Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 2010 року між ним [PERSON] та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб., зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №803. Спільних дітей не мають. В обґрунтування заявлених позовних вимог, Позивач зазначив, що подружнє життя з Відповідачем не склалось, стосунки зіпсувались через різні погляди на ведення спільного господарства, та на сімейне життя. Вказує, що шлюбні стосунки були фактично припинені та починаючи з 09.09.2018 року разом з Відповідачем не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з Відповідачем неможливе. На підставі викладеного Позивач просить суд розірвати шлюб з Відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2020 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справ здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник позивач до початку судового засідання подав до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суд не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи не заявила. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України Відповідачем подано не було. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2010 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №803. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача і дане Відповідачем не спростовано, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки Позивач не бажає. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, враховуючи той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме: -згідно ч.2 ст.114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. -частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved