Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що йому належить домоволодіння № 104 по вул. Мольєра в м. Дніпрі. В належному йому домоволодінні зареєстровані та проживають відповідачі по справі, які є колишніми власниками вказаного домоволодіння. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням звільнити вказаний будинок, однак навіть до будинку він потрапити не зміг. Подальше збереження реєстрації відповідачів змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті за комунально-житлові послуги даного будинку, а також обмежує його права, як власника. У звязку з цим просить суд, усунути йому перешкоди у користуванні власністю, виселити відповідачів з домоволодіння, позбавити ъх права користування житловим будинком. Позивач до судового засідання не зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, просив суд слухати справу у його відсутність про, що надав письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі є власником № 104 по вул. Мольєра в м. Дніпрі на підставі свідоцтва серії НМХ 897587 про право власності на майно посвідченого 27 грудня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим № 3816, що підтверджується свідоцтвом , зареєстрованим 27.12.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером запису про право власності 24212052, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 145221812101, що підтверджується Витягом з Держреєстру (індексний номер витягу 109417272 від 28.12.2017 року). Дане свідоцтво видане на підставі акта про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26 грудня 2017 року. У вищевказаному домоволодінні зареєстровані та проживають відповідачі по справі, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 4 від 05.09.2017 року,чим перешкоджають позивачу у користуванні його майном та заважають проживати у спірному домоволодінні. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таким чином, своїми діями відповідачі грубо порушують права позивача, всупереч вимогам діючого законодавства. Адже відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що вказує на те, що цьому праву власника відповідає зобов'язання інших осіб утримуватися від порушення його правочинності. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Таким чином виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Таким чином права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. Передбачаючи право власника жилого будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України. Частина ж 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. З огляду на вищевикладене, колишній власник даного домоволодіння відповідач по справі [PERSON] втратив право власності на домоволодіння № 104 по вул. Мольєра в м. Дніпрі, а отже її члени сімї, в даному випадку відповідач по справі, [PERSON] втратила право користування даним будинком та підлягає виселенню. У відповідності до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до вищенаведених норм задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення є підставою для зняття такої особи з реєстрації. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки виселення є різновидом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. з кожного.

Outcome: partial