Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві просила визначити, що частка померлого 3 березня 2010 року [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/4. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 8 квітня 1997 року за нею, її чоловіком [PERSON] та їх дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру по вул. Леніна (тепер Соборна), 59/3 в с. Людавка Жмеринського району. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому частка в належній їм квартирі, однак через те, що частка померлого чоловіка у спільній сумісній власності не визначена вона не може оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавця між ними не було визначено розміри часток кожного із співвласників, а після смерті [PERSON] це зробити в позасудовому порядку неможливо. А тому просила винести рішення, яким визначити частку її померлого чоловіка у спільній сумісній власності на вищезазначену квартиру в розмірі 1/4 частини (а.с.2-3). Сторони у справі та треті особи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, попередньо подали заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, представник відповідача позов визнав повністю, а треті особи не заперечували щодо задоволення позову. Також просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.45, 46, 48, 49). Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року прийнята позовна заява та відкрито провадження у справі (а.с.24). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року закрите підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (а.с.42). В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Відповідно до копій повторного свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 31 жовтня 1982 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], (а.с.10) та [PERSON], [INFO], (а.с. 13), яка після реєстрації шлюбі із [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). З копії свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1997 року (а.с. 18) вбачається, що [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 18), 22 квітня 1997 року право власності [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] зареєстровано в КП «ВООБТІ» за № 288. Згідно із копією свідоцтва про смерть [PERSON] помер 3 березня 2010 року в с. Людавка Жмеринського району (а.с. 15). З копії довідки виконавчого комітету Людавської сільської ради №02-20-596 від 11 грудня 2017 року (а.с. 17) вбачається, що [PERSON], який помер 3 березня 2010 року, постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Людавської сільської ради №63 від 26 листопада 2015 року вулицю Леніна перейменовано на Соборна. (а.с. 21). Згідно з копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вона має загальну площу 55,1 кв м., в тому числі житлову 30,1 кв.м. (а.с.19-20). Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 17січня 2018 року №49/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири №3 по вул. Соборній (Леніна), 59 в с. Людавка Жмеринського району після смерта [PERSON], оскільки таке свідоцтво може бути видане лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (а.с.22). Відповідно до копії спадкової справи №288 до майна померлого 3 березня 2010 року [PERSON] (а.с. 32-36) позивач [PERSON] у визначений статтею 1270 ЦК України строк подала до Жмеринської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Інші спадкоємці після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] - у визначений статтею 1270 ЦК України строк подали до Жмеринської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А тому в суду немає підстав для їх відхилення. Згідно з частинами першою та четвертою статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини другої статті 370 цього ж Кодексу у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналіз вищезазначених статей дає підставу зробити висновок, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він доведений безпосередньо дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, безумовно визнаний відповідачем, треті особи не заперечували щодо його задоволення.

Outcome: approved