Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 10945 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 14.04.2015 р., о 20 год. 00 хв., біля будинку № 7а по вул. Патона у м. Львові, [PERSON], з метою таємного викрадення чужого майна, користуючись відсутністю сторонньої уваги, шляхом вільного доступу, таємно викрав з лавки належне йому майно, а саме: мобільний телефон «Нокіа Х2-02» з SIM картками операторів «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші у розмірі 50 грн. та «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку якої були гроші у розмірі 10 грн., з карткою памяті на 16 Гб вартістю 140 грн., чохол до телефону вартістю 200 грн. та платіжну картку «[PERSON] Аваль» на рахунку якої були гроші у розмірі 10500 грн., які він витратив на власні потреби. За даним фактом Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області відносно [PERSON] було зареєстроване кримінальне провадження, у якому він був визнаний потерпілим. Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2015 р. у кримінальному провадженні № 462/4678/15-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та засудженого до 2 років обмеження волі із звільненням від відбуття покарання із визначенням 2 років іспитового строку. Тим же вироком йому повернуто мобільний телефон «Нокіа Х2-02». У судовому засіданні при розгляді кримінальної справи відповідач зобовязався повернути йому решту викраденого майна, однак своєї обіцянки не дотримав. Вина [PERSON] у заподіянні йому шкоди злочинними діями встановлена вироком суду, який набрав законної сили. Вироком суду встановлено факт викрадення у нього [PERSON] грошових коштів на загальну суму 10745 грн., а крім того відшкодуванню підлягає і вартість викраденого чохла до телефону, яка становить 200 грн. Загалом злочином йому завдано шкоди у розмірі 10945 грн. Крім цього злочином йому завдана і моральна шкода. Через викрадення мобільного телефону він фактично залишився без засобів комунікації із практично усіма людьми його оточення, в тому числі з рідними та близькими. Дії відповідача призвели до виникнення у нього душевних страждань, що полягали у переживаннях за те, як йому та членам сімї жити без коштів протягом наступних місяців. Внаслідок цього він втратив спокій та сон, через дратівливість погіршились стосунки з рідними. Зважаючи на обсяг душевних страждань, заподіяну моральну шкоду оцінює у 2000 грн. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, однак 15.08.2016 р. подав до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, однак 15.08.2016 р. подав заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Просить суд провести розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено: вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за те, що він, 14.04.2015 р., о 20 год. 00 хв., на вул. Патона,7а у м. Львові таємно викрав у [PERSON] мобільний телефон «Нокіа Х2-02» з чохлом та пластикову платіжну картку «[PERSON] Аваль» на якій були кошти у розмірі 10500 грн., з яких він витратив 10745 на власні потреби /а.с.6-8/. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2015 року, що набрав законної сили, для суду, що розглядає дану справу про цивільно-правові наслідки дій [PERSON] стосовно [PERSON], які цим вироком були визначені як вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, являється обовязковим в частині чи мали місце ці дії та чи вчинені вони саме [PERSON] У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Частиною ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи, неправомірними діями [PERSON], які полягали таємному заволодінні чужим майном, він завдав [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 10945 грн. Саме вказана сума і підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу, оскільки [PERSON] є винним у таємному заволодінні майном [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування позивачці моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (із змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи довів, що внаслідок вчинення [PERSON] злочину йому була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях у зв'язку із втраті засобів комунікації та джерел для існування втратою грошових коштів, були порушені його нормальні життєві звязки через неможливість вести звичний спосіб життя, потрібні були додаткові зусиллях для нормалізації і організації життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд виходить з конкретних обставин справи, які мають суттєве значення, приймає до уваги характер, тривалість та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, та, враховуючи вимоги розумності, виваженості і справедливості, вважає, що належному і дійсному його розміру відповідатиме 2000 грн. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 10945 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 1378 грн. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір - дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved