Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 08 липня 2000 року померла його рідна баба [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями за № 28, що розташований по вул. Польовій ( бувшій Жовтневій) в с. Хомутинці Калинівського району Вінницької області та земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН, виданого 13.11.2000 року. Спадщину позивач прийняв, як спадкоємець за заповітом, який був складений померлою [PERSON] за життя і посвідчений секретарем Хомутинецької сільської ради 13.01.1992 року, оскільки проживав з бабою [PERSON] на момент її смерті, похоронив бабу та отримав і зберігає у себе оригінал вищезазначеного державного акта, виданого на імя померлої. Однак, оформити свої спадкові права позивач, як спадкоємець в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок свідоцтва про право власності. Крім того, державний акт на право власності було видано вже після смерті власника [PERSON] За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, проте згідно заяви №02-17/50 від 04.04.2018 року виконком Хомутинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2000 року померла рідна баба позивача [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями за № 28, що розташований по вул. Польовій ( бувшій Жовтневій) в с. Хомутинці Калинівського району Вінницької області та земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН, виданого 13.11.2000 року. Спадщину позивач прийняв, як спадкоємець за заповітом, який був складений померлою [PERSON] за життя і посвідчений секретарем Хомутинецької сільської ради 13.01.1992 року, оскільки проживав з бабою [PERSON] на момент її смерті, що підтверджується довідкою № 276 виданою виконкомом Хомутинецької сільської ради 27.09.2013 року, похоронив бабу та отримав і зберігає у себе оригінал вищезазначеного державного акта, виданого на імя померлої. Крім позивача інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, так як батько позивача, а син померлої [PERSON] помер 25 січня 2013 року, не приймаючи спадщини. Однак, оформити свої спадкові права позивач, як спадкоємець в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок свідоцтва про право власності. Крім того, державний акт на право власності було видано вже після смерті власника [PERSON] Вказані обставини про те, що позивач фактично прийняв спадщину після сметрі своєї баби як спадкоємець за заповітом підтверджується довікою № 56 виданою виконкомом Хомутинецької сільської ради 23.01.2018 року та письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved