Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звільнення майна з під арешту, мотивуючи його тим, що постановою державного виконавця ДВС Теофіпольського РУЮ від 27.02.2014 року накладено арешт на ? квартири [ADDRESS]. 06.11.2014 року відповідач звернулася до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа без виконання. Постановою державного виконавця від 06.11.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу припинено чинність арешту мого майна. незважаючи на це, арешт до цих пір не знятий, що підтверджується витягом з державного реєстру. Просив зняти арешт з належної йому ? частки квартири [ADDRESS]. Позивач вчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач вчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відділу державної виконавчої служби Теофіпольського районного управління юстиції вчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Державним виконавцем відділу ДВС Теофіпольського районного управління юстиції було винесено постанову від 27 лютого 2014 року, якою накладено обтяження на ? квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] у вигляді заборони відчуження, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Постанову про арешт майна боржника винесено в рамках виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-19, виданого 29.03.2010 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON]Б на користь [PERSON] аліментів на утримання сина. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно матеріалів справи, відповідачкою було написано заяву про повернення виконавчого листа № 2-19/10 виданого 29.03.2010 року без виконання, постановою державного виконавця від 06.11.2014 року виконавчий документ повернено стягувачеві, однак арешт з майна боржника знято не було, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 23 червня 2015 року. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність зняти арешт з ? частки квартири № 15, розташованої по вул. Леніна, 73, в смт. Теофіполі Хмельницької області. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved