Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 10 жовтня 2009 року і по даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Останніх два роки сторони проживають окремо. Діти фактично проживають та знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дітей. Грошові кошти надаються нестабільно та в недостатньому розмірі, який відповідач визначає не у відповідності до фактичних витрат, а на власний розсуд. Тому, позивач просить стягувати із [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше передбаченого чинним законодавством мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення старшою дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7) Судом встановлено, що батьком дітей є [PERSON], що вбачається з копій свідоцтв про народження, серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с. 6,7) Малолітні діти проживають з матір'ю, яка здійснює їх виховання та догляд. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу(далі -СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання малолітніх дітей, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд бере до уваги також те, що згідноЗ акону України «Про Державний бюджет України на 2018рік» у2018 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6років: з 1січня 2018року -1492 гривні,з 1липня -1559 гривень,з 1грудня -1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову 19 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved