Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 травня 2015 року в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області померла мати позивача [PERSON] у віці 86 років, про що 8 травня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 9. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 253685 видане 8 травня 2015 року видане виконкомом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області. За життя мати - [PERSON] залишила заповіт на імя [PERSON] в якому зробила таке розпорядження «все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла дочці - [PERSON], [INFO]». Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області 09.01.2012 року та зареєстрований в реєстрі за №4. Відповідно до довідки Кищенецької сільської ради від 16.06.2015 року № 415 спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори зави про відмову від прийняття спадщини, про що зазначено у постанові нотаріуса від 17.12.2015 року. Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, про що свідчить також витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. 23.06.2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, після смерті матері [PERSON], померлої 7 травня 2015 року, проте не може отримати в нотаріальні конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 17.12.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. У звязку з цим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок оскільки отримати правовстановлюючий документ можливості не має,так як мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, порушення державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності не має, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Кищенецької сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 07 травня 2015 року в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області померла мати [PERSON] у віці 86 років, про що 8 травня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 9. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 253685 видане 8 травня 2015 року видане виконкомом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області(а.с.6). Судом встановлено , що за життя [PERSON] залишила заповіт на імя [PERSON] (а.с.7, 8). Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області 09.01.2012 року та зареєстрований в реєстрі за №4. Відповідно до довідки Кищенецької сільської ради від 16.06.2015 року № 415 спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Судом також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори зави про відмову від прийняття спадщини, про що зазначено у постанові нотаріуса від 17.12.2015 року (а.с.10). Крім того позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, про що свідчить також витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.11). Судом встановлено факт звернення 23.06.2015 року позивачем до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Кищенці, Маньківського району Черкаської області, після смерті матері [PERSON], померлої 7 травня 2015 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 17.12.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.10). Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, порушення державних будівельних норм не виявлено, заперечень щодо визнання права власності не має (а.с.21). Також встановлено, що за заявою позивача було виготовлено технічний паспорт (а.с.12-15). Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст.1216\~ Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст .1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦКУ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Отже спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиця позивач є власником майна в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати його у звязку зі смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved