Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Гошівське», с.Гошів Овруцького району Житомирської області, в розмірі 4472 грн. або 0,13%, який належав померлому [INFO] року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, площею 2,4184 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,8643 га, кадастровий номер [NUMBER], які належали померлому [INFO] року [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER], мотивуючи тим, що останній був його батьком та помер [INFO] року, після смерті батька відкрилась спадщина на належні йому майно та майнові права, зокрема на спірні земельні ділянки та майновий пай, яку він як син та спадкоємець за законом першої черги прийняв, оскільки мав на руках ощадну книжку грошового вкладу, що зберігається в Овруцькому відділенні Ощадного банку України №2946, яка належала батьку; проте нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та майновий пай, оскільки правовстановлюючі документи на належне спадкодавцю майно видані після його смерті, відтак позивач не в змозі нотаріально оформити належну йому спадщину, тому просить на підставі ст.1261 ЦК України позов задоволити та визнати за ним право власності на спірне спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач надав лист про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права. Як вбачається з копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих 23.12.2002 року Овруцькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], останньому на праві власності належать земельні ділянки площею 2,4184 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,8643 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (а.с.9,10). Як видно з копії довідки виконкому Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 08.06.2016 року № 643, померлий [INFO] року [PERSON] після смерті був включений у список осіб, що мають право на майновий пай у майновому фонді ПСП «Гошівське», розпаювання якого відбулось на підставі рішення загальних зборів співвласників, оформленого протоколом від 28.02.2001 року. Відтак, 20.06.2002 року Гошівською сільською радою Овруцького району Житомирської області на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], яким визначений розмір майнового паю в сумі 4472 грн. або 0,13%, що стверджується копією цього майнового сертифікату (а.с.7). До дня своєї смерті [INFO] року [PERSON] був зареєстрований та проживав в житловому будинку по [ADDRESS] один, що підтверджується довідкою виконкому Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 2020 від 19.10.2015 року. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відтак, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] - позивач у справі, оскільки, будучи спадкоємцем за законом першої черги, маючи на руках ощадну книжку померлого [INFO] року батька, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується рішенням Овруцького районного суду від 18.06.2015 року по справі №286/1984/15, копією ощадної книжки (а.с.11,14). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить йому з [INFO] року. Постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. від 04.12.2015 року № 1940/02-31 встановлено, що після померлого [INFO] року [PERSON] спадщину дійсно прийняв його син [PERSON]; однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого спадкодавця, оскільки правовстановлюючі документи - державний акт про право власності на земельні ділянки та свідоцтво на право власності на майновий пай померлого спадкодавця були видані після його смерті (а.с.6). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 07.06.2016 року, щодо земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] та номером [NUMBER] відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні. Відтак, право власності на земельну ділянку не зареєстровано. Чинним законодавством України не передбачено можливості державної реєстрації прав померлої особи. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і його право на земельні ділянки та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірне спадкове майно. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір» а тому відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. Тому

Outcome: approved