Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.12.2007р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляду встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов Договору [PERSON] свої зобов’язання належним чином не виконував, в зв’язку з чим станом на 06.10.2013 року його заборгованість перед ПриватБанком склала 22060 гривень 72 копійок, з яких: 2517 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом; 9056 грн. 45 коп. – заборгованість за процентами; 8960 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користуванням кредиту; 500 грн. – штраф (фіксована частина) та 1026 грн. 70 коп. – штраф (процентна складова), у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні, представник позивача позовній вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволені, вказала, що кредитний договір носить форму публічного, згідно п. 9.12 Умов та правил банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Як що протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення цього терміну, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідач не повідомляв позивача про припинення договору, отже він діє до теперішнього часу, а тому підстав посилатися на спив терміну позовної давності у відповідача немає. Відповідач та його представник, в судовому засіданні, кожен окремо заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначили, що заяву про надання кредиту не є договором кредиту вважали, що в задоволенні позову належить відмовити через пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідач пояснив, що гроші в розмірі 4000 гр-н він отримав в касі банку та зобов»язався повернути протягом року , про те свої обов»язки в повному обсязі не виконав, повідомлень про припинення договору кредиту позивачу не направляв, кредитну картку не оформлював. Суд дослідив матеріали справи: - розрахунок заборгованості за договором № б/н від 18.12.2007р., укладеного між ПриватБанком та [PERSON], відповідно до якого заборгованості за вказаним договором станом на 06.10.2013 р. перед ПриватБанком склала 22060 гривень 72 копійок, з яких: 2517 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом; 9056 грн. 45 коп. – заборгованість за процентами; 8960 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користуванням кредиту; 500 грн. – штраф (фіксована частина) та 1026 грн. 70 коп. – штраф (процентна складова) (а.с.3-9); - заява від 18.12.2007р. підписана [PERSON] на згоду надання банківських послуг (а.с.10); - умови та правила надання банківських послуг (а.с.11-14); згідно Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з’ясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст.. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона- підприємець взяла на себе здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто дро неї звертається. Так позивач визначивши умови та правила надання банківських послуг зазначив, що він як Публічне акціонерне товариство готове надавати банківські послуги на умовах звернення з заявою та згоди з визначеними умовами. Згідно заяви ( на а.с. 10) відповідач погодився з умовами та проси в надати йому кредитний ліміт в розмірі 4000 гр-н . Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних документах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Отже подавши заяву про надання кредитного ліміту [PERSON] уклав договір приєднання та повністю визнав умови надання позивачем банківських послуг і тим самим зобов»язався їх виконувати в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 6.42 Умов та правил банківських послуг на підставі яких ПАТ КБ «ПриватБанк» надає послуги , обов»язком клієнта є при незгоді зі змінами Правил та/ або Тарифів банку надати письмову заяву розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість, в тому числі заборгованість, яка виникла на протязі 30 днів, Відповідно до п. 9.12 Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одні зі сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той же строк. Отже підстав стверджувати про пропуск позивачем строку позовної давності немає. П.6.5, 6.6, 8.6 Умов та правил передбачено обов»зок клієнта погасити заборгованість, сплатити комісію, на установлену в договорі, та сплатити штраф У відповідності до частини 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р., роз’яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов’язання). Вирішуючи питання щодо розміру комісії, які підлягають стягненню з відповідача у зв’язку з простроченням виконання договірних зобов’язань, суд враховує обставини про те, що розмір комісії значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, виходячи із загального принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір комісії в даному спірному випадку і стягнути її з відповідача в сумі 3000 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Відповідно до ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved