Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини не склалися і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка залишила проживати сина із позивачем та виїхала невідомо куди. На протязі більше п`яти років вона не телефонувала, не цікавилася сином, не вітала його на дні народження. На даний час відповідачка вимагає, щоб син проживав разом з нею, хоча власного житла немає, вона не працює, а саме головне, син не бажає з нею зустрічатися. Позивач має власне житло, стабільний дохід, позитивно характеризується. А тому позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду, просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] біля батька- [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Оскільки від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, винести рішення з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного: рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.9). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідок відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №3488 та №3489 від 03.09.2020, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , була знята з реєстрації місця проживання з адреси [ADDRESS] з 09.02.2017 року (а.с.12,13). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1995 року, кв. [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності в рівних частках кожному власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно договору дарування від 16 березня 2009 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] (а.с.15,16). Згідно довідок Могилів-Подільської міськрайонної філії Вінницького ОЦЗ, Управління праці та соцзахисту населення від 03.09.2020, ГУ Пенсійного Фонду України у Вінницькій області від 03.09.2020 [PERSON] знаходиться на обліку та отримує дохід (а.с.17,18,19). Згідно характеристики голови ОСББ «Стависька77», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає з 1979 року за адресою [ADDRESS] . Як мешканець будинку дисциплінований, законослухняний. Алкоголь не вживає, не конфліктний. Виховує самотужки сина [PERSON] , [INFO] , чуйний і дбайливий батько (а.с.11). Згідно довідок НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 ліцей №51 від 09.09.2020 та №90 від 15.09.2020, [PERSON] навчається в 2-В класі НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 ліцей, регулярно відвідує заняття,, завжди охайний, доглянутий. Бабусі дитини спілкуються з педагогами, цікавляться шкільним життям дитини. Батько теж цікавиться успіхами сина. Мати [PERSON] контакту з школою не підтримує, з вчителями не спілкується (а.с.20,21). Відповідно до вимог ст.160 СК України «місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини». Відповідно до норм Сімейного Кодексу України сімейні відносини будуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства і мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У п.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Особливе значення має питання про місце проживання дітей за умови окремого проживання батьків. Вирішення цього питання може істотно впливати на обсяг здійснення батьківських прав одним із батьків, оскільки більш повно повноваження з виховання дитини виконує той із батьків, з яким залишається проживати дитина. Причиною окремого проживання батьків може стати розірвання їх шлюбу або інші обставини, наприклад вимушене проживання в різних населених пунктах тощо. За окремого проживання батьків місце проживання їх неповнолітніх дітей відповідно до ст. 160 СК визначається за згодою батьків. За відсутності такої згоди спір між батьками щодо місця проживання дітей може вирішуватися судом на вимогу одного з них. Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області №363 від 30.12.2020 затверджено висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, яким визнано за доцільне визначити місце проживання дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Ніяких виняткових обставин, які б свідчили про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків судом не встановлено. При розгляді справ щодо місця проживання дитини судом насамперед враховуються інтереси самої дитини, а саме: сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи вищевказані обставини справи суд вважає, що інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , буде відповідати визначення місця його мешкання разом з батьком [PERSON] , оскільки на даний час дитина проживає з батьком, який забезпечує дитині належні умови для проживання, розвитку та навчання, що відповідає вимогам ст.150 Сімейного кодексу України та не суперечить інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків. Приймаючи рішення по справі, суд бере до уваги, що мати усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню свого малолітнього сина.

Outcome: approved