Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивував свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір № 5/12 псих. від 08.08.2012 року про навчання на заочній формі за спеціальністю «Психологія». За умовами п. 1.1 Договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок замовника([PERSON].) надати останній послуги у розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. В свою чергу [PERSON] відповідно до п. 3.1 Договору зобов'язалася своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та строки, що встановлені Договором. Відповідно до п. 4.3 Договору Замовник([PERSON].) вносить плату до початку занять готівкою за семестр у розмірі 4250 гривень. Відповідачем було надано копію квитанцію про оплату послуги, однак в подальшому було з'ясовано, що кошти на розрахунковий рахунок позивача не надійшли, а [PERSON] не надала оригінал квитанції. Як зазначає позивач, ним було виконано свої зобов'язання за договором та надано [PERSON] освітню послугу, однак остання не здійснила оплату такої, а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги на підставі договору № 5/12 псих. від 08.08.2012 року про навчання на заочній формі за спеціальністю «Психологія» у розмірі 4250 гривень та вирішити питання про судові витрати. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином про що свідчить наявне в матеріалах повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 08 серпня 2012 року між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова та [PERSON] було укладено договір № 5/12 псих. від 08.08.2012 року про навчання на заочній формі за спеціальністю «Психологія». За умовами п. 1.1 Договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок замовника([PERSON].) надати останній послуги у розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Замовник - [PERSON] відповідно до п. 3.1 Договору зобов'язалася своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та строки, що встановлені Договором. Відповідно до п. 4.3 Договору Замовник([PERSON].) вносить плату до початку занять готівкою за семестр у розмірі 4250 гривень. Відповідачем не надано суду підтвердження про здійснення оплати послуг наданих на підставі договору № 5/12 псих. від 08.08.2012 року про навчання на заочній формі за спеціальністю «Психологія». Відповідно до ч. 3 ст. 626 ЦК України, договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved