Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2010 року він уклав договір позики з відповідачем, на підтвердження якого [PERSON] було складено розписку, згідно з якою остання отримала кошти в сумі 64 000,00 гривень. Зазначає, що відповідач зобов'язалася повернути кошти до 02 серпня 2012 року. Посилається на те, що зобов'язання по розписці не виконано до цього часу. Вказує, що на неодноразові звернення до [PERSON] з проханням повернути борг, вона не реагує та у добровільному порядку позику не повертає, тому просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь кошти у сумі 64 000,00 гривень, суму процентів в розмірі - 18 574,88 гривень, суму втрат від інфляції в розмір - 8 064,00 гривень, суму 3% річних в розмірі - 4 128,37 гривень. В судове засідання позивач не явився, однак подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивачем було надано [PERSON] позику в розмірі 64 000.00 гривень, про що свідчить розписка надана відповідачем, в тому що нею дійсно отримані вище вказані кошти та зобов'язалася їх повернути позивачу 02 серпня 2012 року. Загальна сума боргу [PERSON] становить 94 767,25 гривень, яка складається з суми боргу 64 000,00 гривень, суми процентів в розмірі - 18 574,88 гривень, суми втрат від інфляції в розмір - 8 064,00 гривень, суми 3% річних в розмірі - 4 128,37 гривень. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що зазначено в ч.2 ст. 1047 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1049, 1050, 1052 ЦК України,

Outcome: approved