Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 25.06.2014 року в м. Калинівка, Вінницької області, помер його батько [PERSON], а 19.12.2015 року в м. Калинівка, Вінницької області, померла його дружина (мати позивача) [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку в спільному сумісному майні квартирі [ADDRESS] та на 1/3 частку в спільному сумісному майні квартирі [ADDRESS], яку вона фактично прийняла однак не ооформила після смерті свого чоловіка (батька позивача) [PERSON] Згідно заповіту, посвідченого 02.11.2015 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2459, померла [PERSON] заповіла позивачу всю належну їй частку квартири під номером 69, розташовану в житловому будинку номер 5 по вулиці Маяковського в місті Калинівка, Вінницької області. В передбачений законом 6-місячний термін, після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом на майно померлої, в передбачений законом 6-місячний термін, фактично прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 1269 ЦК України, так як звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права на вищевказане майно в Калинівській державній нотаріальній конторі Вінницької області не має можливості по тій причині, що йому необхідно розтлумачити заповіт, оскільки з його змісту чітко не вбачається те, що [PERSON] заповіла всю належну їй на день смерті частку квартири, тобто ту, що належала їй особисто та, яку вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка. Тому звертається до суду з даним позовом. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява в якій він позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог заявлених позивачем не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.06.2014 року в м. Калинівка, Вінницької області, помер батько позивача [PERSON], а 19.12.2015 року в м. Калинівка, Вінницької області, померла його дружина (мати позивача) [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку в спільному сумісному майні квартирі [ADDRESS] та на 1/3 частку в спільному сумісному майні квартирі [ADDRESS], яку вона фактично прийняла однак не ооформила після смерті свого чоловіка (батька позивача) [PERSON] Згідно заповіту, посвідченого 02.11.2015 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2459, померла [PERSON] заповіла позивачу всю належну їй частку квартири під номером 69, розташовану в житловому будинку номер 5 по вулиці Маяковського в місті Калинівка, Вінницької області. В передбачений законом 6-місячний термін, після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом на майно померлої, в передбачений законом 6-місячний термін, фактично прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 1269 ЦК України, так як звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права на вищевказане майно в Калинівській державній нотаріальній конторі Вінницької області не має можливості по тій причині, що йому необхідно розтлумачити заповіт, оскільки з його змісту чітко не вбачається те, що [PERSON] заповіла всю належну їй на день смерті частку квартири, тобто ту, що належала їй особисто та, яку вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина перша та друга статті 1236 ЦК України). За своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти позивачу, як записано в заповіті «всю належну мені частку квартири», оскільки 1/3 частка, згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2017 року, визначена за відповідачем [PERSON], але не дописано «на день моєї смерті». Відповідно до ст.. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин суд вважає за можливе розтлумачити заповіт від 02.11.2015 року та визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved