Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 26 вересня 2017 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Декілька місяців тому шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім?ї стали різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В заяві зазначив, що спільного господарства з відповідачем не ведуть з вересня 2019 року, майнового спору не мають, час на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначила, що майнового спору не мають, спільне господарство не ведеться з 2019 року, на даний час не вагітна, прізвище просить залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 26 вересня 2017 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №192, між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст.ст.\~24,\~55,\~56,\~110,\~112 СК України. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як видно зі змісту ч.3 та 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, з`ясувавши обставини справи, а також враховуючи, що відповідач визнає позов, подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, суд вважає, що сім?я розпалась остаточно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням відповідача суд вважає необхідним залишити останній прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Згідно вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 384 грн. 20 коп., а інші 50 %, що становить 384,20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету України.

Outcome: approved