Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAXRRX20160018 від 01 липня 2008 року з відповідача, в сумі 20536,38 грн. На підтвердження вимог, до заяви долучені копії рішення третейського суду, розрахунку заборгованості, заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту, документів про особу позивача, відповідача, довіреності. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивачем заявлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач, згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки виклики у судове засідання були направлені за зареєстрованим місцем її проживання. Відомостей про причини неявки відповідачем не повідомлено, заяв від неї не надійшло. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAXRRX20160018 від 01 липня 2008 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кошти в розмірі 4991,52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала. У звязку з чим станом на 20 жовтня 2016 року має заборгованість перед позивачем в сумі 51491,28 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3430,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 98,13 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 239,60 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 47723,11 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 32409,01 грн., яка була стягнута рішенням третейського районного суду м. Дніпропетровськ від 30 жовтня 2013 року, різниця становить 19082,27 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 954,11 грн. В судовому засіданні досліджені: копія рішення третейського суду від 30 жовтня 2013 року (а.с.4), розрахунок заборгованості до договору (а.с.5-6), копія анкети-заяви позичальника № HAXRRX20160018 від 01 липня 2008 року (а.с.7), умови надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.8-10), копія паспорта відповідача [PERSON] (а.с.11), копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.12), копія довіреності (а.с.13), копія банківської ліцензії (а.с.14), копія статуту (а.с.15). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами 01 липня 2008 року укладено кредитний договір № HAXRRX20160018. За даним договором [PERSON] надано строковий кредит у сумі 4991,52 грн. на строк 24 місяці з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року. Договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви 01 липня 2008 року. Відповідно до якої вона погодилась із тим, що вказана заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між Відповідачем та Позивачем кредитно-заставний договір. Згідно п.5.3. Умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. На виконання умов Договору позивач свої зобов'язання, виконав, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала. Внаслідок зазначених дій відповідача за кредитним договором станом на 20 жовтня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 20536,38 грн., яка складається з: 19082,27 грн. яка включає в себе заборгованість за кредитом, заборгованість по відсоткам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 954,11 грн. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів 500 грн. та 954,11 грн. за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобовязання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і два виду штрафу - 500 грн. та 954,11 грн., що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штраф в розмірі 500 грн. та 954,11 грн. суд вважає не підлягає до стягнення. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим Банком розрахунком з відповідача на користь банку підлягає стягненню 19082,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 19082,27 грн. *100% : 20536,38 грн. ціни позову = 92,92%), тобто 92,92 % від ціни позову (92,92 % *1378,00 грн. :100%), що складає 1280,44 грн.

Outcome: partial