Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач зазначив, що 08.11.2007р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 13000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 28.02.2018р. має заборгованість 46628грн 52коп., яка складається з наступного: - 2 874грн 77коп. заборгованість за кредитом; - 41 195грн 25коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100грн 00коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250грн штраф (фіксована частина) - 2 208грн 50коп штраф (процентна складова), яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами, і справу розглянути без його участі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.11.2007р. між сторонами укладено договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 13000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.8-17). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у звязку з чим станом на 28.02.2018р. має заборгованість 46628грн 52коп., яка складається з наступного: - 2 874грн 77коп. заборгованість за кредитом; - 41 195грн 25коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100грн 00коп. заборгованість за комісією та пенею (передостанній стовпчик розрахунку); а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250грн штраф (фіксована частина) - 2 208грн 50коп штраф (процентна складова) (а.с.5-7). Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідносин є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення 2 874грн 77коп заборгованості за кредитом, 41 195грн 25коп заборгованості по процентам за користування кредитом, 100грн 00коп заборгованості за комісією та пенею. У задоволенні позову в частині стягнення 250грн штрафу (фіксована частина), та 2 208грн 50коп штрафу (процентна складова), суд вважає за потрібне відмовити. Відповідно до положень статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійно ї цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного суду України по справі №6-2003цс15). У даному випадку штраф у вигляді штрафів, і пеня, нараховані в один і той же період, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню, сума якої до того ж не розмежована з сумою комісії, яка сплачується відповідно до умов кредитування (а.с.9). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 2 874грн 77коп заборгованості за кредитом, 41 195грн 25коп заборгованості по процентам за користування кредитом, 100грн 00коп заборгованості за пенею та комісією, а всього 44 170грн 02коп. Судові витрати розподілити за положеннями ст.141 ЦПК України. При цьому слід зазначити, що, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 669 гривень 10 копійок (44 170,02 х 1762 / 46 628,52). На підставі викладеного,

Outcome: partial