Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про встановлення порядку користування квартирою та вселення , посилаючись на те , що є власником 72/300 частини [ADDRESS] згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 23.12.2015р. Відповідачі чинять перешкоди в користуванні власності та порушують її права. Тому просить встановити порядок користування квартирою , виділивши їй кімнату 18,9 кв.м. , залишити в користуванні відповідачів кімнати 19,00 кв.м та 13,9 кв.м. , решту приміщень залишити у спільному користуванні. В судове засідання представник позивача не з»явилась , просила розглядати в відсутність, позов підтримала . Відповідача [PERSON] проти позову не заперечував, просив розглядати в відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , суд вважає можливим розглядати справу в його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Встановлено , що сторони є співласниками квартири [ADDRESS]. Позивачці належить 72/300 частини [ADDRESS] згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 23.12.2015р. , відповідачу [PERSON] належить 144/300 частини на підставі свідоцтв про право власності на житло, на спадщину , відповідачу [PERSON] належить 28/100 частини на підставі договору дарування від 20.07.1995р. Спірна квартира складається з трьох кімнат 18,9кв.м.,13,9кв., 19.0 кв.м. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Незважаючи на наявність зареєстрованого права власності на частину у квартири, а також норми ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, відповідачі перешкоджають позивачу в користуванні квартирою. Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Окрім того, пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилІ та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про вселення підлягають задоволенню, оскільки встановлено , що відповідачі чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою , замінені замки на вхідних дверях. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому суд враховує, що спірна квартира не має кімнат, які б по площі відповідали ідеальним долям сторін у частковій власності , запропонований такий порядок користування спірною квартирою порушує права сторін на користування власністю, оскільки вони мають різні долі власності. При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial