Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (м. Черкаси, бул. Шевченка, 307) звернулося до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення надміру виплаченої державної допомоги, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради як внутрішньо переміщена особа. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на момент їх виникнення. На підставі заяви відповідача їй була призначена та виплачувалась щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до заяви від 21.03.2017, була призначена та виплачувалась адресна грошова допомога з дати звернення. Допомогу була призначена на сім`ю у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації наданої департаментом освіти та гуманітарної політики ЧМР від 20.06.2017 № 1064-12-4/1 було виявлено факт неповідомлення відповідачем про зміну обставин, що випливають на призначення щомісячної адресної допомоги, а саме зміну фактичного місця перебування дитини. [PERSON] , 23.05.2017 було відраховано з Черкаської спеціалізованої школи № 27 імені М.К.Путейка ЧМР Черкаської області у зв`язку з вибуттям до гімназії № 2 м. Вроцлав, Польща. Рішенням про припинення виплат від 22.06.2017 виплату допомоги [PERSON] по особовій справі № 616331 було припинено. Повідомлення про переплату від 30.06.2017 відповідачу було виставлено переплату за період з 01.06.2017 по 31.07.2017 у сумі 2652 грн. Листом від 03.07.2017 № 8083/28-5/10, адресованому ТВБВ Черкаському обласному управлінню ВАТ «Ощадбанк», департамент просив не зараховувати кошти по щомісячній адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у відділенні банку за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 по [PERSON] в сумі 1768 грн. у зв`язку з виявленням факту неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь департаменту нарахованої та виплаченої грошової допомоги у сумі 884 грн., як набутої без достатніх підстав. Щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, відповідач був повідомлений листами. Просить суд стягнути з відповідача виплачені кошти грошової допомоги у сумі 884 грн. та судовий збір в сумі 2102 грн. На підставі ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подала. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на момент їх виникнення. В судовому засіданні встановлено, що з 25.08.2015 [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». На такий облік [PERSON] було взято відповідно до її заяви від 25.08.2015 року в якій вона зазначила, що обставинами, що спричинили внутрішнє переміщення є проведення АТО. Рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району від 21.03.2017 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам на проживання відповідно до заяви від 01.03.2017 року на склад сімї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та продовжено виплати з 01.03.2017 по 31.08.2017 в сумі 1768 грн. щомісячно. Згідно інформації наданої департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 20.06.2017 № 1064-12-4/1 [PERSON] 23.05.2017 було відраховано з Черкаської спеціалізованої школи № 27 імені М.К.Путейка Черкаської міської ради Черкаської області у зв`язку з вибуттям до гімназії № 2 міста Вроцлав, Польща. Відповідно до пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку. У разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється. Відповідно до листів № 744/28-5/01-10 від 23.01.2020, № 9626/28-5/01-10 від 23.01.2020, № 9626/28-5/01-10 від 27.11.2019, № 8252/28-5/01-10 від 21.10.2019, № 2849/28-5/01-10 від 05.04.2018, № 499/25-5/01-10 від 22.01.2018, № 9204/28-5/10 від 25.07.2017 [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення надміру отриманих нею коштів в сумі 884 грн.. Згідно з ч.1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд виходить з того, що положеннями п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 передбачено обов`язок одержувача допомоги повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, а п.10 Порядку - право уповноваженого органу перевіряти достовірність відомостей, поданих одержувачем допомоги. З системного аналізу вказаних положень Порядку слідує, що одержувач грошової допомоги має імперативний обов`язок ставити до відома орган, що її виплачує, про виникнення обставин, які є підставою для припинення виплат (у даному випадку це наявність у члена сім`ї одержувача допомоги права власності на житлове приміщення). Невиконання цього обов`язку, з яким була обізнана відповідач, свідчить про недобросовісність (протиправність) її дій щодо одержання грошової допомоги після виникнення обставин, які є перешкодою для цього. Отже за змістом п.1 ст.1215 ЦК України за наявності недобросовісності у діях одержувача коштів в сумі 884 грн., вони мають бути повернуті власнику. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved