Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся в Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області із позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що він є власником житлового будинку на підставі договору дарування від 12.03.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 2043, який розташований за адресою [ADDRESS]. Після укладення шлюбу він з відповідачкою проживали у цьому будинку і як власник прописав [PERSON] за вищевказаною адресою. 09.11.2012 року шлюб з відповідачкою було розірвано в судовому порядку, рішення № 815/12885/2012. З червня 2013 року [PERSON] у будинку не проживає, її особистих речей у будинку немає, проживає за іншою адресою. Згідно інформації, зазначеної у рішенні Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], але залишилась прописаною за адресою [ADDRESS]. За останньою адресою не проживає близько одного року. [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати приймає на себе. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явилась повторно, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення розгляду справи від нього не надходило. З урахуванням зазначених обставин неявки учасників суд вважаєможливим розглядати справу за їх відсутністю, заочно на підставі паявних у справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивач є власником житлового будинку на підставі договору дарування від 12.03.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 2043, який розташований за адресою [ADDRESS]. /а.с. 10-12/, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с. 13/. 09.11.2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] дійсно зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується копією домової книги /а.с.7-9/, та довідкою адресно-довідкового бюро /а.с.34/, але більше року в ньому не проживає, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 137/7 від 22.08.2013 року /а.с.6/. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідачка зареєстрована в зазначеному будинку, але в ньому не проживає, позивач не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком; крім того, внаслідок реєстрації відповідачки в будинку позивачі вимушені сплачувати за нього комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу. Приймаючи до уваги, що відповідачка без поважних на те причин не проживає в будинку, належному позивачу, а залишаючись зареєстрованою в ньому порушує права позивача як власника, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved