Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання договору, повернення суми попередньої оплати та стягнення моральної шкоди. Позов мотивував тим, що 26.06.2015 року, в між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №000568, згідно якого відповідач, як постачальник, зобовязувався передати товар згідно бланку замовлення, а саме меблі для кухні, у власність покупцеві. Позивачем було здійснено попередню оплату та передано [PERSON] суму в розмірі 20\~000 грн. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. Позивачем було направлено лист-вимога про виконання зобовязань, на яку відповіді не отримано. 10.11.2015 року [PERSON] було складено розписку про повернення коштів, отриманих в якості попередньої оплати в строк до 13.11.2015 року. Однак, добровільно кошти не повернуто, умови договору не виконано. А тому, просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 20\~000 грн., 5 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили вимоги позову, окрім заявлених вимог просили суд розірвати укладений договір купівлі-продажу №000568. Первісні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився повторно поспіль, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи за місцем його реєстрації. Заяви про розгляд справи у його відсутності відповідач не подавав. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Згідно вимог ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.525 даного Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 26 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №000568, згідно умов якого [PERSON], як постачальник, зобовязувався передати у власність покупцеві товар (кухонні меблі), а покупець зобовязувався прийняти товар і сплатити за нього грошові кошти на умовах і в порядку, передбаченому умовами договору. Асортимент і кількість товару попередньо погоджені сторонами і передбачені в бланку замовлення (а.с. 3). На виконання умов договору, в частині оплати вартості товару позивачем було сплачено кошти в якості попередньої оплати в розмірі 20\~000 грн. Відповідачем кошти в зазначеному розмірі отримано, що підтверджується особистим підписом в договорі. Тобто, покупцем було виконано умови договору щодо попередньої оплати і сплачено кошти передбачені п. 5.4 Договору в розмірі 20 000 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частина 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що відповідачем як продавцем (постачальником) були допущені істотні відступи від умов договору, зобовязання за договором не виконані в установлений строк, в звязку з чим позивач як покупець має право вимагати, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. Зі складеної [PERSON] розписки від 10.11.2015 року встановлено, що відповідач визнаючи неналежне виконання з його сторони умов укладеного договору, по виготовленню кухні, зобовязувався повернути кошти в розмірі 20\~000 грн. до 13.11.2015 року (а.с 4).. Оскільки відповідач по теперішній час не виконав взятих на себе зобовязань щодо передачі товару покупцеві та повернення коштів, то суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору та повернення коштів обґрунтована і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 79,84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, повязаними з розглядом справи. Дані витрати повинні відповідати вимогам передбаченим у Постанові КМУ від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Однак в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки адвоката щодо розміру витрат за надану ним правову допомогу, суду представлено лише укладений між [PERSON] та [PERSON] договір № 21/12/15 про надання адвокатських послуг. А тому, вимога про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2000 грн. до задоволення не підлягає. Вимога позову про відшкодування моральної шкоди є безпідставною, так як право на таке відшкодування споживач має лише в разі заподіяння моральної шкоди небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в установленому законом розмірі

Outcome: partial