Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про відшкодування збитків. Позовну заяву мотивував тим, що після отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, йому стало відомо що 07.07.2016 року право оренди земельної ділянки за кадастровим номером : 7120689700:03:001:0544, яка належить позивачу, було зареєстроване за відповідачем на підставі договору оренди від 05.07.2016 року №7 на 30 років. Позивач вищезазначеного договору не укладав ні самостійно, ні через довірених осіб, відповідно у позивача був відсутній примірник такого договору. Жодних листів з пропозицією укласти такий договір позивачу не надходило, за таких обставин, жодної відповіді про прийняття пропозиції також не направлялось. У зв`язку з цим позивач звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області з позовом про визнання недійним договору оренди належної позивачу земельної ділянки. Крім того, позивач звернувся до Драбівського відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо підробки договору оренди. Саме в рамках кримінального провадження позивач отримав копію договору оренди землі від 05.07.2016 №7, укладеного між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Ольга». 18 лютого 2019 року рішенням Драбівського районного суду Черкаської області по справі №692/202/17 позов [PERSON] задоволено та визнано недійсним договір оренди землі від 05.07.2016 року №7. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 29.05.2019 року рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18.02.2019 року залишено без змін. 01.07.2019 року на виконання рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18.02.2019 року по справі №692/202/17, державним реєстратором було проведено скасування державної реєстрації договору оренди землі від 05.07.2016 №7. Враховуючи, що договір оренди в судовому порядку визнаний недійсним, відповідач у встановленому законом порядку права оренди землі не набув, а відтак, починаючи з 07.07.2016 року по 01.07.2019 року використовував земельну ділянку без достатньої правової підстави. Позивач зазначає, що у зв`язку з безпідставним використанням відповідачем земельної ділянки, яка належить позивачеві, останньому було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди - неодержаного доходу у вигляді плати за використання відповідачем земельної ділянки, яку просив стягнути на свою користь, а крім того моральну шкоду. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 13.04.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що вважає що вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. З часу створення СФГ «Ольга» позивач набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120689700:03:001:0544, яку передав у безоплатне користування ФГ «Ольга», про що позивачем було стверджено при розгляді цивільної справи №692/202/17 за його позовом до ФГ «Ольга» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації. СФГ «Ольга» використовувала земельну ділянку позивача у період зазначений позивачем. 16 березня 2020 року позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому збитків за період з 05.07.2016 по 01.07.2019 року в зв`язку з неправомірним, на його думку, використанням його земельної ділянки СФГ «Ольга». На час пред`явлення вимоги, земельна ділянка вже була передана позивачеві у користування. Відповідач зазначає, що наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання позивачем прибутку не є підставою для його стягнення. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 затверджено порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, тому саме ним визначається розмір збитків власникам землі та землекористувачам. Посилання позивача на неправомірні дії СФГ «Ольга», які спричинили йому моральної шкоди є надуманими, так як будь-яких доказів про неправомірність дій СФГ «Ольга» позивачем не надано. В зв`язку з вищевказаним, просить відмовити позивачу у задоволені позову. Позивач подав відповідь на відзив, у якому вказував, що та обставина що позивачем було передано у безоплатне користування відповідачу земельної ділянки не відповідає дійсності. Крім того, відповідачем до відзиву не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] передав належну йому земельну ділянку у безоплатне користування СФГ «Ольга». Позивач доводить наявність упущеної вигоди шляхом подання належних і допустимих доказів, які підтверджують можливість позивача, якщо б його право на вільне користування, розпорядження земельною ділянкою, яка йому належить не було порушене СФГ «Ольга» отримати дохід від надання в оренду своєї земельної ділянки. Саме неправомірні дії відповідача, які призвели до позбавлення можливості [PERSON] користуватися земельною ділянкою стали єдиною і достатньою причиною, через яку [PERSON] не отримав прибуток від надання в оренду своєї земельної ділянки. Крім того, позивач просив проводити судове засідання по справі з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 26.05.2020 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №041763, виданого на розпорядження Драбіської районної державної адміністрації від 03.11.2003 року №482 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, кадастровий номер 7120689700:03:001:0544. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18.02.2019 року по справі № 692/202/17 визнано недійсним укладений між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Ольга» договір оренди землі від 05.07.2016 №7, земельної ділянки площею 2,6272 га, кадастровий1 номер 712068700:03:001:0544, яка розташована на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований державним реєстратором Дятченко Ю.Г. виконавчого комітету Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області згідно з рішенням про державну реєстрацію №30432025 від 13.07.2016 року та скасовано державну реєстрацію речового права Селянським (фермерським) господарством «Ольга» на оренду земельної ділянки, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,6272 га, кадастровий номер 7120689700:03:001:0544, яка розташована на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та перебуває у власності орендодавця [PERSON] , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30432025 від 13.07.2016, що підтверджується копією рішення. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 28.05.2019 у справі №22-ц/793/721/19 рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Селянського (фермерського) господарства «Ольга», державного реєстратора виконавчого комітету Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області та виконавчого комітету Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації залишено без змін, що підтверджується копією постанови. 01.07.2019 року на виконання рішення Драбівського районного суду Черкаської області по справі №692/202/17 від 18.02.2019 року державним реєстратором було проведено скасування державної реєстрації договору оренди землі від 05.07.2016 №7. 16.03.2020 року [PERSON] звернувся до Селянського (Фермерського) господарства «Ольга» з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, у зв`язку з безпідставним використанням СФГ «Ольга» належної йому земельної ділянки з 05.07.2016 року по 01.07.2019 року, що підтверджується копією вимоги та копією квитанції про відправлення цінного листа з описом вкладення у цінний лист від 16.03.2020 року. Факт користування Селянським (Фермерським) господарством «Ольга» земельною ділянкою позивача в період з 07.07.2016 року по 01.07.2019 року відповідачем визнається, сумнівів у добровільності їх визнання у суду не має, тому відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України даний факт не потрібно доводити окремими доказами. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов?язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження було результатом поведінки набувача чи потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також застосовується до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Суд вважає, що оскільки відповідач користувався земельною ділянкою позивача, доказів про наявність будь-яких правових підстав для користування вказаною землею не надав, також суду не надано доказів про здійснення компенсації позивачу за користування його земельною ділянкою, тому суд вважає, що позивач з огляду на вищевказані норми закону зазнав збитків у вигляді упущеної вигоди. Обставини на які вказує відповідач, а саме, що при розгляді іншої справи позивач вказував що надав земельну ділянку в безоплатне користування, правового значення при вирішенні даного спору не мають, тому суд не бере їх до уваги. Позовні вимоги щодо розміру упущеної вигоди позивач мотивує наступним. Згідно з листом Відділу Держгеокадастру у Драбівському районі від 23.12.2019 №29-23-0.240-160/102/19, згідно технічної документації по складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП ім. Куйбишева с. Яворівка Драбівського району Черкаської області та розпорядженням Драбівської районної державної адміністраціївід 26.12.2003 року №563 середній розмір та вартість земельної ділянки (паю) по Яворівській сільській раді становить 2,49 умовних (кадастрових) гектарів вартістю 12025,83 грн., станом на 01.01.2016 року вартість становить 101278,85 грн., станом на 01.01.2017 року вартість становить 101278,85 грн., станом на 01.01.2018 року вартість становить 101278,85 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7120689700:03:001:0544, яка належить [PERSON] становить 95625,97 грн., що підтверджується копією листа Відділу у Драбівському райрні Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.02.2020 року. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо СФГ «Ольга» станом на 04.12.2018 року відповідачем укладено 22 договори оренди землі, земельні ділянки по яких знаходяться на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, при чому з умови договорів оренди землі, які укладені у 2006 році з 17 орендодавцями містять розмір оренди 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а договори оренди землі, які укладені у 2017 році з 5 орендодавцями місять умови розміру оренди 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Суд погоджується з позивачем, що за звичайних умов за умови передання земельної ділянки в оренду відповідачу він би міг отримати орендну плату на рівні визначеному в договорах оренди землі, які укладались з іншими орендодавцями на аналогічні земельні ділянки в тій же місцевості і в той же період. Проте, в розрахунку наведеному в позові за 2016, 2017, 2018 роки позивач необґрунтовано збільшує середній розмір та вартість земельної ділянки (паю) на розмір власної земельної ділянки, оскільки і його земельну ділянку необхідно прирівняти до даних про середню вартість земельної ділянки (паю). Відтак, виходячи з отриманих даних про розмір вартості земельної ділянки (паю) позивач міг би отримати наступний дохід: за 6 місяців 2016 року : 101278,85/100х5%/2=2531,9 грн., за 2017 рік : 101278,85/100х10%=10127,8 грн., за 2018 рік : 101278,85/100х10%=10127,8 грн., за 6 місяців 2019 року : 95625,97/100х10%/2=4781,3 грн., а всього 27569 грн. Суд вважає, що позивачем не доведено, що дії відповідача по користуванню його земельною ділянкою спричинило йому моральну шкоди. Крім того, відповідно до ст.13 Конституції України, ч.4 ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов?язує. Позивач, будучи власником земельної ділянки, виходячи в властивостей самого майна, не був позбавлений можливості вчасно вжити заходів щодо недопущення використання його майна без його згоди іншими особами, проте з невідомих суду причин цього не зробив. Відтак негативні наслідки у вигляді можливої моральної шкоди покладаються на самого позивача, і підстав їх відшкодування за рахунок відповідача суд не вбачає. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial