Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2011 року вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стверджує, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2013 року відповідача засуджено за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі, тому на даний час він здійснює догляд за сином, утримує його та бере участь у його вихованні, а стягнення аліментів на користь відповідача, яка відбуває покарання, втратило своє призначення. Просить суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не викликалась, оскільки відбуває покарання у Сніжнянській виправній колонії №127 Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області. Судове доручення про вручення копій позовної заяви і додатків до неї відповідачеві та про її допит не виконано за неможливості вручення поштового відправлення у зв'язку зі загальновідомими обставинами ( проведенням АТО). Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано 25.02.2011 року (а.с.6). Крім того, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2011 року у справі №2-813/2011 вирішено стягувати з 18.01.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Проте, вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено їй покарання у виді семи років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - з 10.12.2012 року (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду справи, вихованням дитини - [PERSON], [INFO], займається батько - [PERSON] (а.с.8,9), з яким дитина проживає та який здійснює догляд та утримання сина. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки позивач, платник аліментів, на даний час здійснює повне утримання та догляд дитини, займається його вихованням та розвитком, мати дитини відбуває покарання у виді позбавлення волі, у зв'язку з чим стягнення аліментів на її користь на утримання сина втратило своє призначення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved