Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач в серпні 2020 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 січня 2004 року Центальним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №96, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, яведення спільного господарства, зникло взаєморозуміння. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Ухвалою суду від 31.08.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач зазначає, що позов не визнає в повному обсязі. З позовними вимогами не згідний. Зазначає, що хоче зберегти свою сім`ю, просить надати строк на примирення 6 місяців. 25.01.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно якої, позивач не погоджкється із запереченнями відповідача. Збереження сім`ї неможливе. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем. 26.01.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно яких відповідач заперечує проти розірванню шлюбу, просить надати строк для примирення. Ухвалою суду від 28.01.2021 р., сторонам надано строк на примирення два місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просив позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Також зазначив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не відбулось. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував проти позову в поному обсязі, просив у задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 січня 2004 року у Центальному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №96, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03.08.2016 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved