Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 23.06.2011 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжними картками і Тарифами Банку. Позивач посилається на те, що, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 29.12.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 21 023,74 гривень. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що з моменту звернення позивача до суду заборгованість за кредитним договором ним частково погашена і між сторонами укладено Договір про реструктуризацію заборгованості з іншими умовами погашення заборгованості. Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов»язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що предбачені кредитним договором, а Позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 23.06.2011 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання, надавши відповідачу кредит в сумі 3 00 гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п.6.5., 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Як зазначає позивач, [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 29.12.2015 р. становить 21 023,74 гривень, з яких: -7 762,94 гривень - заборгованість за кредитом; -11 783,48 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи, передбачені пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; -500,00 гривень - штраф (фіксована частина); -977,32 гривень - штраф (процентна складова). Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та наданих відповідачем доказів, 20 травня 2016 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральний договір про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.2 якого, зменшено розмір заборгованості, яка виникла з моменту видачі відповідачу кредиту, а саме проценти на 12 885,82 гривень, комісію на 0,00 гривень, пеню на 0,00 гривень, штраф на 2 588,61 гривень. Заборгованість за кредитним договором з дати підписання Генерального договору становить 9 140.94 гривень. На виконання п.1.2 Генерального договору, 20.05.2016 р. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором Позичальником на рахунок Банку було внесено платіж в розмірі 5 000 гривень, на підтвердження чого [PERSON] надано платіжні доручення. Згідно умов укладеного між сторонами Договору про реструктуризацію боргу, датою остаточного погашення кредиту є 30.11.2016 року, а тому вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором без врахування положень укладеного між сторонами Договору про реструктуризацію заборгованості є необґрунтованим і передчасним, оскільки умовами договору про реструктуризацію боргу змінені зобов»язання відповідача та розмір суми боргу. За даних обставин підстав для задоволення позову суд не вбачає. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України, і в зв»язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed