Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію посилаючись на те, що з 01.01.2019 року на виконання пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про ринок електричної енергії» ПАТ « Полтаваобленерго » відокремило зі свого складу постачальника електричної енергії ТОВ « Полтаваенергозбут», яке згідно отриманої ліцензії здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам та є окремою юридичною особою. [PERSON] є споживачем електричної енергії та перебуває у договірних відносинах з ТОВ « Полтаваенергозбут » Полтавського центру обслуговування споживачів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані послуги з електропостачання, чим порушує права ТОВ ТОВ « Полтаваенергозбут ». За період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4041,63 грн. Просили стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4041,63 грн та понесені судові витрати в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 22.04.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання. В судове засідання представник позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» в період з 01 січня 2019 року по 01.04.2019 року надавав послуги з електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 4041,63 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєсту заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.01.2020 року №197281729. Оскільки відповідач покладені на нього, як споживача обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за користування електроенергією за період з 01 січня 2019 року по 01 квітня 2019 року в розмірі 4041,63 грн. З цих підстав позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved