Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач в позові зазначає, що 27.03.2018 року померла його тітка- Древенчук [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5534 га, розташовану на території Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області 05.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №103, [PERSON] заповідала йому (племіннику) все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Він доглядав тітку до смерті, похоронив її, проте як спадкоємець за заповітом після смерті тітки, в передбачений законом 6-місячний термін не звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотконтору через постійні хвороби. Інших спадкоємців після смерті\~ тітки немає. За вказаних обставин\~ позивач\~ звернувся\~ в суд з даним позовом. Представник позивача на підставі довіреності [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.\~ Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, згідно довідки №292 від 10.04.2019 року виконавчий комітет Мізяківської\~\~ сільської ради Калинівського району Вінницької області позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 27.03.2018 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5534 га, розташовану на території Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області 05.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №103, [PERSON] заповідала своєму племіннику-Древенчуку [PERSON], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не відмінено. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте в передбачений законом 6-місячний термін не звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотконтору через постійні хвороби, про що свідчать довідки, видані КУ «КРМЦПМСД» Відокремлений підрозділ «Фельдшерсько акушерський пункт с.Мізяків», наявні в матеріалах справи. Інших спадкоємців після смерті\~ [PERSON] немає. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті тітки сплив 27.09.2018 року, а позов до суду він пред'явив 27.03.2019 року, тобто пропущений ними строк для подання заяви проприйняття спадщини є незначним. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~ Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі справа № 681/203/17-ц (постанова від 17.10.2018 року). Враховуючи, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з причин, які судом визнані поважними, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити додатковий строк, терміном один місяць, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи прийняте судом рішення, а також той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved