overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся 13.02.2014 до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору між ним та відповідачем від 16.02.2011 року (надано кредит на суму 20 тис грн. на 1 рік) , яка виникла і обчислена за розрахунками по договору за станом на 28.01.2014 року в сумі 28 905 грн 50 коп, посилаючись на те, що відповідач умови договору не виконує в повному обсязі. Зазначив, що борг за кредитом становить 6119,01 грн, пеня 16962,30 грн, траф 500 грн та 1352,64 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час повідомлений в установленому порядку, тому суд проводить заочний розгляду справи, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Суд також керується вимогами ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо змагальності, диспозитивності та обов*язку доказування сторонами своїх вимог чи заперечень в ході розгляду справи. Суд вважає, що зазначений договір укладений між сторонами відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає, докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог. Вимоги позивача підтверджуються наявними у справі доказами; копією кредитного договору, розрахунком боргу, які суд визнає за достовірні. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України суд може зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд враховує, що борг за кредитом відповідача перед банком становить 6119,01 грн ; такий борг, оскільки він не повернений вчасно можна вважати збитками банку. При стягнення боргу в сумі близько 6,2 тис грн. банк бажає стягнути неустойку (пеня та штраф) близько 19 тис грн. Виходячи із принципів справедливості судового розгляду спору між сторонами ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся 13 листопада 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спочатку сімейне життя у сторін проходило нормально, в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], але через деякий час їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватися у зв?язку з різними поглядами на життя, планами на майбутнє та виховання дитини. З червня 2018 року в сім?ї почалися сварки, кожен з подружжя почав жити своїм життям, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та дитини. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 26 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Підтвердив місце проживання дитини з матір?ю. Відповідач в судове засідання не з?явилась, надала заяву, якою позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила слухати справу за її відсутності. Підтвердила місце проживання дитини з нею, просила залишити собі прізвище «[PERSON]». Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2016 року, про що свідчить актовий запис №700, зроблений Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Відповідач після державної реєстрації шлюбу змінили прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся 14.01.2014 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на домоволодіння [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON], і після його смерті він є єдиним спадкоємцем його майна по заповіту. Після смерті діда залишилося спадкове майно - будинок з господарськими будівлями, на який не має правовстановлюючих документів і на який він не може отримати свідоцтва на право власності. На дату смерті діда, він був неповнолітнім, а тому фактично спадщину прийняв. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, та суду пояснив, що за життя, дід заповів все своє майно йому, після смерті діда він був неповнолітнім а в управління спадщиною вступила його баба [PERSON], яка також померла [INFO]. В зв'язку з тим, що правоустановчих документів на будинок за час життя спадкодавця не було виготовлено, а виготовлено технічного паспорта на будинок після його смерті, просить суд визнати за ним право власності на дане домоволодіння з господарськими спорудами, так як є єдиним спадкоємцем. Представник відповідача до суду надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер дід [PERSON], який на ім'я позивача 25.09.2006 року заповів все своє майно для внука [PERSON], який на той час був неповнолітнім, і є дідом позивача. Відповідно довідки КП «Ізяславське районне БТІ» правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Технічний паспорт виготовлено спадкоємцем в липні 2013 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, неповнолітні спадкоємці, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся 14.03.2014 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідач не сплачує за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.09.2010 року по 01.02.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 3756,34 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.09.2010 року по 01.02.2014 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 3756,34 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.10.2010 по 01.02.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 45,66 грн. та 3% річних в сумі 183,9 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся 14.08.2019р. до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за адресою- [ADDRESS] . В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.01.2016 р. по 01.06.2019 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 69735,05 грн. Прохали стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 84193,26 грн. 19.08.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. 27.09.2019 р. представник позивача уточнила свої позовні вимоги та вказала, що [PERSON] , [INFO] , за адресою- [ADDRESS] з 16 грудня 2014 року знятий з реєстрації, тому прохали позовні вимоги відносно [PERSON] залишити без розгляду. Заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.01.2016 р. по 01.06.2019 р. у відповідачів перед підприємством становить 59594,77 грн., інфляційні втрати в розмірі 10049,02 грн. та 3% річних- 2783,87 грн., які підлягають стягненню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням уточнених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, суд про причину неявки не повідомили. На адресу суду повернулось повідомлення за закінченням терміну зберігання. Відповідач [PERSON] пояснив, що існуючу заборгованість будуть погашати. