Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив: просить визнати квартиру [ADDRESS] (нині - Гірників) в м. Кривий Ріг спільною сумісною власністю подружжя в рівних частинах, розділити спільне майно та стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частини квартири, що становить 115275 грн, стягнути судовий збір у розмірі 1188,60 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з відповідачем по первісному позову перебував у зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2012 року шлюб був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], на утримання якої він сплачує аліменти. За час подружнього життя у 2006 році ними була придбана квартира [ADDRESS] (нині - Гірників) в м. Кривий Ріг. Власником квартири є його колишня дружина - [PERSON], яка проживає в ній разом з їх дочкою. З вересня 2012 року він не проживає у спірній квартирі. На даний час у нього інша сім»я дружина та малолітня дитина. Власного житла, крім частини спірної квартири, він немає. Його середньомісячний заробіток складає приблизно 3000 грн, з яких він сплачує аліменти на утримання спільної з відповідачем по первісному позову дочки, а також на утримання дружини та на утримання неповнолітнього сина від іншого шлюбу. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом. Просить визначити 2/3 частки та визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] (нині - Гірників) в м. Кривий Ріг за [PERSON] з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON]; визначити 1/3 частки та визнати право власності на 1/3 частку вищевказаної квартири за [PERSON], а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимоги зазначила, що в період шлюбу з відповідачем по зустрічному позову ними було придбано таке майно: у 2001 році у власність [PERSON] передана земельна ділянка площею 7,571 га, розташована на території Червоненької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; у 2003 році автомобіль ВАЗ-2105 вартістю 5000 грн; у 2005 році двокімнатна квартира [ADDRESS] (нині - Гірників) в м. Кривий Ріг вартістю 25000 грн; у 2006 рокі капітальний гараж № 189 у гаражному кооперативі «Піонер» вартістю 7000 грн. Після розірвання шлюбу сторони домовилися, що земельною ділянкою, гаражем та автомобілем користується [PERSON], а вона з дитиною користується спірною квартирою. Після того, як [PERSON] уклав шлюб з іншою жінкою і в його новій сімї народилася дитина, він почав вживати заходів, щоб зменшити розмір аліментів, які він сплачував на утримання їх дитини. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його нової дружини до досягнення дитиною трьох років та на утримання їх спільної дитини. Згодом було зменшено розмір аліментів на утримання їх спільної дочки [PERSON]. Аліменти, які сплачує відповідач за зустрічним позовом на утримання дочки, є незначними та такими, що не забезпечують нормальний життєвий рівень дитини. Розмір аліментів складає в середньому 400 грн щомісячно. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 СК України суд в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника [PERSON] Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності [PERSON] (т. 1 а.с. 35). Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові, просила їх задовольнити. Також пояснила, що іншого житла її довіритель не має. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника [PERSON] Судом ухвалено про розгляд справи без участі [PERSON] (т. 1 а.с. 36). Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала у повному обсязі. Категорично не погоджується з оцінкою спірної квартири, яка була визнана оцінювачем ФОП [PERSON] згідно звіту про оцінку майна за заявою [PERSON], в розмірі 158797 грн., вважає завищеною ринкову вартість квартири та наполягала на призначенні судової експертизи про визначення ринкової вартості квартири. Також пояснила, що іншого житла [PERSON] не має. Внести грошову компенсацію за частку спірної квартири на депозитний рахунок не може, через відсутність грошових коштів. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові, просила їх задовольнити. Представник третьої особи за зустрічним позовом Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Вислухавши представників сторін, представника третьої особи за зустрічним позовом, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 04.03.2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Онищенко» (т. 1 а. с. 7). 20.12.2000 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а. с. 8). Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2005 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (т. 1 а. с. 40, 148-149, 150). Право власності зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ», форма власності приватна (т. 1 а. с. 41, 147). 20.11.2012 року рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 03.12.2012 року (т. 1 а. с. 9). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини (т. 1 а. с. 10). 25.07.2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Онищенко» (т. 1 а. с. 11). 07.09.2013 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а. с. 12). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 11.02.2014 року до повноліття дитини (т. 1 а. с. 13). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку до досягнення сином [PERSON] трьох років до 07.09.2016 року (т. 1 а. с. 14). Станом на 31.03.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (нині - Гірників), 10, кв. 71 (т. 1 а. с. 15). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.09.2014 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2012 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, рішення набрало законної сили (т. 1 а. с. 45-47, 160-162). Відповідно до витягу з книги обліку доходів адвоката [PERSON] (змінила прізвище на «Кравченко» (т. 1 а.с. 49-50). 01.10.2014 року [PERSON] сплатив 2000 грн за участь у цивільній справі (т. 1 а. с. 16). Згідно угоди від 01.10.2014 року [PERSON] уклав угоду з адвокатом [PERSON] на надання правової допомоги у вигляді представлення його інтересів в суді по даній справі. Відповідно до п. 5.6 угоди: оплата роботи адвоката попередня та може збільшуватись. (т. 1 а.с. 17; 18). Відповідно до звіту про оцінку майна від 26.12.2014 року, ФОП [PERSON] - ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 158797 грн (т. 1 а. с. 63-64, 121-144). Вартість проведення оцінки становить 500 грн. Оплату проведено [PERSON] (т. 1 а. с. 243). Станом на 28.10.2015 року [PERSON] зареєстрований разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 50 років Жовтня, 8/26 (т. 1 а. с. 240). Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 15/16 від 12.04.2016 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 203873 грн (т. 1 а. с. 229-239). Вартість проведення експертизи становить 1000 грн. Оплату проведено [PERSON] (т. 1 а. с. 242). З 11.01.2001 року по 11.05.2016 року [PERSON] працював водієм автотранспортних засобів в автотранспортному цеху ПРАТ «ІНГЗК». Сума стягнутих з заробітної плати аліментів на користь [PERSON] за період з 01.06.2015 року по 11.05.2016 року складає 7449,75 грн (т. 2 а. с. 21). У звязку зі звільненням з [PERSON] припинено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки з 11.05.2016 року. Борг відсутній. Середньомісячна заробітна плата за три місяці: лютий 2016 рок у- квітень 2016 року становить 4360, 14 грн (т. 2 а. с. 34). З 15.07.2016 року [PERSON] працює в ТОВ «Мединський і К» в транспортному департаменті м. Кривий Ріг на посаді водія автотранспортних засобів (т. 2 а. с. 20). Дочка сторін [PERSON] навчається в Криворізькому медичному коледжі. Очікувана дата закінчення навчання 30.06.2020 року ( т. 2 а. с. 31), остання зареєстрована за адресою: [INFO] кім. 38 (т. 2 а. с. 32). Таким чином, встановлено, що після завершення навчання остання не зможе мешкати за вказаною адресою та не виключається можливість того, що донька в подальшому виявить бажання проживати з матірю за адресою: [ADDRESS] (раніше вул. 50 років Жовтня). Відповідно до довідки-розрахунку відповідно до виконавчого листа № 2/213/832/14 виданого 05.09.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] - у розмірі 1/6 частки доходів, борг станом на 16.07.2016 року становить 1104,42 грн (т. 2 а. с. 33). Постановою державного виконавця Інгулецького ВДВС від 09.11.2016 року звернуто стягнення за виконавчим листом № 2/213/832/14 від 05.09.2014 року на заробітну плату, доходи [PERSON], що отримує дохід у ТОВ «Мединський і К» (т. 2 а. с. 37, 38). Постанова 09.11.2016 року надіслана головному бухгалтеру за місцем роботи боржника (т. 2 а. с. 36). Згідно довідки виданої ТОВ «Мединський і К», станом на 11.11.2016 року виконавчі документи на утримання аліментів з [PERSON] до ТОВ «Мединський і К» не надходили. Отже, пересилання виконавчих документів при зверненні стягнення на заробітну плату - це функція державних виконавців, а не боржника. (т. 2 а. с. 35). Судом встановлено, що іншого житла на праві власності сторони не мають. Виплатити грошову компенсацію за частку у спірній квартирі або ж внести на депозитний рахунок суму грошових коштів за частку у квартирі жодна із сторін не може через те, що не мають можливості. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються главою 8 СК України. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу\~не припиняє права\~спільної сумісної власності\~на\~майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012, власність у сімї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сімєю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя (далі Пленум) суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, повинен встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 22 Пленуму поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 25 Пленуму, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вищевикладених встановлених обставин суд приходить до висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін і підлягає поділу з визначенням ідеальних часток подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін. Оскільки іншої домовленості між сторонами щодо порядку володіння, користування та розпорядження спірною квартирою не було, квартира не може бути реально поділена між сторонами, а тому, виходячи з принципу рівності часток квартира, частки позивача і відповідача в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] (нині - Гірників) в м. Кривому Розі є рівними, а тому ідеальні частки становлять: 1/2 частки цієї квартири власність [PERSON], 1/2 частки - власність [PERSON] Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, суд може відступити від засади рівності часток подружжя - за обставин, що мають істотне значення. Також за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Твердження позивача за зустрічним позовом та її представника про те, що розмір частки у спільному майні подружжя [PERSON] має бути збільшений суд з огляду на те, що розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої доньки, недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя дочки суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін на даний час проживає окремо, [PERSON] аліменти на утримання дочки сплачує на підставі рішення суду у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), [PERSON] та її представником не доведено, про те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки. [PERSON] в подальшому не зверталась в суд з позовом про збільшення розміру отримуваних аліментів на утримання доньки. Отже, позивач по зустрічному позову та її представник не надали суду доказів, які мають істотне значення для зменшення [PERSON] частки у квартирі. Тому суд вважає, що відсутні підстави для відступлення від принципу рівності часток подружжя у спільному майні з урахуванням інтересів дитини та зменшення частки однієї із сторін у спільному майні на користь іншої сторони. Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток та стягнення грошової компенсації вартості ? частки майна є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що ринкова вартість спірної квартири становить 203873 грн. Відповідно вартість ? частини майна 101936,50 грн. Натомість позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом грошову компенсацію вартості ? частини спірного майна у розмірі 115275 грн. А тому вимоги про стягнення грошової компенсації у розмірі 13338,50 грн задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу - суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги\~ адвоката\~ або іншого фахівця в галузі права, несуть\~ сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Для визначення критеріїв розумності понесених позивачем витрат на правову допомогу суд враховує: обсяг роботи, виконаної особою, яка надавала правову допомогу, результати роботи, досягнуті ним; складність справи, що розглядається. Однак, позивачем та представником позивача по первісному позову не надані належні докази для підтвердження обсягу виконаної роботи, пов'язаної з наданням адвокатом [PERSON] правової допомоги [PERSON], не надано квитанцію про оплату правової допомоги, розрахунок погодинної роботи, пов'язаної з наданням правової допомоги. У витягу з книги обліку доходів адвоката [PERSON] (т.1 а.с. 16), не зазначено предмет спору цивільної справи по якій адвокат надавала правову допомогу. Вид послуг не конкретизовано, а лише зазначена участь у справі. Таким чином, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню. Також не підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] витрати у розмірі 500 грн, понесені [PERSON] згідно зі звітом про оцінку майна здійснені за власним бажанням. Разом з тим, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації ? частки понесених витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 500 грн. Крім того, підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн та 1019,37 грн. Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Також не підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом судові витрати.

Outcome: partial