Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 11.02.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 140. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 2010 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. У шлюбі в них народилась одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою, вони вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Однак, вже протягом тривалого часу, між ними все частіше почали відбуватись різного роду конфлікти, сварки, непорозуміння, які неодноразово відбувались в присутності дитини. Він, позивач, неодноразово намагався говорити з відповідачкою про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішити їх та зберегти сім`ю, проте ніяких результатів це не дало. Шлюбні відносини між ними більше двох років вже фактично не існують, вони не проживають разом, та не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Внаслідок цього, вони з відповідачкою в подальшому не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, оскільки почуття любові та поваги вже втрачено, а відносини, які існують між ними на сьогоднішній день, унеможливлюють подальше спільне життя і збереження шлюбу. Вважає за необхідне розірвати шлюб між ним. Позивач у судове засідання не прибув, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, просять такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11.02.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 140 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У шлюбі в них народилась одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.З ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved