Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача, розмір яких збільшив заявою від 12.10.2016 року, та просить стягнути з відповідача на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 16588 грн. 04 коп. разом з витратами на проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 4591 грн. 91 коп., три відсотки річних у розмірі 369 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 855 грн. 77 коп., а також судові витрати, що складаються із витрат на оплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. та правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2015 року о 13 год. 50 хв. на вул.Личаківській в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та його автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], яким на той час він і керував. Внаслідок зазначеної пригоди його автомобіль отримав значні технічні пошкодження. Винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року було визнано [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність винного водія на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем - ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу від № АІ/2868908, тому він звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, страховик всупереч положенням ч.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без узгодження із ним розміру страхового відшкодування, виплатив йому лише 18471 грн. 95 коп. Не погоджуючись із таким розміром страхового відшкодування, ним було залучено з власної ініціативи судового експерта, згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу без врахування ПДВ, становить 35059 грн. 99 коп. Вказаний висновок експерта разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 29.03.2016 року в недоплаченому розмірі 16588 грн. 04 коп. ним було надіслано страховику та вручено 08.04.2016 року. Однак, в 90-ий строк, визначений ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», йому ці кошти виплачені не були, як і не відшкодовано вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1 000 грн. При цьому жодних мотивів не виплати страхового відшкодування у повному розмірі наведено не було. А тому вважає, що відповідач свої зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого недоплачена сума страхового відшкодування, вартість експертного дослідження підлягають стягненню із відповідача разом з пенею та іншими штрафними санкціями. В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, вважає, що пеня, три відсотки річних та інфляційні нарахування підлягають стягненню не після спливу 90-и денного строку визначеного ст.36 Закону, а з 15.01.2016 року, оскільки виплативши 14.01.2016 року лише частину страхового відшкодування відповідач тим самим відмовив йому у виплаті решти належного йому страхового відшкодування. Оскільки ним розраховано розмір пені за період з 15.01.2016 року по 12.10.2016 року в сумі 4591 грн. 91 коп., три відсотки річних за цей же період в сумі 369 грн. 00 коп., а інфляційні нарахування за період з 15.01.2016 року по 31.05.2016 року в сумі 855 грн. 77 коп., тому просить позов задоволити повністю. Понесені ним судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні 08.11.2016 року представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з аналогічних підстав. В останнє судове засідання ні позивач, ні його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача поступила заява (а.с.101) про завершення розгляду справи у її відсутності. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності представника відповідача. Згідно з поданими письмовими запереченнями, відповідач вважає, що у нього не має підстав для сплати позивачу додаткової суми в якості страхового відшкодування за заподіяну шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю із застрахованим автомобілем, оскільки ними у відповідності із вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» належно оцінено заподіяну майну позивача шкоду, і виплачено таку у встановленому законом порядку та строки. При цьому, страхова виплата у встановленому порядку була зменшена на суму ПДВ відповідно до вимог ст.36 Закону, так як позивач просив здійснити страхове відшкодування безпосередньо на його користь. В частині представленого позивачем висновку судового експерта, то такий вважають не може бути взятий до уваги судом, як належний доказ у справі, оскільки огляд автомобіля експертом проводився за їх відсутності та винуватця ДТП, а також у вартість відновлювальних робіт включено ряд деталей, які не відносяться до дорожньо-транспортної пригоди та їх заміна не є необхідною. За таких обставин переконаний, що у них не виникало обов'язку по виплаті позивачу додаткових сум страхового відшкодування, а відтак і підстав для стягнення будь-яких штрафних санкцій, неустойки немає. Крім цього, заперечує щодо застосування до них штрафних санкцій, передбачених ст.625 ЦК України з метою уникнення подвійної відповідальності страховика та у зв'язку із тим, що на правовідносини, що виникають з підстав завдання шкоди, дія ст.625 ЦК України не поширюється. До даних правовідносин може застосовуватися виключно положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими передбачено відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у вигляді неустойки. Крім цього, вважає безпідставними вимоги про стягнення із них 1000 грн. - вартості послуг за проведення експертного дослідження, оскільки таке право у позивача виникає виключно з підстав визначених ст.34 Закону у випадку якщо у визначений законом строк страховик не забезпечив явку свого представника за місцем знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак, пошкоджений автомобіль представником страховика належним чином оглядався 11.11.2015 року з участю позивача, про що складено протокол огляду, а тому вважає, що підстав для стягнення вартості експертного дослідження із них у позивача не має. У зв'язку із наведеним, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позовні вимоги задовольняє частково з таких підстав. Судом встановлено, що 09.11.2015 року о 13 год. 50 хв. на перехресті вул.Личаківська-Корольова в м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON], в ході якої автомобілю позивача було заподіяно значних технічних пошкоджень. Згідно з постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року (а.с.9) винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] При цьому, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу № АІ/2868908 від 04.01.2015 року. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Зокрема, ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як встановлено судом, після настання дорожньо-транспортної пригоди, власник автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», що зазнав технічних пошкоджень - [PERSON], у відповідності до вимог та в порядку передбаченому ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 11.11.2015 року подав у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» заяву про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце 09.11.2015 року. В подальшому, 07.12.2015 року пошкоджений автомобіль позивача на замовлення відповідача оглядався спеціалістом, оцінювачем [PERSON] з участю позивача та представника ПАТ «СК «Універсальна», про що складено протокол огляду транспортного засобу № 2489/15 (а.с.76-77). Після цього, як вбачається із квитанції від 14.01.2016 року за № 047Z41480 (а.с.37), відповідачем виплачено позивачу через систему «Аваль експрес» страхове відшкодування у розмірі 18471 грн. 95 коп. Крім цього, на замовлення позивача, судовим експертом [PERSON] складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 13.01.2016 року (а.с.12-36), згідно з яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], без врахування податку на додану вартість, становить 35059 грн. 99 коп. У своїх запереченнях відповідач не визнав розмір вказаного позивачем страхового відшкодування, вважає, що такий правильно має визначатися виходячи з їхньої оцінки вартості відновлювального ремонту в сумі 18749 грн. 03 коп., здійсненою на підставі звіту про оцінку автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], від 08.12.2015 року (а.с.70-75), зменшеної на суму ПДВ. А тому переконаний, що виплачена ними сума страхового відшкодування відповідає реальній сумі збитків на відшкодування яких позивач має право. Дійсно, з аналізу положень п.33.3 ст.33 та п.34.2, 34.3 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випливає обов'язок відповідача, як страховика, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а у позивача, як власника пошкодженого майна, протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Крім цього, п.34.4 Закону передбачено право позивача на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. При цьому, п.36.1 Закону визначено, що страховик,

Outcome: approved