Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач в особі Товариста з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] лютого 2008 року був укладений кредитний договір № ML-003/020/2008 щодо надання кредитних коштів в сумі 152 250 доларів 00 центів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,99 % річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 06 лютого 2023 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 06 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-003/0202008, відповідно, за умовами якого [PERSON]зобов»язувався солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. 06 лютого 2008 року укладено договір іпотеки № РML-003/020/2008 (майнової поруки), за умовами якого [PERSON]. став майновим поручителем перед зобов»язаннями [PERSON] за кредитним договором й передав у іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру загальною площею 97, 30 кв м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оцінену в сумі 284 115 грн. 50 коп., та на яку позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного договору. Окрім того, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір № 003/125/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт)щодо надання кредитнгих коштів в розмірі ліміту - 8 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних, а за простроченним до повернення кредиту - 36% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 18 липня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитним договором № МL-003/020/2008 від 06 лютого 2008 року, та 6 036 460 грн. 51 коп. - пені за прострочення виконання зобов»язань; й за договором № 003/125/08/1 від 06 лютого 2008 року про кредитування поточного рахунку (овердрафт) - 3 813 грн. 32 коп., яка складається із таких складових: 3 009 грн. 04 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 804 грн. 28 коп. - несплачені відсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON]. звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., третя особа - [PERSON], про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги. Мотивуючи свої вимоги тим, що Договір про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» 20 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5127, в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки № РМL-003/020/2008 (майнової поруки) від 06 лютого 2008 року, укладеним між [PERSON]. та ЗАТ «ОТП Банк» на квартиру [ADDRESS], стосується нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчення якого відноситься до Київського міського нотаріального округу, проте здійснено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу поза визначеною ст. 131 та ч.4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» територіальністю його посвідчення, а тому останній на підставі ст. 215 ЦК України є недійсним. Вказаний нотаріус в межах його нотаріального округу не вправі був посвідчувати договір в цій частині. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 01 жовтня 2015 року (а.с.180 том 3), позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов, та можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зустрічному позові просила відмовити за недоведеністю та безпідставністю вимог. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON], діючий на підставі довіреності від 30 липня 2016 року (а.с.15 том 3), позовні вимоги в частині, що стосуються прав та обов»язків [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на часткову недійсність договору про відступлення права вимоги. Відповідачі/третя особа [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.168, 169 том 3). Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Звернулась до суду із заявою про розглядс справи за її відсутності (а.с.83, 84 том 3), надавши заперечення проти зустрічного позову. За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаних відповідачів/третьої особи, на підставі доказів, наявних у матеріалах справі та за погодженням сторін. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зустрічні вимоги - задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] лютого 2008 року був укладений кредитний договір № ML-003/020/2008 щодо надання кредитних коштів в сумі 152 250 доларів 00 центів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,99 % річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 06 лютого 2023 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів (а.с.11-15, 16-19, 20, 21 том 1). В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 06 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-003/0202008, відповідно, за умовами якого [PERSON]зобов»язувався солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (а.с.22, 23 том 1). Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. 06 лютого 2008 року укладено договір іпотеки № РML-003/020/2008 (майнової поруки), за умовами якого [PERSON]. став майновим поручителем перед зобов»язаннями [PERSON] за кредитним договором й передав у іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру загальною площею 97, 30 кв м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оцінену в сумі 284 115 грн. 50 коп., та на яку позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного договору (а.с.24-26, 27 том 1). Окрім того, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір № 003/125/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт)щодо надання кредитнгих коштів в розмірі ліміту - 8 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних, а за простроченним до повернення кредиту - 36% річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів (а.с.30-31, 32, 33 том 1). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку позичальника, заявою на видачу готівки (а.с.20, 28, 33 том 1), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 19-25). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 18 липня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитним договором № МL-003/020/2008 від 06 лютого 2008 року, та 6 036 460 грн. 51 коп. - пені за прострочення виконання зобов»язань (а.с.28, 28 том 1); й за договором № 003/125/08/1 від 06 лютого 2008 року про кредитування поточного рахунку (овердрафт) - 3 813 грн. 32 коп., яка складається із таких складових: 3 009 грн. 04 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 804 грн. 28 коп. - несплачені відсотки за користування кредитом (а.с.33 том 1). Суд вважає, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке передбачає, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, згідно даних правовідносин розмір заборгованості за кредитним договором з урахування загальної суми заборгованості - 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп., розмір же пені становить 6 036 460 грн. 51 коп., що значно перевищує розмір самого боргу. За таких підстав суд вважає за можливе зменшити розмір пені й встановити його у розмірі 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп., аналогічно розміру основного боргу, відтак стягненню підлягає: 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитним договором № МL-003/020/2008 від 06 лютого 2008 року; 219 880 доларів 69 центів США, що еквівалентно до національної валюти України - гривні згідно курсу валют Національного Банку України станом на 18 липня 2013 року (7.99300 грн. за 1 долар США), - 1 757 506 грн. 36 коп. - пені, й 3 813 грн. 32 коп. - заборгованості за договором № 003/125/08/1 від 06 лютого 2008 року про кредитування поточного рахунку (овердрафту). Зважаючи на те, що Договір про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» 20 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5127, в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки № РМL-003/020/2008 (майнової поруки) від 06 лютого 2008 року, укладеним між [PERSON]. та ЗАТ «ОТП Банк» на квартиру [ADDRESS], стосується нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчення якого відноситься до Київського міського нотаріального округу, проте здійснено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу поза визначеною ст. 131 та ст. 461, ч.4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» територіальністю його посвідчення, а тому останній на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсним, відтак підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає. Так, відповідно до ст. 131 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, відповідно до ч.4 ст. 55 вказаного Закону, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину. При цьому, жодна із сторін договору не мала місцезнаходження (місце реєстрації) в межах Дніпропетровського міського нотаріального округу, а їх місцем юридичної реєстрації - є м. Київ, що ними визнається й не оспорюється. Відтак, є всі правові підстави вважати, що вказаний нотаріус в межах його нотаріального округу не вправі був посвідчувати оскаржуваний договір в частині відступленна права вимоги за договорм іпотеки, який був укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП банк» на квартиру [ADDRESS]. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України). Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. (ч.2, 3 ст. 209 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 551, 554, 627, 1050, 1054 ЦК України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», й ст. ст. 203, 215, ч.1 ст. 216 ЦК України, ст. 131 та ч.4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial