Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся 19.01.2017 року до суду та свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № SUH2GІ00000172, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 29 425 доларів США на термін до 26.08.2037 року. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, щомісячні платежі у встановлений договором строк не вносить, позивач скористався своїм правом вимагати достроково поверення суми кредиту. Просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 143 доларів 50 центів США, що за курсом 25,65 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.11.2016 року складає 542 330, 78 грн., судові витрати, а також витрати на розміщення оголошення у пресі про виклик відповідача до суду у сумі 630, 00 грн. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. До суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду судової справи № 591/4773/19. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду справи,оскільки воно є необгрунтованим. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № SUH2GІ00000172, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 29 425 доларів США на термін до 26.08.2037 року (а.с. 10-12). Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості по кредиту повинно здійснюватися відповідачем щомісячними платежами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею) та порукою, що передбачено ст. 546 ЦК України. Станом на 29.11.2016 року заборгованість відповідача за договором становить 21 143 доларів 50 центів США, що за курсом 25, 65 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.11.2016 року складає 542 330, 78 грн., а також заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 25 399, 91 дол. США.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 737, 52 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 48 090, 42 дол. США. ( а.с. 5 - 8) Згідно позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути заборгованість лише за тілом кредиту у сумі 21 143, 50 доларів США. Наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет застави не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18) від 18 вересня 2018 року. Аналогічні висновки викладені й у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04 липня 2018 року, в якій зазначено, що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. Таким чином, вимога кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року по справі № 613/571/15-ц, провадження № 61-11047св18). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 134 гривень 96 коп., а також витрати на розміщення оголошення у пресі в сумі 630, 00 грн.

Outcome: approved