Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, яким просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.02.2014 року по 09.10.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 09.10.2015 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Зазначає, що з моменту народження дитина виховується та повністю забезпечується лише позивачкою. Відповідач жодним чином не цікавиться життям доньки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, не сплачує аліментів відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова. Жодних перешкод відповідачу у виконанні батьківських обов'язків не чиниться. Вказує, що відповідач без жодних поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки та ухиляється від їх виконання. Просить позов задоволити. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, надали аналогічні пояснення викладені в позовній заяві, просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, просила відмовити в задоволенні такого. Представник органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підставний, його слід задовольнити у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно до роз'яснень, що містить п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 09.10.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї від 14.04.2016 року №1106, виданої ЛКП «Під Зуброю», малолітня [PERSON] проживає та зареєстрована за адреою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 09.10.2015 року позов [PERSON] задоволено частково, вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2015 року і до досягнення нею повноліття. Згідно довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, виданої Франківським відділом державної виконавчої служби м.Львова від 09.02.2017 року №В-11/87, про те що гр.[PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] у зв'язку з тим, що боржник ухиляється від їх сплати. Згідно з виконавчим листом №2/464/2256/15 від 07.12.2015 року, виданого Сихівським районним судом м.Львова про стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2015 року і до досягнення нею повноліття. Судом також береться до уваги той факт, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2015 року батько [PERSON] визнаний винним за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання два роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік. Злочин вчинено відносно потерпілої [PERSON] Вирок не оскаржувався і набрав законної сили 06.05.2015 року. Згідно характеристики від 20.03.2017 року, виданої ЛКП «Під Зуброю», на громадянку [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], скарги від мешканців даного будинку не поступали. ЛКП «Під Зуброю» до даної громадянки претензій не має. Як встановлено судом, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток доньки, не переживає за її здоров'я та майбутнє, матеріально не забезпечує, що стверджується Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.10.2016 року №36, згідно якого Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] року, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов'язків стосовно свого сина. Відтак, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов'язків відносно своєї доньки, останнього слід позбавити батьківських прав. Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він (вона) ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини. Поведінка відповідача свідчить про те, що він не проявляє до доньки батьківської турботи, матеріально не підтримує її, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України). Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, аналізуючи вище наведені обставини та докази справи у їх сукупності суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його доньки.

Outcome: approved