Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 06.02.2008 року. Згодом, зясувавши, що на час смерті бабусі він був неповнолітнім, а отже по закону вважається таким, що прийняв спадщину, він отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок) змінив підставу та предмет позову, і просив взнати за ним право власності на спадкове майно (домоволодіння, розташоване в с. Красятичі Поліського району Київської області по вул. Садовій, 39. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON], є позивач ( її онук). Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали суд листа, у якому просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову, як обгрунтованого доказами. Судом встановлено, що 12.04.2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №078852 від 16.04.2007 року. 06.02.2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №104595 від 08.02.2008 року. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 15.07.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09.02.1955 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Згідно довідок Красятицької сільської ради № , 786, 787, 788 від 29.11.2016 року [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі своїм чоловіком [PERSON], який помер 12.04.2007 року) з 1955 року по день смерті за адресою смт. Красятичі Поліського району Київської області по вул.. Садовій, 39, де були зареєстровані. 16.02.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №329828 від 19.02.2015 року. З витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] 29.10.1988 року після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Науменко», а 28.06.1996 року на «Цвік». Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що [PERSON] була його матірю і він народився 28.02.1994 року. Відповідно [PERSON] та [PERSON] були її батьками, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії УІІ-УР № 0837465 від [INFO], тобто позивач є їх онуком. На момент смерті [PERSON] позивач був неповнолітнім (йому було повних 15 років). Тому відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з інформацією за № 671/02-14 від 07.09.2016 року, яка надійшла з Іванківської районної державної нотаріальної контори на запит суду після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 06.02.2008 року, заведена спадкова справа № 297/2016 за заявою [PERSON]. З оглянутою довідок Красятицької сільської ради вбачається, що мати позивача [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], а [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання з матірю у цьому ж будинку ( № 398 від 15.07.2016 року, № 203 від 14.05.2015 року. Відповідно до довідки Красятицької селищної ради № 518 від 30.08.2016 року жилий будинок, який знаходиться за адресою смт. Красятичі Поліського району Київської області, вул. Садова, 39 належить [PERSON], який помер 12.04.2007 року. Матір позивача [PERSON], яка померла 19.02.2015 року за життя за оформленням спадщини після смерті своїх батьків ([PERSON] та [PERSON]М.) не зверталася. Тобто [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі [PERSON] пятої черги ( ст. 1265 ЦК України). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. На день смерті [PERSON] їй належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Красятичі Поліського району Київської області по вул. Садовій, 39, який вона прийняла як спадщину після смерті свого чоловіка, який і рахувався його власником згідно з погосподарською книгами, і був збудований нею та її чоловіком згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок у 1958 році, решта господарських будівель і споруд протягом 1958-1984 років. Правовстановлюючих документів на будинок вони за життя не оформили. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Тобто хоча будинок і був зареєстрований на імя [PERSON]. він належав подружжю на праві спільної сумсної власності, і після смерті чоловіка у 2007 року його дружина прийняла спадщину, продовжуючи проживати у цьому будинку, але не оформила свої спадкових прав. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідачем визнано позовні вимоги. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач її онук. Нотаріусом заведено спадкову справу. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса № 876/02-31 від 24.11.2016 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому у постанові зазначено, що за даними нотаріальної контори спадщину прийняв після [PERSON] саме позивач, і інших спадкоємців немає. Саме через відсутність правовстановлюючих документів, позивач не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно є об*єктом спадкового майна за законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1265, 1268, 1269, 1276, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: approved