Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про захист прав споживача, розірвання договору та повернення грошових коштів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 20.12.2016 року позивачем було придбано в відповідача рідкокристалічний телевізор РНІLIPS 43РF 55301/12, серійний номер FZ1А1643032646 в магазині побутової техніки «Фокстрот», що знаходиться в м. Умані по вулиці П. Комуни 31В, що підтверджується товарним чеком виданим магазином за 12354,89 грн., та сплачено страховий платіж в сумі 1500 грн., всього 13854,89 грн. В процесі експлуатації зазначеного телевізора після користуванням ним два місяці стали з'являтись вертикальні смуги з правої сторони екрану що унеможливлювало дивитись його, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до магазину побутової техніки «Фокстрот», з питанням гарантійного ремонту. 20.02.2017 року позивач звернувся до магазину побутової техніки «Фокстрот», та подав письмову заяву, вказавши в ній, коли був придбаний ним товар, який товар, які недоліки в товарі. Також ним було додано фіскальний чек та гарантійний талон та вказано щодо зовнішнього вигляду і комплектності виробу, де зазначено, що виріб БВ, пульт, шнур живлення, документи підставка. Щодо будь яких змін в зовнішньому вигляді виробу більш нічого не зазначено. На заяву позивача йому було надано усну відповідь проте що наданий ним для гарантійного ремонту телевізор РНІLIPS 43РF 55301/12, містить недоліки: вертикальні смуги з правого боку екрана, дефект LCD панелі, тріснута передня рамка і задня кришка в нижньому правому кутку. В результаті діагностики виявлені сліди порушень правил експлуатації виробу. Гарантійний ремонт виробу за рахунок виробника неможливий та надано копію акту технічного огляду № 794727 від 17.032017 року в якому зазначено, що гарантійний ремонт неможливий через те, що ніби то позивачем були допущені порушення правил експлуатації виробу, виявлені механічні пошкодження виробу. Не погодившись з даним висновком позивач зажадав від відповідача письмової відповіді, яку отримав в квітні місяці 2017 року і з якої слідувало наступне: Згідно з актом технічного огляду № 794727 від 17.032017 року зазначено, що в результаті оцінки технічного стану виробу було виявлено вертикальні смуги з правого боку екрана дефект LCD панелі, тріснута передня рамка і задня кришка в нижньому правому кутку з висновком комісії сервісного центру «В результаті діагностики виявлені сліди порушень правил експлуатації виробу. Гарантійний ремонт виробу за рахунок виробника в рамках гарантійних зобов'язань неможливий. Погодитись з такими висновками, на думку позивач, неможливо, оскільки даний товар був в його користуванні два місяці і за цей період допоки не з'явились вертикальні смуги з правого боку екрана ніяких нарікань на нього не було. Також ніяких пошкоджень механічних телевізор не мав. Згідно з його заявою де вказується зовнішній вигляд і комплектність виробу зазначено лише, що БВ, пульт, шнур живлення, документи, підставка. Щодо інших змін в зовнішньому вигляді телевізора нічого не вказано, оскільки телевізор ніяких пошкоджень не мав тим більше тріщин. Позивач припускає, що дані тріщини могли з*явитись в процесу недбалого транспортування телевізора до сервісного центру. Враховуючи викладене позивач вважає, що придбаний ним товар з істотними недоліками в розумінні визначення наданого в ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до ст.8 вищевказаного Закону позивач маю право: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний з числа наявних у продавця (виробника) товару. Виконати вимоги норм Закону «Про захист прав споживачів» відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Неправомірними, на думку позивача діями, відповідач завдав йому також моральної шкоди, яка полягає в тому, що відсутність ЗМІ в його будинку у вигляді телевізора негативно вплинула на психологічний стан в родині, між ним та сім'єю по даній причині стали виникати чвари, що негативно відображається на його моральному стані, родина стала докоряти йому, що він придбав неякісний товар. Позивач змушений тратити багато часу, для того, щоб захистити себе, як покупця та споживача, тому моральну шкоду він оцінює в 10000 гривень. Все зазначене і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та його представники підтримали позов. Представник відповідача заперечував на його задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Судом встановлено, що 20.12.2016 року позивач придбав в відповідача рідкокристалічний телевізор РНІLIPS 43РF 55301/12, серійний номер FZ1А1643032646 в магазині побутової техніки «Фокстрот», що знаходиться в м. Умані по вулиці П. Комуни 31В, що підтверджується товарним чеком виданим магазином за 12354,89 грн., та сплачено страховий платіж в сумі 1500 грн., всього 13854,89 грн. В процесі експлуатації телевізора після користуванням ним два місяці стали з'являтись вертикальні смуги з правої сторони екрану що унеможливлювало дивитись його, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до магазину побутової техніки «Фокстрот», з питанням гарантійного ремонту. 20.02.2017 року позивач звернувся до магазину побутової техніки «Фокстрот», та подав письмову заяву, вказавши в ній, коли був придбаний ним товар, який товар, які недоліки в товарі. Також ним було додано фіскальний чек та гарантійний талон та вказано щодо зовнішнього вигляду і комплектності виробу, де зазначено, що виріб БВ, пульт, шнур живлення, документи підставка. Щодо будь яких змін в зовнішньому вигляді виробу більш нічого не зазначено. На заяву позивача йому було надано усну відповідь проте що наданий ним для гарантійного ремонту телевізор РНІLIPS 43РF 55301/12, містить недоліки: вертикальні смуги з правого боку екрана, дефект LCD панелі, тріснута передня рамка і задня кришка в нижньому правому кутку. В результаті діагностики виявлені сліди порушень правил експлуатації виробу. Гарантійний ремонт виробу за рахунок виробника неможливий та надано копію акту технічного огляду № 794727 від 17.032017 року в якому зазначено, що гарантійний ремонт неможливий через те, що ніби то позивачем були допущені порушення правил експлуатації виробу, виявлені механічні пошкодження виробу. Згідно з актом технічного огляду № 794727 від 17.032017 року зазначено, що в результаті оцінки технічного стану виробу було виявлено вертикальні смуги з правого боку екрана дефект LCD панелі, тріснута передня рамка і задня кришка в нижньому правому кутку з висновком комісії сервісного центру «В результаті діагностики виявлені сліди порушень правил експлуатації виробу. Гарантійний ремонт виробу за рахунок виробника в рамках гарантійних зобов'язань неможливий. Відповідно до норм ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Кожна особа вільна у виборі способу свого захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що врегульовані Цивільним кодексом України (глава 54 «Купівля-продаж» розділ ІІІ «Окремі види зобов'язань» книга п'ята ЦК України). Враховуючи положення зазначених норм ЦК України та беручи до уваги обставини справи для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати положення ст. 708 ЦК України, яка на відміну від норми Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилається відповідач, є спеціальною нормою, проте за даних обставин справи має законодавчо визначену перевагу. Судом враховано, що позивачем обрано способом захисту своїх порушених прав внаслідок придбання продукції неналежної якості розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів за товар. Суд також вважає, що застосування норм ст. 708 ЦК України є доцільним, оскільки застосовується з метою максимального захисту прав споживача. Окрім того суд бере до уваги, що позивачем обрано спосіб захисту своїх порушених прав, саме через норми цивільного законодавства. Згідно вимог ст. ст. 655, 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Зі змісту ч.1ст. 698 ЦК України вбачається, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. При цьому покупець вправі розпоряджатися своїми правами на свій розсуд, обираючи належний, передбачений законом, спосіб захисту. Так, зокрема, відповідно до вимог ст. 709 ЦК України продавець зобов'язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Судом встановлено, що позивачем повернуто відповідачу в магазин телевізор марки Філіпс 43РF 55301/12. Факт повернення товару підтверджено заявою позивача від 20.02.2017р., в якій зазначено недоліки товару (вертикальні полоси з правої сторони екрана), а також те, що телевізор повернутий із зовнішнім виглядом БВ, пульт, шнур живлення, документи, підставка. Про будь - які механічні пошкодження не зазначалось. Відповідач прийняв вказаний товар, про що свідчить підпис працівника [PERSON], (а.с.6). Суд критично ставиться до посилань представника відповідача що оскільки зовнішній вигляд був: БВ, тобто бувший у вжитку, то відповідно це могло означати що на ньому мали місце механічні ушкодження, оскільки прямих вказівок на це в заяві немає, однак зазначені дефекти (Вертикальні полоси з правої сторони екрана. Дефект LCD панелі. Тріснута передня рамка і задня кришка в нижньому правому кутку) вже знайшли своє відображення в акті технічного огляду № 794727 (17.03.2017). Даний акт був складений авторизованим сервісним центром без присутності покупця (позивача по справі) та після отримання телевізора від співробітників магазину відповідача сервісним центром. Наведене свідчить про те що механічні ушкодження на телевізорі у вигляді тріщини передньої рамки і задньої кришки в нижньому правому кутку з'явились на товарі після його передачі позивачем до магазину відповідача 20.02.2017р. та до складання акту технічного огляду від 17.03.2017р. Окрім того в своїй повторній відповіді від 03.04.2017р., як і в судовому засіданні, відповідач не довів того, що механічні ушкодження як наслідок порушення правил експлуатації телевізору РНІLIPS 43РF 55301/12, були вчинені позивачем, а не утворились в наслідок неналежного зберігання чи транспортування отриманого 20.02.2017р. працівниками магазину відповідача товару до сервісного центру в м. Черкаси, що на томість було доведено позивачем відповідними доказами (а.