Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 травня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, то така станом на 31 жовтня 2013 року склала 22 023,96 грн., з яких: 11 700,81 грн. - заборгованість за кредитом; 7 296,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 502,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 024,95 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить позов задовольнити. Представник позивача Білас В.Ф. у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але в судове засідання не з'явилася, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 19 травня 2011 року був укладений договір № б/н, за умовами якого позивач надав останній кредит у сумі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за таким станом на 31 жовтня 2013 року склала 22 023,96 грн., з яких: 11 700,81 грн. - заборгованість за кредитом; 7 296,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 502,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 024,95 грн. - штраф (процентна складова). Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 1.1.2.5-1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевищення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплати винагороди банку. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved