Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.02.2013р. між ним та відповідачем був укладений договір безвідсоткової позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти на особисті потреби в розмірі 90 000,00 грн. та зобов'язався погашати позивачку з квітня 2013р. рівними частинами шляхом утримання грошових коштів із зарплати. Строк виконання зобов'язання встановлений сторонами - до 01.04.2016р. станом на 14.10.2014р. із заробітної плати відповідача було утримано в рахунок погашення позики - 51 632,54 грн. Наказом № 268-к від 14.10.2014р. відповідач був звільнений за власним бажанням. З цього часу погашення позики він не здійснював. Просить стягнути з відповідача на користь позивача залишок неповернутої позики - 38 367,46 грн. , 3% річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання - 1 952,79 грн., інфляційні втрати - 9 006,21 грн. та понесені судові витрати - 1600 грн. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2017 провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 17.01.2018 року. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 28.03.2018р. відкрито спрощене позовне провадження за даним позовом та відповідачу наданий строк для подання заперечень та відзиву. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує повністю, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) гроші або інші речі, певні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики) або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Договір вважається укладеним з моменту передачі грошей або речей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України вбачається, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш чим у десять разів перевищує встановлений законом розмір не оподатковуваного податком мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, здійсненим належним чином. Відповідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Факт знаходження розписки у позивача свідчить про те, що він є кредитором. З договору займу б/н від 13.02.2013р. вбачається, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» надав займ відповідачу [PERSON] в сумі 90 000,00 грн. на особисті потреби зі строком повернення до 01.04.2016р. (а.с.8-9). З розрахункових листків працівника [PERSON] за період з квітня 2013р. по жовтень 2014р. вбачається, що з нього в рахунок погашення займу утримано із заробітної плату грошову суму в розмірі 51 632,54 грн. (а.с.11-16). З наказу № 268-к від 14.10.2014р. вбачається, що [PERSON] звільнений з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з 14.10.2014р. за власним бажанням. (а.с.21). Згідно довідки ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від 27.09.2017 року № 2193 вбачається, що залишок заборгованості відповідача перед позивачем складає = 38 367,46 грн. Відповідно до статті 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора повинен виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Борг до цього часу не повернутий відповідачем. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення складає - 1 952,79 грн., та інфляційні втрати - 9 006,21 грн. (а.с.23-27). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу в розмірі - 38 367,46 грн., три процента річних - 1 952,79 грн, інфляційні втрати - 9 006,21 грн. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки по справі у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved