Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір б/н від 26 березня 2010 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 06 вересня 2016 року становить 34325,98 грн. та складається з наступного: 6986,68 грн. заборгованості за кредитом; 23913,71 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 1314,83 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу та 1610,76 грн. процентної складової штрафу. Відповідач надав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що позов є незаконним та необґрунтованим, відповідач не має боргових зобовязань перед позивачем, який не надав суду жодних доказів існування боргу. Крім того, зазначив, що надані суду документи до позовної заяви: розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», анкета не є договором, а лише є офертою і на яку не має акцепту відповідача, що свідчить про не- існування договору між сторонами, Крім того, в анкеті зазначена сума грошових коштів 9000 гривень, а в позові 1600 гривень, відсутня умова про надання коштів, обовязок їх повернення, строк надання та повернення коштів, посилання на карту, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, умови отримання картки. Також, умови та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною картткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в них немає посилання на відповідача та вони не підписані відповідачем. Щодо розрахунку заборгованості зазначив, що він не може підтверджувати існування боргу, оскільки в ньому не зазначено інформацію по якій саме картці і по якому саме рахунку зроблено розрахунок. Просив залишити позовну заяву без задоволення та застосувати позовну давність. Представник позивача під час проведення судового засідання у режимі відео конференції надав пояснення аналогічно даним, викладеним у позовні заяві та просив її задовольнити. У подальшому в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності позовні вимоги позивача не визнали пояснивши, що картку АТ КБ «Приватбанк» позивач не отримував, кредитними коштами не користувався, тому просив у задоволенні позову відмовити. Проте не заперечував, що підписав 26.03.2010 заяву-анкету про надання кредиту та отримання банківської картки. Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, якими врегульовані спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] як клієнтом, укладено договір без номеру шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з вказаною анкетою-заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згідний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua. Заявник зобовязується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. На підставі заяви клієнтові оформлено платіжну карту «Карат Gold», бажаний кредитний ліміт зазначено 9000 гривень. Анкета підписана клієнтом [PERSON] 26.03.2010 року, у звязку із чим суд вважає, що сторони уклали договір на умовах та правилах надання кредитних послуг позивачем. Крім того, суд звертає увагу на те, що в анкеті мається підпис відповідача про отримання банківської карти. Так, [PERSON] було видано картку №4149625301529739, яку відкрито 27.04.2010 з терміном дії до 04.2014, №5168742318414335, яку відкрито 02.04.2014 з терміном дії до 08.2017, що встановлено з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 (далі Умов і правил), клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перерозхід платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов і правил, передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань клієнт виплачує банку пеню, яка розраховується як сума базової процентної ставки за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) та 50 грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом. Крім того, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (п.2.1.1.7.6 Умов і правил). Згідно з п.1.1.3.2.3. Умов і правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Окрім того, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою ознайомився відповідач, про що свідчить його підпис, базова процентна ставка в місяць складає 2,5%, а також передбачені розміри комісії. До того ж, суд звертає увагу на те, що відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] картковий рахунок 4149625301529739 від 23.04.2010, стартом карткового рахунку є 23.04.2010 року. В період з 27.04.2010 по 23.05.2011 кредитний ліміт змінювався з 9000 гривень до 16000 гривень, 22.04.2014 кредитний ліміт зменшено до 8020 гривень, а 13.08.2014 до 7210 гривень. У відповідності до ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України зазначено, що\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач зобовязання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобовязань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, наданий представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 26 березня 2010 року, за яким станом на 06 вересня 2016 року заборгованість становить 34325,98 грн. та складається з наступного: 6986,68 грн. заборгованості за кредитом; 23913,71 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 1314,83 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу та 1610,76 грн. процентної складової штрафу. Існування заборгованості підтверджено виписками з карткового рахунку [PERSON] №4149****9739 від 01.01.1999 по 11.01.2017 та від 01.01.1999 по 30.05.2017. Разом з тим, суд звертає увагу про те, що відповідно до згаданих вище виписок підтверджено факт використання відповідачем кредитних коштів, що спростовує його твердження про те, що він не отримував картку та грошові кошти. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення\~невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Щодо нарахування пені та штрафу за порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, суд враховує те, що згідно з\~вимогами статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~м. Соледар, Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON], представленого ним при укладенні договору 26 березня 2010 року, вбачається, що з 19 серпня 1971 року він зареєстрований за адресою: [INFO] ( Артема ), 10. Встановлено, що у розрахунку заборгованості в графі «сума комісії та пені», «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» зазначено розмір заборгованості, яка, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, є пенею. Пеня та штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами. Стосовно строків позовної давності, суд звертає увагу на правову позицію Верховного суду України викладених у судових рішеннях у справах № 6-14цс14 від 19.03.2014 та №6-61цс 14 від 18.06.2014 відносно строку виконання зобовязань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки. Так, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору. В даному випадку картка, видана на імя [PERSON] діє до останнього дня серпня 2017 року, що встановлено із довідки банку. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором від 26 березня 2010 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого станом на 06 вересня 2016 року існує заборгованість перед позивачем, яка включає в себе 6986,68 гривень заборгованість за кредитом та 23913,71 гривня заборгованість за процентами за користування кредитом, що в сумі складає 30900,39 гривень. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та пені слід відмовити. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial