Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про проведення нарахування по щомісячної оплати послуг за гаряче водопостачання по квартирі [ADDRESS] з врахуванням 50% пільги та з розрахунку на 2 особи, зобов'язання провести перерахунок по сплаті послуг гарячого водопостачання по вказаній квартирі з врахування 50% пільги та з розрахунку на 2 особи та стягнення 10000 грн. моральної шкоди. З позову та пояснень позивача слідує, що він є ветераном військової служби, а також інвалідом армії 2 групи та має право на пільги, в тому числі і по сплаті послуг гарячого водопостачання, які надає відповідач. Але відповідач при розрахунку пільги за гаряче водопостачання враховує осіб, які зареєстровані в його квартирі, але фактично не проживають в квартирі та не користуються послугами відповідача, а саме його дочка [PERSON] та його онуки [PERSON] та [PERSON], чим порушені його права як пільговика. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала надала письмові заперечення. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач є ветераном військової служби, а також інвалідом армії 2 групи та він має право на 50% пільгу по оплаті послуг гарячого водопостачання. Про що ніхто не заперечував в судовому засіданні. 17.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виключення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з списку споживачів послуг з гарячого водопостачання, так як вони не проживають з ним на одній житловій площі і не користуються вказаними послугами. До заяви він надав довідку виконкому Городнянської міської ради від 17 грудня 2014 року з якої слідує, що [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми в м. Городня вул. 1 Травня, 79 (а.с.19). В судовому засіданні встановлено, що дочка позивача [PERSON] її дочки [PERSON] та [PERSON] не проживали разом з позивачем в його квартирі, що підтверджується довідками (а.с.20, а.с.21, а.с.29, а.с.33, актом а.с.37) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачами послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або намір отримувати житлово-комунальну послугу. Судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що дочка позивача [PERSON] та її діти отримували послуги по гарячому водопостачанню, чи мали такий намір в період звернення позивача до відповідача з відповідною заявою з 17 грудня 2014 року по 12 квітня 2016 року, коли був укладений новий договір про надання послуг. А у відповідності до п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його їх відсутність. Таким чином позов в частині проведення перерахунку позивачу по щомісячній платі послуг по гарячому водопостачанню по його квартирі з врахуванням 50 % пільги та з розрахунку на 2 особи в період з 17 грудня 2014 року по 12 квітня 2016 року підлягає задоволенню. Позов в частині проведення нарахування по щомісячній сплаті послуг на гаряче водопостачання по квартирі позивача з врахуванням 50 % пільги та з розрахунку на 2 особи задоволенню не підлягає, так як ці умови закладені в договір про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення укладений між позивачем та відповідачем 12 квітня 2016 року і ні кім не оспорювався. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає що позивачем не доведено заподіяння такої шкоди відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що позивач на свій розсуд сплачував плату за надані послуги (визначав сам розмір оплати, тощо), а відповідач допускав це та не вчиняв будь яких дій, які могли б спричинити шкоду. Що стосується суми відшкодування, то з пояснень позивача в судовому засіданні слідує, що йому потрібно провести медичну реабілітацію в кліниці і її вартість складає 10000 грн. Але вартість лікування це витрати матеріального характеру і не відносяться до відшкодування немайнової шкоди. Тому позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial