Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач державне підприємство «Наш дім» 27.01.2014 р. звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS], зобов'язання відповідачів вчинити дії щодо зняття з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою, посилаючись на те, що зазначений сімейний гуртожиток знаходиться на балансі та обслуговуванні підприємства, 16.03.2010 р. відповідачці [PERSON] було видано ордер №5 на право зайняття житлової площі кімнати [ADDRESS] площею 12,4 кв.м. в гуртожитку у складі сім'ї - одна особа, а також право на реєстрацію за вказаною адресою, [PERSON], реалізуючи свої права, 25.03.2010 р. зареєструвала свої місце перебування за вказаною адресою, а 28.09.2010 р. надала згоду на реєстрацію [PERSON], який не входить до складу її сім'ї, при цьому відповідачі жодного дня не перебували у трудових відносинах із підприємством і не рахувались на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім того упродовж тривалого періоду вони без поважних причин не проживають у зазначеному жилому приміщенні, не оплачують житлово-комунальні послуги, їх речей у гуртожитку немає. В судовому засіданні представники позивача Іванюта І.В., Мойсеєнко Т.А. підтримали позовні вимоги державного підприємства «Наш дім», просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог державного підприємства «Наш дім», посилаючись на їх безпідставність, підтвердила, що у кімнату ніколи не вселялася, що із особистих міркувань у вересні 2010 р. надала згоду на реєстрацію [PERSON], який не входив до складу її сім'ї, за зазначеною адресою. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], які тимчасово прописані у кімнаті [ADDRESS], близько десяти місяців в спірному приміщенні не проживають, комунальні послуги по утриманню житла не сплачують, їх речей в гуртожитку немає. Згідно актів від 11.02.2013 р., 27.05.2013 р., 16.08.2013 р., 29.10.2013 р., 24.12.2013 р., складених комісією працівників державного підприємства «Наш дім» у присутності мешканців кімнат [NUMBER],[NUMBER], затверджених керуючим санацією підприємства, [PERSON], [PERSON] у гуртожитку по [ADDRESS] не проживають, їх особисті речі там відсутні. Відповідно до п.13 Примірного положення про гуртожиток, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 3.06.1986 р., і яким відповідно до ст.131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитком, право користування жилою площею при тимчасовій відсутності зберігається за громадянами, які вибули з гуртожитку у зв'язку з призовом на дійсну строкову службу, а також за офіцерами, які вибули із гуртожитку у зв'язку з призовом із запасу на дійсну військову службу на строк до трьох років. Виходячи з цього, в інших випадках правила ч.2 ст.71 ЖК України про збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами не можуть поширюватись на осіб, які тимчасово відсутні у гуртожитку. Разом з тим, із врахуванням схожості правовідносин щодо використання жилої площі у гуртожитку із правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч.1 ст.71 ЖК України, при відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, відповідно до ст.11 ЦПК України положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і при тимчасовій відсутності у гуртожитку особи, якій в ньому надавалася жила площа. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги державного підприємства «Наш дім» в частині визнання відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS], в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS] обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Щодо вимог державного підприємства «Наш дім» про зобов'язання відповідачів [PERSON], [PERSON] вчинити дії щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою гуртожитку, то суд вбачає, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування жилим приміщенням, а тому зазначені вимоги заявлені передчасно; в судовому засіданні ані позивачем, ані його представниками не надано доказів, що підприємству безпідставно було відмолено органом, що проводить реєстрацію фізичних осіб, у знятті відповідачів з реєстрації, тобто з даного приводу спору між сторонами на момент постановлення рішення не виникло. Суд, враховуючи позовні вимоги державного підприємства, на підставі ст.88 ЦПК України саме з відповідачки [PERSON] в дохід держави слід присудити 121,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial