Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання синів [PERSON] та [PERSON], з 650 грн. на кожну дитину до 350 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з початку 2016 року розірвав стосунки з попереднім роботодавцем, де працював неофіційно, і з цього часу ніде не працює, не отримує доходів та заробітку та не може влаштуватися на роботу. Крім того, на його утриманні перебуває дружина, яка ніде не працює, та донька Софія. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просить зменшити розмір аліментів з 650 грн. на кожну дитину до 500 грн. на кожну дитину. Пояснив, що позивач не має постійної роботи, лише випадкові доходи. Дружина ніде не працює, часто хворіє. Крім того, утримує дитину від другого шлюбу та допомагає хворій матері. Через відсутність стабільного заробітку не в змозі сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та пояснила, що позивач, крім сплати аліментів, не надає ніякої допомоги на утримання дітей, не спілкується з ними, не відвідує їх. Вона не може знайти постійну роботу, проживає з батьками, які допомагають в утриманні дітей. Старший син хворіє та потребує щоденного вживання ліків і проведення кожних три місяці планових обстежень. Представник відповідача пояснила, що всі обставини, на які покликається позивач, були враховані при встановленні розміру аліментів рішенням суду. Змін у матеріальному, сімейному стані позивача чи погіршення стану його здоровя не відбулося. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені по справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивач має двох неповнолітніх синів від шлюбу з відповідачем, який розірвано в 2011 році. Рішенням Рівненського міського суду від 1 квітня 2015 року ( справа № 569/3460/15-ц ) з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 650 грн. на кожну дитину. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На момент призначення аліментів судом було враховано, що позивач не мав постійного місця роботи, мав неповнолітню доньку Софію від іншого шлюбу, працездатний, а також взято до уваги стан здоровя спільних з відповідачем дітей. Позивачем не надано доказів зміни його матеріального, сімейного стану чи стану здоровя. Покликання представника позивача на витрати, які несе позивач на допомогу хворій матері, суд до уваги не приймає, оскільки відсутні докази понесення таких витрат саме позивачем. За відсутності розрахунку отримуваних позивачем доходів та здійснених витрат суд не має можливості оцінити його матеріальний стан та наявність чи відсутність можливості сплачувати аліменти у встановленому судовим рішенням розмірі. Позивач не є інвалідом, отримує дохід від тимчасових заробітків, що підтвердив в судовому засіданні представник позивача. В той же час неповнолітній Максим має захворювання щитовидної залози та потребує лікування. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed