Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду від 15.07.2013 року розірвано. Під час шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] - [INFO] , який на даний час є малолітнім та проживає з нею і перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його здоров`ям. Просила стягувати аліменти з останнього на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 26.04.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду від 15.07.2013 року розірвано (а.с. 4). Під час шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] - [INFO] , який на даний час є малолітнім та проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивачки на утримання сина [PERSON] - [INFO] , аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved