Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся 23.05.2019 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. З 04.01.2018 р. і по теперішній час малолітня [PERSON] перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повному державному забезпеченні. Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, з 19.12.2017 року, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Згідно листа КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» від 04.12.2017 р. № 01-10/965, у ІБВ недоношених новонароджених 24.11.2017 року з 3-го пологового будинку була переведена дитина [PERSON] (дівчинка) [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка зі слів проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27.11.2017 року № 2696/03-Ш та від 05.01.2018 року № 36/03-Ш, у батьків дитини [PERSON] , 1986 р.н., та [PERSON] , 1988 р.н., були відсутні паспорти громадян України, що ускладнювало реєстрацію новонародженої дитини та оформлення соціальних виплат при народженні дитини. Родині [PERSON] було надано комплекс соціальних послуг, роз`яснено про необхідність реєстрації дитини у місячний термін, створення належних умов для новонародженої, можливість оформлення державних соціальних виплат. 22.11.2017 р. спеціалістами Центру було здійснено обстеження умов поживання родини [PERSON] , за результатами якого було з`ясовано, що у квартирі за місцем проживання, умови для новонародженої дитини не створені, стан помешкання незадовільний, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам, брудно. Приміщення потребувало ремонту та ретельного прибирання. 12.12.2017 р. під час повторного обстеження спеціалістами Центру було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знайшла паспорт, а її чоловік [PERSON] подав заяву про втрату паспорту до відділення поліції. Подружжю була роз`яснена процедура отримання свідоцтва про народження дитини. У супроводі фахівця із соціальної роботи, [PERSON] , 1986 р.н., та [PERSON] , 1988 р.н., було відвідане відділення РАЦС, де зареєстрували дитину, та отримали відповідний документ. На момент відвідування родини за місцем проживання, зазначено, що квартира не придатна для проживання, відсутні необхідні для повноцінного життя та розвитку дитини предмети (дитяче ліжко, манеж, дитячий одяг, засоби гігієни, іграшки та ін..), змін щодо проведення ремонтних робіт та прибирання не відбулося. Батько дитини пообіцяв потягом місяця відновити паспорт та створити в кімнаті належні умови для проживання родини. 15.12.2017 р. батьки дитини [PERSON] і [PERSON] написали письмову заяву від 21.11.2017 р., щодо влаштування малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , строком на один місяць до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, з метою створення належних умов для проживання, утримання, виховання та розвитку дитини за місцем проживання. Згідно інформації Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.01.2018 р. № 491/48/03/10-2018 р., [PERSON] , 1988 р.н., в 2007 році був засуджений на скоєння вбивства за ч. 1 ст. 115 КК України, в 2015 році звільнився з місць позбавлення волі, судимість не погашена. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.06.2018 року № 1622/03-Ш, батьки малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] проживають в двокімнатній кватирі за адресою: [ADDRESS] разом із родичами батька дитини: дідом [PERSON] , 1954 р.н., дядьком [PERSON] , 1990 р.н., та його співмешканкою [PERSON] ., 1993 р.н., але фактично всі члени родини проживають у одній кімнаті, у зв`язку з тим, що в другій кімнаті не створено умови для проживання. Стан помешкання незадовільний, не дотримуються санітарно-гігієнічні норми, брудно. Приміщення потребує ремонту та ретельного прибирання. До рекомендацій Центру родина Семешко не прислухалася, житлово-побутові умови так і не покращили. 03.08.2018 р. спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою проживання даної родини, двері відчинила співмешканка дядька [PERSON] , яка надала доступ до житла та надала пояснення, що іноді в родині виникають сварки та непорозуміння, під час обстеження було встановлено, що для нормального життя дитини не створено належних умов проживання, в квартирі було брудно та відчувався неприємний запах. Батькам дитини було залишено запрошення до відділу. 08.08.2018 р. до відділу з`явилася [PERSON] , яка надала пояснення, що планує покращити умови проживання та зазначила, що іноді вживає алкогольні напої. Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.09.2018 р. № 2268/03-Ш, стан помешкання родини [PERSON] у незадовільному стані, потягом кількох місяців спеціалістами Центру неодноразово було залишено листи-запрошення до Центру, але батьки ігнорують запрошення та зі слів сусідів подовжують зловживати алкогольними напоями. За інформацією старшої по будинку [ADDRESS] від 20.01.2019 р. за підписами мешканців даного будинку, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на даний час проживають за даною адресою, кімната знаходиться в жахливому антисанітарному стані, відсутнє енергопостачання та газопостачання, є борги за сплату житлово-комунальних послуг. Подружжя [PERSON] не працюють, зловживають алкогольними напоями разом з невідомими особами. Через порушення правопорядку, сусіди неодноразово викликали поліцію. На всі прохання сусідів не порушувати спокій та не зловживати алкогольними напоями, родина [PERSON] не реагує та продовжує вести звичний для них спосіб життя. Згідно листа КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 23.11.2018 р. № 1854, за час перебування [PERSON] , [INFO] , в установі, батьки відвідували доньку періодично (один раз на місяць), під час відвідувань, батьки мало цікавилися станом здоров`я і потребами дитини, матеріально дитину не підтримували, засоби догляду, ліки та інше не приносили. Під час спілкування з батьками дитини, адміністрацією установи було відмічено, що батьки постійно відвідують доньку зі стійким запахом алкоголю, доньці нічого не приносять, спілкування з дитиною носить формальний характер. На зауваження про недопустимість спілкування з дитиною з наявним запахом алкоголю, подовжують відвідувати дитину в неналежному стані. Посилаючись на вказані обставини, та на положення ст..ст.150, 155, 164-166, 180, 183, 191 СК України, за позовом орган опіки та піклування просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачів на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, на утриманні якої буде знаходитись [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі по 813 грн., з кожного, щомісяця з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та передати малолітню [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, для вирішення її подальшої долі. Ухвалою від 02.09.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2019 р. 17.10.2019 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 19.11.2019 р. 19.11.2019 р. розгляд справи відкладено на 24.12.2019 р. на підставі ч.2 ст.223 ЦПК України. В судове засідання 24.12.2019 р. представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачі до суду повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомив. Суд розглянув справу без участі представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с. 13). Батьки не виконують покладених на них законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с. 10-12). Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками та інтереси малолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. Ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.1 ст.184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року визначено рівним 1626 грн., з 1 липня 2019 року визначено рівним 1699 грн., з 1 грудня 2019 - 1779 грн. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дитини, тенденцію збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі рівній 813,00 грн. щомісячно (в межах заявлених позовних вимог). Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений, відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1536,80 грн. (по 768,40 грн. за кожну позовну вимогу) за подання позовної заяви підлягає стягненню з кожного з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved