Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить суд визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном на два місяці після набрання рішенням законної сили. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відутність, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у відстутність представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 7462 . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонодонським бюро ЗАГС Балаклийського району Харківської області 29.04.1960 року, вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивача по справі [PERSON] . Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував за межами України та крім того вважав, що дане питання не потребує вчиення нотаріальних дій. Крім того позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved