Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач - Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» в особі ректора [PERSON], звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій зазначив, що між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет», в особі проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір № 02-1055 від 16.08.2012 року про надання освітніх послуг. Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямом дизайн, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Загальна вартість освітньої послуги, згідно договору становила 37760,00 грн., строк надання освітньої послуги становив з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року. 08 червня 2016 року відповідача було відраховано з Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» за невиконання навчального плану. Відповідач не відвідуючи навчання та не виконуючи зобовязання по оплаті за навчання, систематично порушував умови укладеного договору, у звязку з чим виникла заборгованість на загальну суму 2395,11 грн., з яких 2088,24 грн. - заборгованість по оплаті за навчання з урахуванням індексу інфляції, 266,91 грн. - пеня за період з 01.01.2017 року по 01.06.2017 року та 39,96 грн. - 3% річних від простроченої суми основного боргу, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» по довіреності [PERSON], у судове засідання направив клопотання, в якому просив справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Повістки, що направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: вул. Стадіонна, 30а, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повернуті до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет», в особі проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір № 02-1055 від 16 серпня 2012 року про надання освітніх послуг (а.с. 5). Відповідно до 1 розділу укладеного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямом дизайн, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». При цьому відповідач зобовязався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в рамках та у терміни, що встановлені договором та виконувати вимоги навчального закладу в частині своєчасного виконання навчальних планів та програм (п. п. 3.1., 3.3 договору). Згідно з п. 4.2. договору, загальна вартість освітньої послуги становила 37760,00 грн., вартість за семестр становила 4720,00 грн. Строк надання освітньої послуги становив з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (п. 1.2 договору). Відповідно до копії витягу з наказу № 577-с від 08.06.2016 року (а.с. 9), 08 червня 2016 року [PERSON] відраховано з університету за невиконання навчального плану. Згідно частини 2 статті 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Відповідач [PERSON] не відвідуючи заняття та не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору, у звязку з чим заборгованість по оплаті за навчання склала 1998,00 грн., що підтверджується звітом по оплаті за навчання (а.с. 10). З метою урегулювання спору у досудовому порядку, 04 квітня 2017 року позивач направив відповідачу претензію № 62 про необхідність сплатити боргу в сумі 1998,00 грн. (а.с. 11), яка відповідачем залишена без задоволення. Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, в період з 01.01.2017 року по 01.06.2017 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 266,91 грн., що вбачається з розрахунку суми пені прострочених платежів (а.с. 12). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, 3% річних від простроченої суми основного боргу відповідача складають 39,96 грн., сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції складає 2088,24 грн. Вказані розрахунки узгоджуються з матеріалами справи, суд погоджується з ними та на їх спростування відповідачем доказів не подано. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного договору № 02-1055 від 16.08.2012 року про надання освітніх послуг, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованості на загальну суму 2395,11 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на корить позивача документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 1039 від 06.072017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved