Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач Дочірнє підприємство «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» в особі директора підприємства Михальчука Р. Р. звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , про визнання припиненим права іпотеки, виключення запису з Державного реєстру іпотек, зняття заборони на відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації права іпотеки. Позов обґрунтовано тим, що 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (найменування змінено на АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11223963000 (далі по тексту - Кредитний договір). Також 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Дочірнім підприємством «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» було укладено договір поруки №11223963000/1 (далі по тексту - Договір поруки). Крім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Дочірнім підприємством «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» (далі по тексту - Іпотекодавець, ДП «Волинська софтова компанія», позивач) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.В., зареєстрований в реєстрі за №3878 (далі по тексту - Договір іпотеки), за яким в іпотеку передано наступне нерухоме майно: частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року в справі №2-5054/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» про стягнення боргу за кредитним договором стягнуто солідарно з [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11223963000 від 26 вересня 2008 у розмірі 599 836,38 гривень. 14 липня 2011 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Манькутом Т. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №27631753 з виконання виконавчого листа №2-5054, виданого 23 червня 2011 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року в справі №2-5054/10. Боржником у вказаному виконавчому провадженні було ДП «Волинська софтова компанія». Також на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №28123560 з виконання виконавчого листа №2-5054, виданого на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року в справі №2-5054/10, де боржником був [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року замінено стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі №2-5054/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» про стягнення боргу за Кредитним договором. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 травня 2016 року затверджено мирову угоду в рамках виконавчого провадження ВП №28123560, за умовами якої боржник [PERSON] визнав заборгованість перед стягувачем ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в сумі 600 746,38 гривень. Позивач вказує, що [PERSON] , ДП «Волинська софтова компанія» виконали перед ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» свої зобов`язання за Кредитним договором. 03 квітня 2017 року заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мондровським М. М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №27631753, в якій зазначено, що сума боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій за ВП №27631753 сплачено боржником в повному обсязі. Платіжними документами про сплату боргу та вищевказаною постановою про закінчення виконавчого провадження підтверджується факт виконання [PERSON] рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року в справі №2-5054/10 в повному обсязі, а отже, і факт виконання в повному обсязі основного зобов`язання за Кредитним договором. Таким чином, позивач вважає, що основне зобов`язання (зобов`язання за Кредитним договором) припинилося у зв`язку з його повним виконанням, що має прямим юридичним наслідком припинення забезпечення його іпотекою. За виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. В зв`язку з тим, що відповідач не вчиняє дій, необхідних для зняття заборони відчуження нерухомого майна (предмета іпотеки) та вилучення відповідних записів з Державного реєстру іпотек, не вносить відомості про припиненя іпотеки в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, позивач як іпотекодавець вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі наведеного позивач просить: 1. Визнати припиненим право іпотеки нерухомого майна - частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке виникло за договором іпотеки, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Дочірнім підприємством «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО», посвідченим 26 вересня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.В., зареєстрованим в реєстрі за №3878; 2. Виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою нерухомого майна - частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було внесено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.В. у зв`язку з укладенням договору іпотеки від 26 вересня 2007 року з реєстровим номером 3878. 3. Зняти заборону відчуження нерухомого майна Дочірнього підприємства «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» - частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку було накладено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.В. у зв`язку з укладенням договору іпотеки від 26 вересня 2007 року з реєстровим номером 3878. 4. Скасувати державну реєстрацію права іпотеки нерухомого майна Дочірнього підприємства «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» - частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку було проведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24659822 від 22.09.2015. Ухвалою судді від 15 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 12 липня 2021 року від відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, представник відповідача зазначає, що надані позивачем докази не підтверджують виконання в повному обсязі мирової угоди, затвердженої судом в рамках виконавчого провадження ВП №28123560, за умовами якої боржник [PERSON] визнав заборгованість перед стягувачем ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в сумі 600 746,38 гривень. На переконання відповідача, мирова угода не виконана та порушувалась позивачем. Також відповідач вказує, що на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не надходили кошти в розмірі 649 123,92 гривень на погашення заборгованості [PERSON] . Відповідно до розрахунку платежів боржник сплатив на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в рахунок погашення заборгованості 548 123,92 гривень, тобто на 52 622,46 гривень менше, ніж визначено умовами мирової угоди. На підставі наведеного відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні від 10 серпня 2021 року суд ухвалив закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. 21 жовтня 2021 року від представника позивача адвоката Шестерніна В. Д. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Належне сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи підтверджується повідомленням про надіслання на офіційну електронну адресу відповідача судової повістки. Оскільки судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про судове засідання в цій справі, враховуючи те, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Третя особа в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд встановив, що 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11223963000 (Кредитний договір), за умовами якого, зокрема, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті у доларах США в сумі 88 700,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 447 935,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а. с. 7-9). На забезпечення виконання Кредитного договору 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Дочірнім підприємством «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» було укладено договір поруки №11223963000/1 (а. с. 12). Крім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Дочірнім підприємством «Волинська софтова компанія» Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.В., зареєстрований в реєстрі за №3878, за яким позивач передав в іпотеку таке нерухоме майно: частина І поверху нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв. м., а саме: приміщення з №№39-5а по 39-12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13-14). В зв`язку з тим, що [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконував, то Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» використав своє право на вимогу дострокового повернення кредиту та звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року у справі №2-5054/10 ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11223963000 від 26 вересня 2008 року в розмірі 599 836,38 гривень та здійснено розподіл судових витрат (а. с. 17-19). Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 09 грудня 2010 року вищевказане рішення суду залишено без змін (а. с. 20-21). 21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №26, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» як Фактору, а Фактор прийняв право вимоги за Кредитним договором (а. с. 24-27). 22 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено також договір про відступлення прав вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору факторингу №26 від 21 вересня 2015 року, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» як Фактору право вимоги за Договором іпотеки (а. с. 29). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року замінено стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі №2-5054/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» про стягнення боргу за Кредитним договором (а. с. 35-36). З копії постанови старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Манькута Т. В. від 14 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження встановлено, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 27631753 про стягнення з [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором в розмірі 599 836,38 гривень. Боржник у цьому виконавчому провадженні - ДП «Волинська софтова компанія» (а. с. 23). Також встановлено, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №28123560 про стягнення з [PERSON] та ДП «Волинська софтова компанія» в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором в розмірі 599 836,38 гривень. Боржник у цьому виконавчому провадженні - [PERSON] (а. с. 37). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року затверджено мирову угоду, укладену між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та [PERSON] 24 березня 2016 року в процесі виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року, ухваленого в справі № 2-5054/2010 (а. с. 37-38). За змістом цієї мирової угоди ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та [PERSON] , будучи сторонами виконавчого провадження №28123560, домовились про закінчення виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на таких умовах: боржник визнає, що його заборгованість перед стягувачем на момент укладення цієї мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження ВП № 28123560, й становить 600 746,38 гривень; боржник сплачує частину заборгованості, а саме 100 000 гривень, на рахунок стягувача в банківській установі, або в касу Товариства в день укладення цієї мирової угоди; боржник гарантує, що протягом 30 днів, починаючи з наступного дня, після визнання цієї мирової угоди судом, залишок заборгованості перед стягувачем, що становить 500 746,38 гривень, буде погашено шляхом перерахування коштів на рахунок стягувача в банківській установі, або внесено до каси Товариства, про що обов`язково має бути складений відповідний письмовий документ (а. с. 37-38). На підтвердження виконання мирової угоди та сплати заборгованості за Кредитним договором позивач надав копії платіжних документів на загальну суму 649 123,92 гривень (а. с. 39-54). Постановою заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мондровського М. М. від 03 квітня 2017 року виконавче провадження №27631753 про солідарне стягнення з [PERSON] , ДП «Волинська софтова компанія» ТзОВ телерадіокомпанії «БІО-РАДІО» в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 599836,38 гривень боргу та 910 гривень судових витрат закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В мотивувальній частині цієї постанови державний виконавець встановив, що сума боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій сплачено боржником в повному обсязі (а. с. 56). З відповіді Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) №17072 від 26 березня 2021 року встановлено, що виконавче провадження №28123560 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-5054 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 600 746,38 гривень завершено 02 серпня 2016 року в зв`язку з затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення (а. с. 59). Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Частиною першою статті 593 ЦК України передбачено, що з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За аб. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Такий правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Встановлені обставини справи та досліджені судом докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №11223963000, укладеним 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , є припиненим внаслідок його виконання. На підтвердження такого висновку суду свідчить, зокрема, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2010 року, яким встановлено загальну суму заборгованості за Кредитним договором, платіжні документи про сплату боргу у виконавчому провадженні №27631753 та постанова про закінчення виконавчого провадження №27631753 від 03 квітня 2017 року, з якої встановлено, що сума боргу сплачена боржником в повному обсязі. Суд ураховує, що постанова заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мондровського М. М. від 03 квітня 2017 року про закінчення виконавчого провадження №27631753 є чинною та сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась. Оскільки стягувач не оскаржив таку дію державного виконавця, то відсутні підстави вважати, що стягнення у виконавчому провадженні на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було проведено не в повному обсязі. А тому, суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що наразі сума заборгованості за Кредитним договором становить 52 622,46 гривень. Крім того, вказану обставину відповідач не підтвердив жодним доказом. Крім того, за змістом п. 1 розділу 3 Мирової угоди, затвердженої ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року, стягувач має право в разі невиконання боржником зобов`язань, прийнятих на себе за умовами і в терміни, визначені цією мировою угодою, на примусове стягнення несплаченої частини заборгованості відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». В матеріалах справи відсутні відомості про пред`явлення стягувачем ТзОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до примусового виконання Мирової угоди, затвердженої ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не спростував відповідними процесуальними інструментами доводи позивача та не підтвердив наявність невиконаних зобов`язань за Кредитним договором. За відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором є підстави для встановлення факту належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання (Кредитного договору). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19). З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження іпотечного майна, адже правових підстав для його утримання під обтяженням немає. Тож, зобов`язання позивача за іпотечним договором є припиненими, а наявна заборона відчуження іпотечного майна та відомості, внесені до Державного реєстру іпотек, обмежують право власності позивача. Позовні вимоги про виключення запису з Державного реєстру іпотек, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації права іпотеки є похідними від позовної вимоги про визнання припиненим права іпотеки, а тому вони також підлягають до задоволення. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 9080 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача, як сторони на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved