Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затриманні виконання рішення про поновлення на роботі з 29.02.2012 по 14.06.2012 у сумі 13023 (тринадцять тисяч двадцять три) грн. 50 коп.. Свій позов аргументував тим, що він розпорядженням Жмеринського міського голови Трахтенберга З.В. від 31.08.2011 №76-рк був звільнений з посади директора комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок», яку займав на підставі контракту з 18.04.2008, за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. 28.02.2012 в справі за його позовом, рішенням Вінницького апеляційного суду його поновлено на посаді директора вищевказаного ринку з 01.09.2011 та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2011 по 28.02.2012 в сумі 19009,20 грн.. 31.05.2012 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вищевказане рішення апеляційного суду залишена без змін. 14.06.2012 секретарем Жмеринської міської ради Крайніком Е.І. в добровільному порядку позивач був поновлений на посаді директора комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок». Оскільки частина вимушеного прогулу з період часу з 31.08.2011 по 28.02.2012 йому була оплачена, залишилась неоплаченою частина вимушеного прогулу до 14.06.2012. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Представник третьої особи через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони та третя особа надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач та третя особа позов визнали повністю і визнання ними позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі ст. 236 вищевказаного Кодексу, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що рішенням від 28.02.2012 Апеляційного суду Вінницької області, яке залишено без змін ухвалою від 31.05.2012 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивача [PERSON] поновлено на посаді директора комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок» з 01.09.2011; стягнуто на користь позивача з комунального підприємства середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2011 по 28.02.2012 в сумі 19009,20 грн. (а.с.13-14, 15, 17), що у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. 14.06.2012 розпорядженням №67-рк секретаря Жмеринської міської ради Крайніка Е.І. [PERSON] в добровільному порядку був поновлений на посаді директора комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок» (а.с.11). Згідно довідки від 04.03.2014 №25 комунального підприємства Жмеринської міської ради «Міський привокзальний ринок» загальна сума компенсації за час вимушеного прогулу [PERSON] з 28.02.2012 по 14.06.2012 становить суму в розмірі 13023,50 грн. (а.с.16), що у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 233, 236 КЗпП України,

Outcome: approved