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання за адресою- [ADDRESS] . У період з 01.01.2016 р. по 01.06.2019 р. утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 59594,77 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов`язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.03.2016 р. по 01.06.2019 р. нараховано індекс інфляції в сумі 10049,02 грн. та 3% річних- 2783,87 грн., які підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернувся 14.09.2021 року до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу,у якому прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою.У позові зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2007року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, 2010 та 2012 року народження. Подружнє життя не склалось. На даний час між сторонами шлюбні відносини не підтримуються. Сторони проживають окремо, тому прохав суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2021 року позовна заява [PERSON] направлена за територіальною підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. 06.10.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій прохав розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Згідно з ухвалою Октябрськогорайонного суду м. Полтави від 07.10.2021 року відкрито спрощене провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Надав заяву, у якій прохав розгляд справи провести у його відсутність. Позов підтримав, прохав його задовольнити. Судові витрати прохав з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2007 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавської ради, актовий запис №133. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що подружнє життя між сторонами не склалося, сторони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся 14.11.2014 р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.03.2012 року по 01.10.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 2115,84 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, суд про причину неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.03.2012 року по 01.10.2014 р. у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 2115,84 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.04.2012 по 01.10.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 306,35 грн. та 3% річних в сумі 84,45 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся 14.11.2014 р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.06.2012 року по 01.10.2014 р. утворилася заборгованість в сумі 6735,93 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, суд про причину неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.06.2012 року по 01.10.2014 р. у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 6735,93 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.07.2012 по 01.10.2014 р. нараховано індекс інфляції в сумі 889,52 грн. та 3% річних в сумі 225,5 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся 14.12.2017 р. до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що він та його неповнолітній син [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO], він є основним квартиронаймачем. Згадана квартира була отримана його батьками. Квартира не приватизована. 11.09.2010 р. померла мати позивача [PERSON] На цей час він вирішив звернутися до органів місцевого самоврядування з питанням щодо приватизації вказаного житла. При підготовці документів для приватизації стало відомо, що біля 17-20 років тому, за згодою його матері - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований відповідач [PERSON], який в квартирі ніколи не проживав. Позивачу особа відповідача не відома, де фактично мешкає [PERSON] позивач не знає. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.71, 72 ЖК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 11 в будинку № 6 по вул.Академіка Грекова в м.Запоріжжя. Ухвалою судді від 09.01.2018 р. було відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 02.02.2018 р. 02.02.2018 р. закрито підготовче провадженні і справа призначена до судового розгляду на 16.03.2018 р. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що фактично в квартирі мешкає він та члени його родини, до кола яких відповідач не входить. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представники третіх осіб направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, рішення по справі відносять на розсуду суду. Дослідивши обставини справи, оцінивши у сукупності письмові докази, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та малолітній [PERSON] зареєстровані в [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (а.с.10), [PERSON] з 2000 р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача. Підтвердили, що [PERSON] в квартирі № 11 не мешкає понад 10 років. Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Ст..72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся 14 березня 2017 року до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 10123 гривень 64 коп., витрати на оплату судового збору та за надання оголошення в пресі. Посилається на те, що відповідач в добровільному порядку кошти за послуги теплопостачання не сплачує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість з листопада 2012 року по січень 2017 року у вищезазначеному розмірі. В судове засіданні представник позивача не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений шляхом оголошення в пресі. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Хмельницького району Київської області та є платником за послуги теплопостачання. В силу ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст.67 ЖК України власник квартири зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. На імя відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № 4549 для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач не сплачував поточні платежі, через що утворився борг. Сума боргу за період з листопада 2012 року по січень 2017 року становить 10123 гривень 64 коп., договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідач в порушення вимог ст.322 ЦК України, ст.156 ЖК України, а також ст.ст.509, 510, 526 ЦК України, не виконує свій обовязок щодо сплати коштів за послуги теплопостачання, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 та ст. 79 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На основі викладеного, відповідно до ст.156 ЖК, ст.322, 509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved