Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 29.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір за №СL-A00/020/2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 30600,00 доларів США терміном до 23.01.2015 року зі сплатою 11,49 % річних та FIDR. 18.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» продало (переуступило) ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель. ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло усіх прав вимоги за кредитними договорами, включаючи права вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, процентів, штрафних санкцій. Банк виконав свої зобов'язання за договором, грошові кошти були перераховані банком позичальнику, використані ним в повному об'ємі, але своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує, так як не здійснює погашення кредиту, внаслідок чого станом на 13.02.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором №СL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року в розмірі 613649,21 грн.. Представник позивача Кравчук М.В. в судовому засідання заявлені позовні вимоги уточнив та збільшив, просить стягнути з [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2014 року в сумі 921624,95 грн., з яких: 12569,25 доларів США (офіційний курс НБУ України 1 долар США стаовить 15,768556 грн.), що становить 198198,92 грн. заборгованості по основній сумі боргу за кредитом та 723426,03 грн. - пеня за невиконання умов кредитного договору. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову застосувавши строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З пояснень представника позивача судом встановлено, що 29.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір за №СL-A00/020/2008 (а.с.6, 7-8), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 30600,00 доларів США терміном до 23.01.2015 року зі сплатою 11,49 % річних та FIDR. 18.03.2011 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» продало (переуступило) ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель. ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло усіх прав вимоги за кредитними договорами, включаючи права вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, процентів, штрафних санкцій (а.с. 9-15). Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти, надані [PERSON], були використані ним в повному обсязі. Відповідно до п.п. 1.5.1., 1.9. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачене договором. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником або поручителем, або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором або умов договору іпотеки та договору поруки. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник не повертає кредит та нараховані відсотки за користування кредитним договором, тобто порушує свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2014 року становить 921624,95 грн., з яких: 12569,25 доларів США (офіційний курс НБУ України 1 долар США стаовить 15,768556 грн.), що становить 198198,92 грн. заборгованості по основній сумі боргу за кредитом та 723426,03 грн. - пеня за невиконання умов кредитного договор, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Відповідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи наведені норми ЦК України, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача в користь позивача підлягає : 12569,25 доларів США (офіційний курс НБУ України 1 долар США стаовить 15,768556 грн.), що становить 198198,92 грн. заборгованості по кредиту, 200000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього на суму 398198,92 грн. Розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 723426,03 грн. суд зменшує до 200000,00 грн. відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки він значно перевищує розмір заборгованості за договором. Виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру заборгованості за кредитом. Разом з тим, з пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №СL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року між банком та [PERSON] було укладено даговір застави транспортного засобу №РСL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року, відповідно до якого в заставу було передано автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер [NUMBER]. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було пред'явлено позов до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Рожищенського районного суду від 06.12.2013 року позовні вимоги позивача задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року в розмірі 343370,93 грн. було звернено стягнення на легковий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», який належить [PERSON] (а.с.99-100). Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, втановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак, як вбачається з постанови про розшук майна боржника від 14.03.2014 року та пояснень представника позивача, предмет застави - автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» на даний час не реалізований, так як оголошений в розшук. Таким чином, наявність рішення суду та відсутності відомостей про його виконання не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, а томк не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, З ст.264 ЦК України). Тому твердження представника відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором - остання проплата по погашенню кредиту була здійснена 31.05.2013 року. Крім того, слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі ст.526, 530, 549, 551, 1054 ЦК України,

Outcome: partial