Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач в порядку захисту прав споживачів звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на його користь суму внесених на депозитний рахунок коштів у розмірі 30000.00грн. та у відшкодування моральної шкоди - 3000.00грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим,що 15.01.2015 року між ним та АТ»Банк»Фінанси та Кредит»було укладено договір-заява №300131/157711/1-15 про банківський строковий вклад(депозит)»Класік» на 1 місяць в національній валюті. 16.04.2015 року він звертався до відповідача з вимогою повернути даний вклад,але йому було відмовлено. Вважає,що діями відповідача,пов»язаними з невиконанням зобов»язання,спричинено моральну шкоду,яку він просить відшкодувати на підставі законодавства про захист прав споживачів та депозитного договору. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі додавши,що дії Банку, які виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору,завдали йому душевні страждання і переживання,яких він зазнав у зв»язку з протиправними діями відповідача. Так,укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти даній фінансовій установі,він розраховував на порядність і чесність Банку,дотримання Банком всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні частини вкладу порушила його плани в частині розпорядження власними коштами,що стало для нього сильним шоком від незаконних дій відповідача. Завдану моральну шкоду оцінює саме в 3000.00грн. які слід стягнути на його користь з Банку. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з»явився,заперечень не надав,про причину своєї неявки суд не повідомив . Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що між сторонами існують договірні відносини. Відповідно до договору-про банківський строковий вклад(депозит) «Класік» №300131/157711/1-15 від 15.01.2015 року [PERSON] вніс , а АТ «Банк»Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в національній валюті в сумі 30000.00грн. на строк до 15.02.2015 року, у порядку та на умовах,передбачених положеннями п.5.2 основних умов(а.с.6). Відповідно Додаткової угоди до зазначеного вище договору про Банківський вклад, [PERSON] доручив Банку всі нараховані проценти,що підлягають виплаті,по депозитному вкладу ,перерахувати на його картковий рахунок(а.с.7). З копії меморіального ордеру №33523 від 15.01.2015 року слідує, що позивач вніс на депозит установи банку 30.000грн.(а.с.8). З заяви(а.с.9), вбачається,що [PERSON] звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11,14 ЦК України - підставами виникнення цивільних обов»язків є договори та акти цивільного законодавства, в межах яких зазначені обов»язки мають виконуватися. Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи та встановлені правовідносини відповідають вимогам ст.ст.11,14,202-205,207-208,1058 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Як було встановлено,строк дії договору закінчився,а тому боржник повинен повернути кредитору належні до сплати суми грошових коштів згідно умов укладеного договору. Відмова відповідача у видачі належних позивачеві грошових коштів порушує його права ,як їх власника, та дії відповідача суперечать умовам укладеного договору,ст.41 Конституції України. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди,так як правовідносини,які існують між сторонами по справі,є зобов»язальними правовідносинами,що ґрунтуються на письмовому договорі,проте умовами вказаного договору,укладеному між сторонами ,не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов»язань по ньому,а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі та договорі. Окрім цього,також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у відповідності до законодавства про захист прав споживачів,так як відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, коли моральна (немайнова) шкода , заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією і т.і. у випадках,передбачених законодавством. Наявність підстав для її відшкодування не було встановлено у судовому засіданні(не встановлено ,що не виконання боржником умов договору банківського вкладу є небезпечним для життя чи здоров»я людей). Судові витрати у справі повинні бути стягнуті із відповідача на користь відповідного бюджету,виходячи із розміру задоволення позовних вимог. Так як позивача звільнено від сплати судового збору згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»,судові витрати в частині незадоволених позовних вимог повинні бути віднесені за рахунок держави.

Outcome: partial