с. 6, 8) та покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] даними ними в судовому засіданні Правові наслідки передання покупцю товару неналежної якості, передбачені вимогами ст. 708 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача від повідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до вказаної норми позивач звертався із заявами до відповідача про вирішення питання безоплатного усунення недоліків товару (а.с. 6) Однак відповідач відмовив у задоволенні вимог позивача (а.с. 7), мотивуючи це порушенням правил експлуатації телевізора позивачем та як наслідок механічних ушкоджень корпусу телевізора з вини позивача, без будь яких доказів на підтвердження вини саме позивача. Після того як позивачем використані всі можливі способи захисту своїх порушених прав, передбачених ст.708 ЦК України, він звернувся із вимогою до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу телевізора від 20.12.2016р. та повернення йому сплаченої за вказаний товар суми в розмірі 13854,89 грн. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки факт продажу позивачу товару неналежної якості знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як дефект зображення мав місце на момент здачі телевізора на ремонт до магазину «Фокстрот» 20.02.2017р. та не був усунутий до розгляду справи в суді, а механічні ушкодження корпусу телевізора не були виявлені на момент здачі телевізора на ремонт до магазину «Фокстрот» 20.02.2017р., а відповідно і не були зафіксовані в заяві (а.с. 6), відповідачем по справі не надано доказів того, що виявлені позивачем недоліки товару виникли внаслідок порушення саме останнім правил користування товаром або його зберігання, позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу телевізора марки РНІLIPS 43РF 55301/12, серійний номер FZ1А1643032646, укладеного 20.12.2016р. між сторонами підлягають до задоволення, договір купівлі-продажу телевізора марки РНІLIPS 43РF 55301/12, серійний номер FZ1А1643032646, укладеного 20.12.2016р. між сторонами - до розірвання, а грошові кошти сплачені за товар в сумі 13854,89грн. - до повернення. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму № 5 від 25 травня 2001 р., № 1 від 27 лютого 2009 р.) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції до внесення змін Законом України від 19 травня 2011 року «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції») було розділено підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, у разі заподіяння споживачу шкоди (збитків) дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, він мав право лише на відшкодування майнової шкоди (збитків). А в разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, споживач мав право на відшкодування як майнової, так і моральної (немайнової) шкоди у випадках, передбачених законодавством. За діючою редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» визначено поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. В матеріалах справи відсутні докази того, що майну позивача було завдано шкоду або така шкода йому була завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а тому у суду відсутні підстави для стягнення відповідача на користь позивача моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». У п. 48 цієї постанови зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати позивача на правову допомогу в сумі 1500 грн. (а.с. 14,15) не підлягають до задоволення оскільки окрім квитанції та розрахунку, суду не надано ні договору ні акту прийнятих робіт на підтвердження понесених витрат. Що стосується витрат позивача на правову допомогу в сумі 5000 грн. за прийом участі адвокатами в судових засіданнях, то ці витрати є підтвердженими договорами (а.с. 21, 22) та розрахунками та квитанціями до прибуткових касових ордерів наданих позивачем в судовому засіданні, а тому є прийнятними. Щодо розміру витрат на правову допомогу слід зазначити те, що позов підлягає до задоволено частково, із заявлених до стягнення 23854,89 грн. збитків (матеріальних та моральних) до стягнення підлягає лише 13854,89 грн., тобто на 58,08%, а отже, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу в сумі 2904 грн., тобто стягненню сума витрат на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України, відповідно до вище зазначеного принципу пропорційності часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 371,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial