Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON]. В обґрунтування позову покликається на те, що 19 січня 2017 року померла матір позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Вказує, що 23.08.2013 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Вказує, що позивач багато років проживає разом із своєю сімєю в Італії, допомагав маері матеріально та фінансово, підтримував з останньою тісний звязок, а також декілька років мати пощивача проживала в Італії разом із ним. У зв'язку із закінчення терміну дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а пізніше через втрату паспорта громадянина [PERSON], позивач не зміг протягом шести місяців після смерті мами приїхати в України, вчасно подати заяву про прийняття спадщини. 15 лютого 2018 року він звернувся до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області [PERSON] з приводу прийняття спадщини, проте дізнався, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Вважає обставини, через які пропустив термін прийняття спадщини поважними, просить позов задоволити та надати додатковий строк для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 29.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності, в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідною заявою позов визнав у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Представник Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ГТУЮ у Львівській області [PERSON] до суду не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неяку сторін по справі, не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серіїІ-СГ № 473675 від 08.01.1976 . З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 457889 від 19.01.2017 вбачається, що мати позивача [PERSON] померла 19 січня 2017 року. Згідно заповіту 23.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального окуругу [PERSON], [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Згідно роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки згідно наданої копії паспорту для виїзду за кордон та Довіреності, посвідченої [PERSON], першим секретарем з консульських питань Посольства України в Італії, останній проживає у Римі, Італійська республіка. При цьому, судом враховується також те, що позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон видано 07.07.2017 в Італії, що свідчить про те, що впродовж тривалого часу останній не міг виїхати з країни. Окрім того, позивач не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини безпосередньо через почесне консульство України в Італії, оскільки у нього не було паспорта громадянина України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими він пропустив строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, непереборними, створили для нього істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачем понесено витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків вищезгаданої суми, що становить 352, 40 грн., а решту судових витрат стягнути з відповідача. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved