Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив зобов»язати відповідача [PERSON] [INFO], припинити чинити дії, які перешкоджають йому реалізовувати своє право щодо користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], вселити його вдану квартиру, визнати порядок користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] таким чином: виділити йому в користування одну кімнату, другу для відповідача і третю та всі підсобні приміщення залишити у загальному користуванні та зобов»язати відповідача [PERSON] не порушувати встановлений порядок користування житловим приміщенням, судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивував тим, що під час спільного проживання з батьком - [PERSON] в квартирі [ADDRESS], він та сестра [PERSON] спільно на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизували дану квартиру. Свідоцтво на право власності № 52 від 18 квітня 2000 року, згідно з яким кожен з них став власником 1/3 трьохкімнатної квартири. [INFO] батько помер, і він та відповідач успадкували частку батька в рівних долях. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії «ВРД» № 837270, яке видала державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. і яке зареєстроване в реєстрі за № 3237 (спадкова справа № 104/2010 року) спадщини складається з 1/3 частки приватизованої трьохкімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 47,6 кв. м., загальною площею 62,7 кв. м., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Івано-Франківським бюро по приватизації Дистанції цивільних споруд 21 квітня 2000 року, згідно з розпорядження від 18 квітня 2000 року за № 52 та зареєстрованого в Коломийському МБТІ. Номер запису 3919 в книзі Д-17 приватизації. Таким чином відповідно до згаданого свідоцтва на спадщину він отримав у власність як і відповідач ще 1/6 частку квартири. Отриману як спадок частку він зареєстрував в Коломийському МБТІ. Витяг про державну реєстрацію № 28810781 серії «ССХ» № 400278 від 27.01.2011 року. Тобто на підставі цього згідно ст. 363 ЦК України, він набув додатково право власності на вказане майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України, він як власник майна володіє, користується своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Однак він не має можливості розпоряджатися своїм власним майном, так як відповідач не впускає його до спірної квартири. Скориставшись його відсутністю відповідач замінила вхідні двері на броньовані, чим перешкодила йому доступ до жилого приміщення, а також порушила його права щодо користування жилим приміщенням, яке належить йому на праві приватної власності. Спроби увійти до квартири завершуються скандалам із відповідачем, потрапити до квартири він так і не може. У зв»язку з протиправними діями відповідача він вимушений був звертатись із заявами до міліції, але йому було відмовлено в притягненні відповідача до відповідальності посилаючись цивільно-правовий характер даного спору. Крім цього на даний час є заборгованість за комунальні платежі, зокрема за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій в сумі 3409 грн. 53 коп. та комунальному підприємству «Коломиятеплоенергія» в сумі 390 грн. 70 коп., що може в майбутньому для нього мати небажані наслідки, як співвласника даної квартири. Спірна квартира складається з трьох кімнат площею 62,7 кв.м., у тому числі житловою 47,6 кв.м. В даному випадку для забезпечення його права на проживання у цій квартирі необхідно встановити порядок її користування шляхом виділення однієї кімнати на його користування, одну кімнату відповідачу, а третю та всі підсобні приміщення залишити у загальному користуванні. Позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що ремонт було зроблено коли було три співвласники, об'єднано туалет із ванною. Він у 2011 році дозволив на його частині квартири проживати матері, однак відповідач її вигнала. З 12.11.1999 року він знявся з реєстрації, і до 2004 року він міг зайти у квартиру. Коли батько відкривав двері він міг попасти тільки у кухню, коридор та його кімнату. Після смерті батька вона перестала його пускати у квартиру, помінявши двері на броньовані. 28.03.2014 року він зареєструвався, і 29 березня він намагався зайти у квартиру, оскільки передзвонила сусідка що вона є, однак якийсь чоловік його не пустив. На даний час є борг по комунальних платежах 3800 грн. Він знімав квартиру з дружиною, де і проживав, на даний час проживаю де прийдеться. [PERSON] без його дозволу не мала права заключати будь яких договорів, порушено його права, а тому він звертався в усі служби про перезаключення з ними договорів. Вважає, що поділити квартиру неможливо, а тому необхідно встановити порядок користування. Відповідач позову не визнала, та пояснила що вони не можуть спільно проживати, він з 1995 року він не проживав у квартирі. Вона ремонти робила не самовільно. Він частково допомагав робити ремонт. Не згідно з позовом тому, що вона сама за власні кошти зробила ремонт. Вона його не пускає у їхню спільну квартиру з 28 березня 2014 року, він намагався без попередження зайти, ламав двері та відрізав світло. У нього ключі від підвалу. До цього часу він був зареєстрований у дружини у [ADDRESS]. Відповідач не оплачує за квартиру. У разі визначення порядку користування квартирою вона вважає за необхідне виділити їй у користування кімнату під №6 з балконом, а позивачу кімнату під №7, кімнату №8 та всі допоміжні приміщення у спільне користування. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права або обмеженим у його здійсненні. Відповідно до ст. 155 Житлового Кодексу України власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків установлених законодавством. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї - [PERSON] та [PERSON] у рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21 квітня 2000 року та зареєстрованого в Коломийському МБТІ за № 3919. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2010 року серії «ВРД» № 837270, яке видала державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. і яке зареєстроване в реєстрі за № 3237, спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO] є його син - [PERSON], [INFO] на 1/2 частку спадщини, а саме квартира [ADDRESS] та дочка померлого - [PERSON], [INFO] на 1/2 частку спадщини, а саме квартира [ADDRESS]. Згідно відповіді ОКП «Коломийське МБТІ» від 16.04.2014р. на № Ю-39/8-14336 право власності на 1/2 частину квартира [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого 21.04.2000 року та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Коломийською міською державною нотаріальною конторою 09.12.2010 року за № 3237. Згідно довідки КП «Житлотеплосервіс-1» від 28.03.2014 року за № 10 заборгованість за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] станом на 01.11.2012р. становить 3409 грн. 53 коп. Згідно довідки КП «Коломиятеплоенергія» від 28.03.2014 року за № 150 заборгованість за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] станом на 01.04.2014р. становить 390 грн. 70 коп. Як вбачається з наведених доказів позивач, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], у відповідності до ст. 321 ЦК України та 155 ЖК України [PERSON] не може бути позбавлено права користування квартирою, та беручи до уваги те що відповідач визнала, те що вона не пускала позивача до вищевказаної квартири, тому слід зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити позивача в дану квартиру. Враховуючи інтереси сторін, та визнання сторонами неможливості поділу квартири, суд вважає за необхідне визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши позивачу [PERSON] в користування кімнату під №7 площею 14.2 кв.м. а відповідачу [PERSON] кімнату під №6 площею 16.2 кв.м., з балконом площею 1 кв.м. Кімнату під № 8 площею 17.2 кв.м. кухню під № 4 площею 5.9 кв.м., коридок під №1 площею 4.7 кв.м. та ванну кімнату під №2 площею 3.2 кв.м. необхідно залишити у спільному користуванні. В задоволенні позову про зобов»язання відповідача [PERSON] не порушувати встановлений порядок користування житловим приміщенням, слід відмовити, оскільки захист прав свобод та інтересів передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а прийняття судом рішення щодо захисту прав та інтересів осіб на майбутнє, без їх порушення є безпідставним. На підставі наведеного, ст. 316, 317, 319, 321, 358, 391 ЦК України, 150, 155 ЖК України, 88, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

Outcome: partial