Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача еквівалент 1500 доларів США за договором №16-2-86 від 10.10.2016 року, що становить 39120 грн. При цьому посилається на те, що 10.10.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено освітній договір, від виконання програми за яким відповідач відмовився в односторонньому порядку. Наслідком порушення є стягнення з відповідача компенсації у розмірі, встановленому договором. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2018 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області. Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 02.08.2018 року цивільну справу надіслано за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кі Фанд Менеджмент» (далі по тексту - позивач, «UNIT Factory») та [PERSON] (далі по тексту - відповідач, Слухач) укладено договір від 10.10.2016 року №16-2-86 (далі по тексту - договір). Відповідно до пункту 1 розділу 1 договору сторони домовились об'єднати зусилля з метою реалізації програми інноваційного освітнього проекту «UNIT Factory» (далі по тексту - Програма). З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань Слухача, що випливають з договору розділом 2 договору передбачено, що UNIT Factory в жодному разі не буде вимагати від Слухача будь-яких платежів щодо Програми, однак у випадку односторонньої, безпідставної, тобто не з вини UNIT Factory відмови Слухача від Програми після 08 січня 2017 року або його відрахування за умовами цього договору, Слухач зобов'язаний компенсувати UNIT Factory витрати на свою участь у розмірі еквіваленту 1500 доларів США. Компенсація сплачується одноразово і не залежить від участі Слухача у Програмі. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідач виразив бажання стати учасником Програми, успішно пройшов відповідні етапи, у зв'язку з чим позивачем прийнято рішення зарахувати його до Програми та укласти відповідну угоду. Позивачем забезпечено надання відповідачу усіх навчальних матеріалів (програмне забезпечення, технічне завдання та супровідна технічна документація з проекту, презентаційні матеріали, інформаційна та консультативна підтримка), необхідних для успішної реалізації Програми у порядку та на умовах передбачених договором. Програма курсу не передбачає заміщення слухача, який вибув на іншого. Зміст Програми, умови вступу та участі в ній не передбачають отримання ліцензії, позивач не є закладом освіти. Умовою досягнення згоди між сторонами та укладення договору про об'єднання зусиль є реалізація інноваційного освітнього проекту в рамках якого відповідач погодився отримати можливість приймати участь у Програмі. Згідно з відомостями системи обліку, востаннє відповідач знаходився в системі (фактично брав участь в програмі курсу) 24 серпня 2017 року. Відповідно до умов договору, обов'язок компенсації настає у випадку відмови Слухача від Програми після 08 січня 2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовився від участі в Програмі в односторонньому порядку після 08 січня 2017 року, у зв'язку з чим має компенсувати позивачу погоджені в договорі та понесені ним витрати. Відповідачем не виконано в повному обсязі його обов'язків по реалізації Програми у порядку та на умовах, передбачених договором, чим порушено пункт 2 розділу 2 договору. Наслідком порушення є стягнення з відповідача компенсації у розмірі, встановленому договором, а саме в еквіваленті 1500 доларів США, що станом на 24 травня 2018 року становить 39120 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги до відповідача про стягнення грошових коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved