Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до виконавчого комітету Ліплявської сільської ради Канівського р-ну Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові позивач вказав, що відповідно до заповіту від 30.08.2007 року посвідченого Ліплявським сільвиконкомом, зареєстрованого у реєстрі за №1-122, [PERSON] все майно з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та все те, на що він за законом мав право, заповів [PERSON], який приходиться померлому онуком. Після смерті [PERSON], який помер 25.08.2009 року, залишилася як спадкове майно, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с.Ліпляве по вул.Гайдара, 78, Канівського району Черкаської області. Для отримання спадкових документів Позивач звернувся до Канівської державної нотаріально контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Однак, нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. Житловий будинок з надвірним спорудами №78 по вул. Гайдара с.Ліпляве Канівського району Черкаської області був у власності померлого [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 3525 від 22.03.1990 р. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на обєкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводилося реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Саме не вчинення спадкодавцем відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання даної позовної заяви про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину Позивач не може. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірним спорудами № 78 по вул.Гайдара, в с.Ліпляве Канівського району Черкаської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача виконавчого комітету Ліплявської сільської ради Канівського р-ну Черкаської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії І-СР № 125288 від 25.08.2009р. (а.с.7), що [PERSON] помер 25.08.2009 року в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області; - з заповіту посвідченого 30.08.2007 року Ліплявським сільвиконкомом, зареєстрованого у реєстрі за №1-22, що [PERSON] заповів все належне йому майно своєму онуку [PERSON]; - з технічного паспорта на житловий будинок реєстраційний номер 11/3495 в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області власником спадкового домоволодіння зазначено [PERSON] (а.с.10-12); - з довідки Ліплявської сільської ради Канівського р-ну №280 від 23.02.2016 року, що житловий будинок з надвірними спорудами в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області по вул. Гайдара, 78 числиться за [PERSON], на підстав погосподарської книги №3, особовий рахунок №0374 (а.с.13); - з свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАІ 313297 зареєстрованого в реєстрі за №1-1252 (а.с.14), що [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,2500 га, після смерті [PERSON], який помер 25.08.2009 року (а.с.14); - з довідки КП «ЧООБТІ» №63 від 25.02.2016 року, що станом на 01.01.2013 р. житловий будинок в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області зареєстровано у Канівському відділку ЧООБТІ за [PERSON] на підставі свідоцтва №3525 про право особистої власності від 22.03.1990 року видане ЧОБТІ (а.с.16). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори № 579/02-14 від 09.05.2016 року, що після смерті [PERSON], який помер 25.08.2009 року в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області спадщину за заповітом прийняв [PERSON] та за законом [PERSON], яка в установленому порядку відмовилася від обовязкової частки житлового будинку з надвірними спорудами та земельних ділянок та відповідно не претендує на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.51-63). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання права власності за позивачем [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON], з повідомлення державного нотаріуса Канівського державної нотаріальної контори № 579/02-14 від 09.05.2016 року, що після смерті [PERSON], який помер 25.08.2009 року в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області спадщину за заповітом прийняв [PERSON] (а.с.51-63). З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачами права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Гайдара, № 78 в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачами надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і їх доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved