Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24.08.2014 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 24.08.2014 року померла його баба [PERSON], яка за життя розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй на час смерті майно позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,32 га., яка розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Зазначає, що так як на день смерті баби проживав у [INFO], тобто окремо від спадкодавця, тому не знав про факт складення заповіту. Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено, оскільки останній пропустив строк для подання такої заяви. На даний час, позивач просить суд визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби [PERSON]. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, однак подали клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити та справу слухати у їх відсутності без застосування технічних засобів (а.с.22, 23). Представник відповідача до початку судового засідання подав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу слухати у його відсутності (а.с.20). Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що 24.08.2014 року померла [PERSON] у віці 86 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №177519 від 27.08.2014 року (а.с.12). За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений 07.02.2014 року секретарем Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №236636 від 27.03.2008 року, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,32 га., яка розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.14). Згідно довідки Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області №825 від 14.09.2017 року [PERSON], спадкодавець, яка померла 24.08.2014 року постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою с. Кальне, вул. Цегольня. На день її смерті разом з нею у будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.9). 28.09.2017 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки останній пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-496цс17 від 06.09.2017 року, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], однак перешкодою в реалізації його законних прав та інтересів стало те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у звязку із тим, що не знав про наявність заповіту, так як не проживав разом із спадкодавцем на день смерті. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак слід визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви.

Outcome: approved