Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до територіальної громади в особі Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 3-ті особи: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відділ державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття цієї особи з реєстраційного обліку. Позивачка у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS], та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: будинок [ADDRESS]. Представник Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви заступник Підгородненського міського голови просить суд розглядати справу за відсутності представника міської ради. Представник Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви начальник Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області просить суд розглядати справу за відсутності представника управління. Представник відділу державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви начальнику відділу просить суд розглядати справу за відсутності представника відділу. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором довічного утримання від 25.11.2005 року, Витягом з реєстру прав власників нерухомого майна № 9475625 від 29.12.2005 року та технічним паспортом від 07.07.2005 року. Право власності позивача на будинок підтверджується договором довічного утримання від 25.11.2005 року, Витягом з реєстру прав власників нерухомого майна № 9475625 від 29.12.2005 року та технічним паспортом від 07.07.2005 року. За адресою знаходження будинку, а саме в [ADDRESS], зареєстрована, [PERSON]. Як пояснив позивач у судовому засіданні, [INFO] [PERSON] померла. Вона не є йому родичкою, він не займався питанням її поховання, адже вона вмерла в лікарні. На сьогоднішній день місце проживання [PERSON] залишається зареєстрованим в його будинку. Факт смерті позивач підтвердити не може, адже йому відмовляють в видачі свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, спірна квартира, в котрій відповідач не мешкає, є приватною власністю. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] в зв'язку зі смертю не утримує вищенаведену приватну власність, витрат по комунальних платежах не несе, у зв'язку з чим ці витрати лягли на позивача, і він змушений їх сплачувати, оскільки на [PERSON], котра будучи зареєстрованою в його будинку, надходять відповідні платежі, котра їх не сплачує. Не мешкаючи в будинку, та не сплачуючи витрати по його утриманню, [PERSON] таким чином створює позивачу перешкоди в користуванні приватною власністю, у зв'язку з чим виникла необхідність зняття її з реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права на підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно до ч.ч. 9, 10 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved