Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся 14 липня 2014 року до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 90/07-ФО від 2 жовтня 2007 року в сумі 61 110, 33 доларів США , еквівалент 719 879, 66 грн., у тому числі боргу за кредитом 58 000 доларів США, еквівалент 683 240, 00 грн., заборгованість за процентами 2 110,33 доларів США, еквівалент 24 859, 66 грн., штраф за невиконання зобов'язання по поверненню кредиту в сумі 11 780,00 грн, а також у відшкодування понесених витрат на оплату судового збору 3 654 грн. В судовому засіданні представник позивача Колесник Л.О. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, послався на те, що позивач не довів наявність у банку ліцензії на надання кредиту у іноземній валюті, тому вважає, що договір є недійсним, а тому вимоги позивачем можуть бути заявлені лише про повернення суми кредиту. Крім того, послався на те, що відповідач є кредитором за іншими договорами, укладеними з боржниками банку, тому може бути проведений взаємозалік на суму непогашеного кредиту. Також зазначив, що відповідач з момент укладання договору тривалий час сплачував суму кредиту та проценти відповідно до умов договору, а потім припинив сплачувати. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. 2 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Базис», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Базис» та відповідачем укладено кредитний договір № 90/07-ФО. Відповідно до п.1 кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 52 000 доларів США на строк до1 жовтня 2010 року зі сплатою 14% річних. Відповідно до п.п.3.1., 3.2. кредитного договору для відображення заборгованості відповідача по кредиту позивач відкрив відповідачу позичковий рахунок [NUMBER], для відображення заборгованості по нарахованих відсотках по кредиту відкрито рахунок [NUMBER]. Заборгованість за кредитом відповідач на підставі п.4.1 зобов'язаний погашати за узгодженим сторонами графиком - додатком №1 до кредитного договору, а по нарахованих процентам за користування кредитом - щомісяця в останній робочий день поточного місяця. До кредитного договору сторони уклали ряд додаткових угод. 9.04.2008 року сторони уклали додаткову угоду №1, в п.1.2. якої визначили, що кредит надається окремими траншами (кредитами). П.1.1. додаткової угоди №2 від 6.06.2008 р. до кредитного договору сторони встановили, що позивач надає відповідачу кредитну лінію у сумі 82 000 доларів США терміном до 1 жовтня 2010 року зі сплатою 14% річних. Додатковими угодами №3 від 03.07.2008 року та №4 від 27.02.2009 року до кредитного договору сторони визначили, що позивач подає відповідачу кредит у сумі 100 000 доларів США строком повернення до 1 жовтня 2010 року зі сплатою 14% річних. Договором про внесення змін №6 до кредитного договору від 21.06.2010 року сторони узгодили графік погашення кредиту №2. Нову редакцію кредитного договору №90/07-ФО від 2 жовтня 2010 року сторони узгодили договором про внесення змін №7 до кредитного договору № 90/07-ФО від 1 жовтня 2010 року, при цьому сторони визначили в п.1, що банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 100 00 0 доларів США строком користування з 02.10.2007 рок3 по 01.10.2011 року включно, плата за користування кредитом становить 14% річних, якав за пунктом 2.3. сплачується щомісячно. Відповідно до п.5.1.2. змінено рахунки наданого кредиту, за яким обліковується залишок заборгованості та обліку процентів. Договором про внесення змін №8 до кредитного договору № 909/07-ФО від 03.10.2011 року внесені зміни до п.1.2. і визначено, що кредитні кошти надаються відповідачу в особисте користування на строк до 28.09.2012 р. Згідно пункту 5.2. договору штраф за недотримання позичальником умов кредитного договору складає 1% від суми кредиту. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору. Відповідач сплачував суму кредиту та нараховані відсотки з часу укладання договору до липня 2012 року, після чого припинив виконувати свої зобов'язання, що призвело до створення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості та витягів по рахунку відповідача за період з 02.10.2007 року по 04.07.2014 року, заборгованість складає за кредитом 58 000 доларів США, еквівалент 683 240, 00 грн., заборгованість за процентами 2 110,33 доларів США, еквівалент 24 859, 66 грн., штраф за невиконання зобов'язання по поверненню кредиту в сумі 11 780,00 грн., загальна сума заборгованості становить 61 110,33 доларів США, еквівалент 719 879, 66 грн. Розрахунок проведений виходячи з офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 01.07.2014 року, за яким 100 доларів США становить 1178,45498 гривень (1 долар США становить 11, 780 грн.) Правління Національного банку України 23.08.2012 року прийняло Постанову №367 про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис», Постановою Правління Національного Банку України №228 від 18.04.2014 року призначено ліквідатором Угрімова Олексія Миколайовича. Відповідно до ст. 92 ч.1 п.6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до повноважень ліквідатора в ліквідаційній процедурі банку віднесено повернення дебіторської заборгованості, в тому числі через судові органи. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлено договором. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика (кредит) вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає їз суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (Банка) зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст.624 ЦК України. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст. ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, умови договору він прийняв та тривалий час виконував, з позовом про визнання договору недійсним не звертався, предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості. Суд виходить з положень ст. 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 3 654 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved