Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12735,55 грн. та судові витрати за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 4056,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з погашення заборгованості починаючи з «1» по «25» число кожного місяця у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 13.11.2017 року у розмірі 12735,55 грн., яка складається з 4056,94 грн.\~заборгованість за кредитом, 1,56 грн.\~заборгованість по процентах за користування кредитом, 6003,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 2673,06 грн.\~штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Ухвалою від 26 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 26 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовому клопотанні та позовній заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених\~ст. 280 ЦПК України\~для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно\~ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2014 року між сторонами було укладено договір (Генеральна угода) № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Свої вимоги за договором № б/н від 28.01.2014 року відповідач не виконав, внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість у розмірі 12735,55 грн., яка складається з 4056,94 грн.\~заборгованість за кредитом, 1,56 грн.\~заборгованість по процентах за користування кредитом, 6003,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 2673,06 грн.\~штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи або законні інтереси інших осіб. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved