Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючи на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], отримував житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який був балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого станом на 31 грудня 2014 року за період з жовтня 2012 року по 14 лютого 2013 року становить 908 грн. 09 коп. Окрім того, ним ставиться вимога про стягнення 197 грн. 17 коп. - індексу інфляції та 45 грн. 53 коп. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього - 1 150 грн. 79 коп. В судове засіданні позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити, відповідач їх визнав, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], отримував житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який був балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого станом на 31 грудня 2014 року за період з жовтня 2012 року по 14 лютого 2013 року становить 908 грн. 09 коп. (а.с.4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15). В подальшому ТОВ «Перший український експертний центр» згідно Акту приймання-передачі від 14 лютого 2013 року передав на баланс обслуговування ОСББ «Заріччя Урлівська, 34 а» житловий будинок по [ADDRESS]. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в період з жовтня 2012 року до 14 лютого 2013 року щоденно надавались житлово-комунальні послуги. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальні послуги із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за період з жовтня 2012 року до 14 лютого 2013 року 908 грн. 09 коп. (а.с.7-10). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача 197 грн. 17 коп. - індексу інфляції та 45 грн. 53 коп. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього - 1 150 грн. 79 коп., яка підлягає задоволенню. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved