Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служби у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року (справа № 132/636/17) та ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 року (справа № 132/636/17) йому належить на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Даний житловий будинок 18.01.2018 року державним реєстратором зареєстрований за ним на праві приватної власності, номер запису про право власності: 244889935. В будинку зареєстровані позивач, як власник будинку, а також з 07.09.2016 року його дружина [PERSON], її син [PERSON] та з 18.09.2017 року їх спільний син [PERSON] Крім того, з квітня 2000 року в будинку зареєстровані діти позивача від першого шлюбу - відповідачі [PERSON], [PERSON], а з 29.12.2015 року малолітня [PERSON], дочка відповідачки [PERSON] Оскільки на момент народження дочки відповідачка [PERSON] значилась зареєстрованою в належному позивачу будинку, то її малолітню дочку також зареєстровано Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за адресою реєстрації її матері з моменту народження, хоча дитина відповідачки жодного дня в будинку не проживала. З 2005 року в будинку [ADDRESS] відповідачі не проживають, даним будинком не користуються, з позивачем не спілкуються, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймають. Добровільно знятись з реєстрації не бажають, позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому житловим будинком, не має змоги оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не з'явилися, проте від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причин неявки до суду не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріалами справи, враховуючи зміст заяв відповідачів з приводу повного визнання позову, оцінивши докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку дійшов до наступного. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд; суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачами, виходячи з наступних підстав. Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року (справа № 132/636/17) та ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 року (справа № 132/636/17) позивачу [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Даний житловий будинок 18.01.2018 року державним реєстратором зареєстрований за позивачем на праві приватної власності, номер запису про право власності: 244889935. Даний факт підтверджується копією рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року, копією ухвали Калинівського районного суду вінницької області від 11.12.2017 року по справі № 132/636/17 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-14, 15, 16). В будинку зареєстровані позивач, як власник будинку, а також з 07.09.2016 року його дружина [PERSON], її син [PERSON] та з 18.09.2017 року їх спільний син [PERSON] Крім того, з квітня 2000 року в будинку зареєстровані діти позивача від першого шлюбу - відповідачі [PERSON], [PERSON], а з 29.12.2015 року малолітня [PERSON], дочка відповідачки [PERSON] Оскільки на момент народження дочки відповідачка [PERSON] значилась зареєстрованою в належному позивачу будинку, то її малолітню дочку також зареєстровано Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за адресою реєстрації її матері з моменту народження, хоча дитина відповідачки жодного дня в будинку не проживала. Факт реєстрації вищевказаних осіб в належному позивачу на праві власності будинку підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивача та довідкою № 73 від 21.02.2018 року, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області (а.с. 7-8, 22). З 2005 року в будинку [ADDRESS] відповідачі не проживають, даним будинком не користуються, з позивачем не спілкуються, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймають. Добровільно знятись з реєстрації не бажають, позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому житловим будинком, не має змоги оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. Даний факт підтверджується актом обстеження житлових умов від 21.02.2018 року, складеним в.о. старости с. Гущинці Довгалюком М.П., діловодом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Яцків І.О., спеціалістом тієї ж сільської ради Сахнюк О.О. з участю сусідів по будинку та скріпленого печаткою Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області (а.с. 23). Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 Житлового Кодексу України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Малолітня [PERSON], 23.12.2015 року хоча і зареєстрована в будинку, проте фактично проживає з матір'ю - відповідачкою [PERSON] Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Зняття з реєстрації не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов'язана з будь-якими іншими правами особи. Будучи зареєстрованою за адресою [ADDRESS], малолітня [PERSON] не набуває за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно будинку і, відповідно, будучи знятою з реєстрації, ніяких майнових прав не втрачає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved