Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дідо - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 1,00 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката. Стверджує, що з приводу спадкування після смерті діда він звернувся до нотконтори, де відкрито спадкову справу № 52/2020 і йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), яка належала померлому з роз`ясненням, що йому видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку». Вказує, що з приводу обміну сертифіката встановленого зразка він звернувся до Жовківської РДА, однак там йому відмовлено в такому та усно роз`яснено, що сертифікат не може бути наданий у зв`язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ним втрачено цивільну правоздатність та вказано на право на звернення до суду. У звязку із вищенаведеним просить захистити його право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті діда - [PERSON] та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Кобзар Любов Вікторівна Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечує. Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка витребовувалася судом від приватного нотаріуса Кобзар Любов Вікторівна Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів). А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Пирятин, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області 13.12.2006 року. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 07.06.1989 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] мати позивача змінила внаслідок укладення шлюбу 05.11.1988 року із [PERSON] , про що в книзі реєстраців актів про укладення шлюбу Бишківської сільської ради було зроблено запис за № 18. Тобто, судом встановлено, що дошлюбне прізвище матері позивача є [PERSON] . [PERSON] на підставі рішення сесії Бишківської сільської ради від 01.04.1994 року було передано у приватну власність по уточнених даних земельну ділянку площею 1,00 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 118770, який виданий Бишківською сільською радою 14.03.1996 року, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 651. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 02.05.2019 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії заповіту від 05.04.2004 року, який наявний у матеріалах спадкової спрви (а.с.4) вбачається, що [PERSON] склав заповіт на користь своєї дочки - [PERSON] (матері позивача). Однак, [PERSON] в нотконторі відмовилась від прийняття спадщини по заповіту в користь свого сина - [PERSON] , надавши відповідну письмову заяву (а.с.1). А тому позивач є спадкоємцем за законом після смерті діда - [PERSON] , у звязку з чим отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 09.07.2020 року. Внаслідок звернення [PERSON] у нотаріальну контору, як спадкоємця за законом, було зареєстровано спадкову справу № 52/2019, що підтверджується копією такої наданої на вимогу суду. Однак, приватний нотаріус Кобзар Любов Вікторівна Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом фактично відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва йому необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Викладене підтверджується листом приватного нотаріуса Кобзар Любов Вікторівни Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 40/01-16 від 09.07.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті діда - [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини, ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я його діда. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки не відмовився протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,00 умовних кадастрових гектара, яке належало померлому [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 118770 від 14.03.1996 року старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки [PERSON] втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved