Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил наданні банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дав право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач ставши клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримав кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 14880.39 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.01.2019 року №26, адвокат Кушнеренко Т.В. у своєму відзиві зазначила, що позивач з позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» не згодний. Свої заперечення представник обґрунтовувала тим, що додані позивачем до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, також банком не вірно визначено суму заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, а саме пені за увесь час користування кредитом, що не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст 258 ЦК України, просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені, яка може бути стягнута лише з 01.10.2017 року та до моменту звернення до суду, а прохання позивача стягнути з відповідача штрафи одночасно з пенею взагалі є незаконним та таким що суперечить положенням ст. 61 Конституції України. Крім того позивач сплачував у листопаді 2019 року кошти по погашенню кредитної заборгованості, але остання тільки зростала. Представником позивача за довіреністю Гаренко Н.В. подано до суду відповідь на відзив у якому вказує, що [PERSON] 08.09.20114 року отримав кредит у розмірі 2000 грн. Із анкети-заяви від 08.09.2014 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» вбачається, що останній підписавши відповідну анкету та довідку висловив згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено, що на момент оформлення кредиту, позивачем було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.90 % на місяць (34,80% річних), що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Після отримання картки, відповідач активно нею користувався, сплачував заборгованість за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Випискою по рахунку підтверджено, що відповідач отримавши картку, почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість [PERSON] про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Щодо посилання представника відповідача на неможливість застосування до [PERSON] стягнення у виді комісії та штрафів, представник позивача вказує, що пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій та можуть застосуватися в межах одного виду відповідальності. Зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.. 61 Конституції України, оскільки є формами неустойки в розумінні ст.. 549 ЦК України, а згідно ст.. 230 ЦК України пеня та штраф є видами штрафних санкцій. Щодо посилання відповідача на те, що розрахунок пені є необґрунтованим, то вказує, що наданий розрахунок не є первинним документом та носить інформаційний характер. У свою чергу з виписки по картковому рахунку вбачається що відповідач користувався кредитним коштами, через що усвідомлював умови договору та порядок нарахування відсотків за договором, які були нараховані відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги від 29.01.2019 року №26 Кушнеренко Т. В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимоги позивача, посилаючись на обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.09.2014 року [PERSON] підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Таким чином між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, на підставі укладеного кредитного договору, який складається з анкети заяви від 08.09.2014 року. Як встановлено судом, додані позивачем до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг [PERSON] не підписані. Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред`явлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов`язковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, пам`ятки, довідки про умови кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] під час отримання картки, підписав лише анкету-заяву. Доказів про підписання відповідачем пам`ятки клієнта, довідки про умови кредитування чи витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком не надано. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 24 вересня 2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 14880.39 грн., з якої 6641.91 грн. - тіло кредиту; 3114.84 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 3938.86 грн. нараховано пені, 500 грн. штраф (фіксована частина) грн., 684.78 грн. - штраф (процентна складова). Згідно положень статей 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частина 1 ст. 634 ЦК України, вказує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами першою та другою ст.. 638 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга ст.. 207 ЦК України, передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. За правилами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», чинної на час укладення кредитного договору, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. З огляду на зазначене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Відповідно до вимог ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 81, 84 ЦПК України, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана [PERSON] не містить ознак узгодження в письмовій формі умов, щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, а представлені Тарифи обслуговування кредитних карт та Умови та правил надання банківських послуг, які всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України та частини 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», не підписані відповідачем, а також не містять дати, коли вони були складені й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Правила складають частину укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву. У зв`язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору та вони не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами. Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові ПАТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. У свою чергу, позивачем доведено, що сума заборгованості відповідача за тілом кредиту на час звернення до суду позовом складає 6641.91 грн.. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що поточна заборгованість за кредитом виникла з серпня місяця 2017 року. Зазначена у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка становить 2.5 % на місяць, з 01.09.2014 року - 2,9%, з 01.04.2015 року - 3,6%, яка нараховується на залишок заборгованості. Із виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальнику на кредитну картку був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000 грн., [PERSON] користувався кредитною карткою, здійснював за допомогою неї оплату товару, послуг та знімала кошти готівкою. Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг і тарифами банку. Однак як встановлено судом, вважати вищевказані Умови та Правила надання банківських послуг складовою частиною укладеного між сторонами договору немає, оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України, вони не підписані позичальником. Доводи позивача про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, який складається не лише із заяви позичальника, а і з Умов та Правил надання банківських послуг, а також з Тарифів, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Банку процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів за порушення умов виконання кредитного договору, так як банком не доведено, що у договорі передбачалась відповідальність відповідача за невиконання його умов. А сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить. Що стосується стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно частини першої ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. У зв`язку з викладеним та відповідно до положень частини першої ст.. 1054 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, розрахунок процентів здійснюється виходячи із загальної суми кредиту 6641,91 гривень (оскільки кошти згідно квитанцій були сплачені вже після подання позовної заяви) та проценти нараховуються згідно процентної ставки НБУ станом на певний період і становлять: З 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р. (27 %)= 28 днів Х 4, 91 грн.(1.д) = 137,48 грн; З 25.09.2015 р. по 21.04.2016 р. (22 %)= 209днівХ 4, 00 грн.(1.д) = 836,00 грн; З 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (19 %)= 34 днів Х 3,46 грн.(1.д) = 117,64 грн; З 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (18 %)= 27 днів Х 3,28 грн.(1.д) = 88,56 грн; З 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (16,5 %)= 34днівХ 3,00 грн.(1.д) = 102,00 грн; З 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (15,5%)= 41деньХ 2,80 грн.(1.д) = 115,62 грн; З 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (15 %)= 41днів Х 2,73 грн.(1.д) = 111,93 грн; З 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (14 %)= 167днівХ 2,55 грн.(1.д) = 425,85 грн; З 14.04.2017 р. по 25.05.2017 р. (13 %)= 41 днів Х 2,37 грн.(1.д) = 97,71 грн; З 26.05.2017 р. по 26.10.2017 р. (12,5 %)=154днівХ2,27 грн.(1.д) = 349,58 грн; З 27.10.2017 р. по 14.12.2017 р. (13,5%)=49днів Х 2,46грн.(1.д) = 120,54 грн; З 15.12.2017 р. по 25.01.2018 р. (14,5%)=42дніХ 2,64 грн.(1.д) = 110,88 грн; З 26.01.2018 р. по 01.03.2018 р. (16 %)= 35днів Х 2,91 грн.(1.д) = 101,85 грн; З 02.03.2018 р. по 12.07.2018 р. (17%)= 133дні Х 3,09 грн.(1.д) = 410,97 грн; З 13.07.2018 р. по 06.09.2018 р. (17,5 %)= 55днівХ 3,18 грн.(1.д) = 174,90 грн; З 07.09.2018 р. по 24.09.2018 р. (18 %)= 18 днів Х 3,28 грн.(1.д) = 59,04 грн; А всього процентів, які підлягають стягненню - 3346,39 гривень Крім того, слід врахувати суми, які сплачені [PERSON] 19.11.2018 року - 950, 00 гривень та 28.11.2018 року - 470,00 гривень та зарахувати їх у сплату тіла заборгованості за кредитним договором. Таким, чином стягненню підлягає тіло кредиту в сумі 5221,91 гривень Щодо стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процента складова), то така вимога про стягнення є безпідставною, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. Згідно до частини другої ст.. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням наведеного, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 8568 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.09.2014, яка складається з: 5221.91 грн. - тіло кредиту; 3346.39 грн. нараховано відсотків за користування кредитом. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст..617 ЦК України судом не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог / 57.58 % від 1762 грн./, що становить 1014.56 грн. На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial