правової допомоги не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги Згідно довіреності від 26.12.2012 р., виданої на ім'я [PERSON] (а.с.41), останній виступає представником позивача, а не особою, яка надавала правову допомогу у розумінні ст. 56 ЦПК України. З укладеного договору про надання юридичних послуг від 01.06.2011 року (а.с.21-22) вбачається, що він підписаний ПП «Захист НВ» в особі директора [PERSON], який діє на підставі статуту, проте такого статуту ПП «Захист НВ», свідоцтва про державну реєстрацію ПП «Захист НВ» та будь-яких інших доказів, на підтвердження повноважень ПП «Захист НВ» в особі директора [PERSON] та їх права на надання правової допомоги - позивачем до матеріалів справи не надано.

Outcome: partial