Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-08 00:00:00

Позивач Донецький юридичний інститут МВС України звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Головне Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Донецькій області про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковими звільненням з органів внутрішніх справ України, мотивуючи свої вимоги наступним. 15 серпня 2006 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ та укладено договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ. П. 2.3.6 договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. 19 червня 2010 року наказом № 92 о/с Донецького юридичного інституту лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного інституту. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 15.08.2006 року до 19.06.2010 року на навчання [PERSON] витрачено коштів у сумі 12064 копійок 30 гривень. 19 червня 2010 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 22 липня 2010 року № 269 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ворошиловського райвідділу Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області. 20 липня 2011 року наказом від 19 липня 2011 року № 274 о/с ГУМВС України в Донецькій області лейтенант міліції [PERSON], був звільнений з органів внутрішніх справ України за ст.. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та навчальницьким складом ОВС України. Після звільнення з органів внутрішніх справ у добровільному порядку вартість навчання в інституті відповідач відшкодувати відмовився. Позивач просили суд стягнути з відповідача [PERSON] до державного бюджету вартість на його утримання в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ у сумі 12064 гривень 30 копійок. та судові витрати у сумі 229 гривень 40 копійок. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву у якій просив розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи був сповіщений у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, суд приходить до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідача на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч. ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні, що 15 серпня 2006 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ та 7 вересня 2007 року відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію», п. 2.2 наказу МВС України від 04 травня 2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ, ГУМВС України в Донецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, а 2 липня 2009 року такий договір з відповідачем було переукладено на підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» Відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 затверджено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС. За п.1 зазначеного порядку визначено що « Цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчались за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: - дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; - відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; - звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни». Тобто однією з підстав відшкодування витрат є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням. Відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах яким передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням ВМС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до п. 6 Постанови КМ №313 та п. 4.4 договору, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку «Про відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС», визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Спільним наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оброни України, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Управління державної охорони України, СБУ затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. 19 червня 2010 року наказом № 92 о/с Донецького юридичного інститу лейтенант міліції [PERSON] був відряджений подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України Донецькій області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного інституту. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 15.08.2006 19.06.2010 на навчання [PERSON] витрачено коштів у сумі 12064 грн. 30 коп. 19 червня 2010 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 22 липня 2010 року № 269 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було призначено дільничним інспектором міліції сектор дільничних інспекторів міліції Ворошиловського райвідділу Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області. 20 липня 2011 року наказом від 19 липня 2011 року № 274 о/с ГУМВС України в Донецькій області лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.64 «Є» (за порушення дисципліни). Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. Таким чином після закінчення Донецького юридичного інституту [PERSON] прослужив в органах внутрішніх справ 1 рік 1 місяць 1 день. Після звільнення з органів внутрішніх справ [PERSON] добровільно вартість свого навчання не відшкодував. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачене судовий збір у сумі 229. 40 гривень На підставі викладеного,

Outcome: approved