Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач в січні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 181 700 грн. 39 коп. та судові витрати - 1817 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за договорами факторингу від 28 листопада 2012 року набув права кредитора за кредитним договором № 0701/1206/88-292 від 13 грудня 2006 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого став ПАТ «Сведбанк» та позичальником [PERSON] Станом на 01 листопада 2013 року відповідач внаслідок невиконання своїх зобов'язань по кредитному договору має прострочену заборгованість: за кредитом - 8101,85 дол.США, що за курсом НБУ на 01 листопада 2013 року становить 64 758 грн. 09 коп.; за відсотками - 5 575,32 дол.США, що за курсом НБУ на ту ж дату становить 44 563 грн. 53 коп.; пеня - 9 055,27 дол.США, що за курсом НБУ становить 72 378 грн. 77 коп. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка ним не виконана, що на думку позивача, дає йому право вимоги про стягнення заборгованості з відповідача по кредиту, відсоткам, неустойки за невиконання умов договору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у справі є заява про розгляд справи без його участі(а.с.39). Судом 23 грудня 2014 року було винесено ухвалу про витребування у позивача оригіналів документів, копії яких були надані до позову та визнано обов'язковою явку представника позивача до суду для надання пояснень (а.с.137). Ухвала була отримана позивачем 26 грудня 2014 року (а.с.138, 140, 142), що підтверджено поштовими повідомленнями, проте позивачем не виконана, документів суду не надано, причини невиконання ухвали суду - не повідомлені. Суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача за наявними у суду матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомляв. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] проти вимог позивача заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю, відсутністю у позивача права вимоги про стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки строк виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі настав 25 серпня 2008 року, про що подав письмову заяву (а.с.125). Представник третьої особи - ТОВ ВКП «Норт», що було залучено за заявою (а.с.118) ухвалою суду 07 жовтня 2014 року (а.с.129-130), у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.141), причини неявки суду не повідомлені. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0701/1206/88-292 про надання кредиту фізичній особі під заставу нерухомості, копія якого є у справі (а.с.5-8). Укладення вказаного договору сторонами не оспорювалося. Його укладення також підтверджено копіями заяви-анкети для надання кредиту (а.с.9). 13 грудня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателем) та ТОВ ВК «Норт» (іпотекодавцем) в забезпечення виконання позичальником [PERSON] вимог іпотекодержателя, що випливають з вказаного вище кредитного договору було укладено іпотечний договір, копія якого є у справі (а.с.119-123). Правонаступником первісного кредитора став ПАТ «Сведбанк», який звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за вказаним кредитним договором, який було задоволено. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області у справі №2/802/11/2012 від 18 червня 2012 року було задоволено повністю позов ПАТ «Сведбанк» та стягнуто з відповідача [PERSON] борг за кредитним договором № 0701/1206/88-292 від 13 грудня 2006 року, який станом на 09 січня 2009 року становив - 8123, 90 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту України становить 62554 грн. 04 коп., а саме: заборгованість по кредиту 8101,85 дол. США, що в еквіваленті складає 62 384 грн. 25 коп.: заборгованість за процентами - 22,05 дол. США, що в еквіваленті складає 169 грн. 79 коп. Вказане судове рішення набрало законної сили, його копія є у справі. (а.с.145-146). За заявою ПАТ «Сведбанк» на підставі цього ж судового рішення судом було видано виконавчий лист, який був отриманий банком 23 липня 2012 року, про що є поштове повідомлення (а.с.147-150). Відповідно до ст.14 ЦПК України зазначене судове рішення є обов'язковим для суду при вирішенні цієї справи. Доказів про наявність виконавчого провадження за вказаним судовим рішенням на підставі виданого виконавчого листа сторонами суду не надавалося. 28 листопада 2012 року, вже після видачі виконавчого листа за вказаним вище судовим рішенням, між ПАТ «Сведбанк», яке виступало правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «ФК Вектор Плюс» було укладено договір факторингу №28, копія якого є у справі (а.с.17-18). Відповідно до актів прийому - передачі реєстру заборгованостей боржників до цього договору та передачі персональних даних в електронному вигляді була передана інформація банком за договором факторингу (а.с.18-21). В той же день - 28 листопада 2012 року між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу б\\н, копія якого є у справі (а.с.24-32). Відповідно до реєстру (Додаток 1Б) до договору було відступлено право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму боргу 19911,94 дол.США (а.с.33) П.5.9. цього договору (а.с.30) сторони погодили, що протягом року з моменту укладення договору, стосовно Прав вимоги за кредитами, у відношенні яких існують судові та виконавчі провадження, фактор зобов'язаний подати до відповідного суду клопотання, підписане клієнтом, щодо заміни сторони у судовому процесі (тобто щодо заміни клієнту фактором у якості сторони відповідного судового або виконавчого процесу), та надати копію відповідного клопотання клієнту ( з відміткою про його отримання судом) Клієнт при цьому вживає всі розумні зусилля для найскорішого підготовлених фактором клопотань. Відповідно до повідомлень (а.с.22,23) 28 листопада 2012 року між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк» здійснено розрахунок з у повному обсязі за договором факторингу. 02 грудня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідачу [PERSON] було направлено вимогу з повідомленням про те, що 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за яким відступлено право вимоги, в тому числі по кредитному договору з відповідачем та зазначено про розмір боргу станом на 01 листопада 2013 року - 22 732, 44 дол.США. ТОВ «Кредитні ініціативи» посилаючись на права нового кредитора вимагало протягом 30 днів з моменту надіслання вимоги достроково повернути кредит(а.с.12).. Надані суду копії реєстру поштових відправлень та квитанції не підтверджують отримання [PERSON] цієї вимоги (а.с.13-16). Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу укладеного кредитного договору, забезпеченого іпотекою, та договорів факторингу, регулюються ст.ст.11, 509, 510, 512-519, 526, 527, 530-433, 536, 546-548, 549-552, параграфом 6 глави 49, 598, 599, 604, 610- 612, 614, 615, 625-629, 631, 638-640, 1046-1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1, 1077-1086 ЦК України, ст.ст.368, 369, 378 ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених у ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора у зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин, уклавши договори факторингу 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк», ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму боргу 19911,94 дол.США, ПАТ «Сведбанк» не повідомляв про існування судового чи виконавчого провадження за отриманим виконавчим листом, а тому обраний позивачем спосіб захисту його прав не відповідає п.5.9. договору факторингу, положенням Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст.368, 369, 378 ЦПК України щодо заміни стягувача, оскільки винесеним судовим рішенням вже було стягнуто ту ж суму боргу з [PERSON] за тим же кредитним договором. Доказів вирішення питання про заміну сторони - стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи» суду не надано. Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, а тому позивачу слід було звертатися не з позовом про стягнення боргу за кредитним договором з відповідача, а вирішувати питання з первісним кредитором - ПАТ «Сведбанк» про заміну сторони виконавчого провадження. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] вказаної вище суми боргу за кредитним договором на користь позивача, суд не вбачає. Підстав для застосування строку позовної давності про стягнення такого боргу, про що просив представник відповідача, суд також не вбачає, оскільки заборгованість за кредитним договором з [PERSON] на користь первісного кредитора вже була стягнута судовим рішенням, яке підлягає виконанню у межах виконавчого провадження. Судові витрати у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed