Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правили надання продукту кредитних карт від 23.01.2014 року, [PERSON] , отримала кредит у розмірі 3552,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] , підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору позивач свої зобов`язання виконав перед відповідачем повністю. [PERSON] , в порушення умов договору не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості, що у свою чергу призвело до порушення нею прав та інтересів банку. Загальний розмір боргу за договором станом на 17.11.2019 року становить 10295,77 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 17 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 14 лютого 2020 року о 11 годині 30 хвилин, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу суду відповідач отримала особисто 24 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101384023. Однак, у судове засідання, призначене на 14 лютого 2020 року відповідач не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки. У зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 09 годину 30 хвилин 06 квітня 2020 року. Повідомлення про виклик до суду відповідач отримала особисто 25 лютого 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101399810. Однак, у судове засідання, призначене на 06 квітня 2020 року відповідач не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на 06 квітня 2020 року відзив на позов від відповідача [PERSON] , до Любарського районного суду Житомирської області не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судове засідання на розгляд справи представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явилась та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по сутіприходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 листопада 2011 року між Публічним Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 10). 23 січня 2014 року між Публічним Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правили надання продукту кредитних карт до договору від 21.11.2011 року (а.с. 11). Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав їй кредитні кошти. Відповідач не виконала умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушила прийняті на себе договірні зобов`язання, а тому станом на 17.11.2019 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 10295,77 грн., (а.с. 8-9). Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] , погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у неї виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] , слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором. Зважаючи на те, що рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати у зв`язку з сплатою судового збору.

Outcome: approved