Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 17.12.2013 року він та відповідач уклали договір позики грошових коштів, відповідно до умов я кого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 7700 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути суму боргу до 16.12.2014 року. На підтвердження отримання коштів, відповідачем власноручно була написана розписка з його підписом, кошти були передані в присутності свідка [PERSON] підпис якого є також у розписці. Відповідач повернув лише 150 доларів США, а решту позичених коштів в добровільному порядку не повертає, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Станом на 29.07.2015 року курс української гривні до американського долара, згідно курсу НБУ, складає 2203,9591 гривень за 100 американських долари, таким чином сума боргу відповідача складає 166 398,91 грн. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 26.08.2015 року та оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» з викликом до суду на 23.09.2015 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по таких підставах. Так, судом встановлено, що 17.12.2013 року позивач та відповідач уклали договір позики грошових коштів, відповідно до умов я кого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 7700 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути суму боргу до 16.12.2014 року. На підтвердження отримання коштів, відповідачем власноручно була написана розписка з його підписом. Кошти були передані в присутності свідка [PERSON] підпис якого є також у розписці. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В обумовлені у договорі позики строки повернення отриманих в борг коштів відповідач не виконав своїх зобов'язань, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем у строки та порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що оригінал договору позики грошових коштів, який знаходився у позикодавця, свідчить про невиконання позичальником умов договору позики. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідач повернув позивачу лише 150 доларів США, а решту позичених коштів в добровільному порядку не повертає, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Враховуючи вище наведе, суд вважає, що позивач, як, позикодавець, має право вимагати повернення боргу в розмірі 166 398,91 грн., так як курс гривні встановлений НБУ станом на 29.07.2015 року, до 100 євро становить 2203,9591 грн., а тому 7550 х 2203,9591 = 166 398,91 грн. Разом з тим, суд вважає задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат в розмірі 420 грн. за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», оскільки позивач довів документально його сплату. На підставі викладеного,

Outcome: approved