Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач Державне територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення несплаченої позики, посилаючись на те, що 23 травня 2008 року на підставі договору - зобов'язання відповідач [PERSON] отримала 60000 грн. позики строком на 15 років, з кінцевим терміном повернення 01.07.2023 року, та зобов'язалася на протязі 15 років, з 01.07.2008 року по 01.07.2023 року щомісячно сплачувати по 340 грн. позики. Наказом від 27.06.2014 року №100-ос [PERSON] звільнена з роботи, а оскільки п.3 договору - зобов'язання передбачено, що при звільненні з роботи позика повертається в повному обсязі, просить стягнути з відповідача 33947,01 грн. неповерненої позики та сплачений судовий збір. Представник позивача Тригуб О.О. в судовому засіданні змінив позовні вимоги, оскільки відповідач частково сплатила позику і просить стягнути з відповідача 32596,62 грн. несплаченої позики та понесені судові витрати. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнали частково погодившись з сумою боргу, однак просять в позові відмовити, так як відповідачка не порушувала умов договору і погоджується сплачувати щомісячні платежі. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що змінені позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Згідно договору - зобов'язання від 23 травня 2008 року, укладеного між Тернопільською дирекцією залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» та [PERSON], остання отримала 60000 грн. позики на капітальний ремонт житлового будинку, строком на 15 років, з кінцевим терміном повернення 01.07.2023 року. Згідно п.2 даного договору, [PERSON] зобов'язалася сплачувати позику щомісячно рівними частинами на протязі 15 років, починаючи з 01.07.2008 року по 01.07.2023 року по 340 грн. шляхом утримання із заробітної плати. Відповідно до ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав, надавши відповідачу позику в розмірі 60000 грн. Згідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно п.3 договору - зобов'язання від 23 травня 2008 року, при звільненні з роботи позичальник зобов'язується повернути позику в повному обсязі. Наказом Тернопільської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» №100/ос від 27.06.2014 року [PERSON] звільнена з роботи з посади начальника станції з 29.06.2014 року за власним бажанням. Листом №ДН-2/28 від 08.07.2014 року позивач звертався до відповідача з вимогою про необхідність повернення позики в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] суму позики в повному обсязі не повернула. Згідно довідки №67 від 13.08.2014 року станом на 12 серпня 2014 року заборгованість [PERSON] становить 33947,07 грн. В судовому засіданні представник позивача вказав, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 32596,62 грн. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором-зобов'язанням від 23 травня 2008 року не виконала і після звільнення з роботи суму позики в повному обсязі не повернула. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо повернення позики, та вважає, що змінені позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача неповернену позику в розмірі 32596,62 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 325,96 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved