overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою в котрій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 24.07.2003 року у відділі РАЦС Львівського обласного управління юстиції - актовий запис № 1481. Від шлюбу мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Приблизно п'ять місяців вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Майновий спір відсутній. Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, ствердив про стійкий розлад у сім'ї. Згідно ч.9 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.. Судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою в котрій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачем 25.04.2017 року було зареєстрований шлюбу Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 824. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповага між ними, стали частими сварки, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивач в судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] на адресу Шевченківського районного суду м. Львова 12.11.2018 року подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про визнання позову, в якій позов визнала в повному об'ємі та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Розгляд справи просить провести за її відсутності. Наслідки позову зазначає, що їй відомі та зрозумілі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.. Судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою в котрій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб 22.08.2009 року у відділі РАЦС Шевченківського МУЮ м. Львова - актовий запис № 343. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначив, що на початку подружнє життя складалось добре, однак в подальшому відповідач почала поводити себе дивно та не погоджувалась народжувати дитину. Тривалий час вони проживають окремо не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Майновий спір відсутній. Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала, ствердила про стійкий розлад у сім'ї. Згідно ч.9 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.. Судом встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті 06.04.2016р. його діда [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: 1/3 частки житлової квартири [ADDRESS] згідно заповіту. Як спадкоємець за заповітом після смерті він вирішив звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у звязку із тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, змушений звернутись до суду. Строк ним пропущено у звязку з проживанням в іншій місцевості, відсутністю документів, які би підтверджували його родинні відносини з дідом та усною відмовою від прийняття документів нотаріусом. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав заяву суду в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 453782, виданим Виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, [PERSON] помер 06 квітня 2017 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно а саме: 1/3 частки житлової квартири [ADDRESS] згідно заповіту. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті 06.04.2017 р. [PERSON] не заводилась, таким чином, позивач має право на спадкування за законом. З пояснень позивача і матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно з поважних причин пропущено шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини за померлим [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачу потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 березня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького району м.Львова, актовий запис №88. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, жодних почуттів любові, взаємоповаги між ними не залишилось; постійні сімейні скандали; спільне господарства та сумісне життя припинено; позивач переконана, що сім'я остаточно розпалась і зберегти сімейні відносини вже неможливо; шлюб став формальним і непотрібним. Від шлюбу у них народилось двоє дітей, які повнолітні. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та позовні вимоги визнає у повному обсязі, а відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 березня 1995 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького району м.Львова, актовий запис №88, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 18 березня 1995 року серії 1-СГ № 264715, однак міцної сім'ї не створили. Сторони не підтримують подружніх відносин у звязку із чим такі фактично припинились. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ч.2 ст.112 СК України, формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою Гадинківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла його матір [PERSON], та згідно заповіту складеного 03 вересня 2001 року він являється спадкоємцем майна покійної. Спадкове майно складається з житлового будинку садибного типу в [ADDRESS] загальною площею 43,4 кв.м та житловою 18,3 кв.м. та підсобною 25,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. Поскільки будинок був приватизований після смерті [PERSON] він не може нотаріально оформити спадкове майно так як відсутні правовстановлюючі документи. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлої [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Відповідач подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення та просить справу слухати без участі їх представника. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Згідно ксерокопії заповіту від 03.09.2001 року, складеного в с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповіла [PERSON] . (а.с.4) Я вбачається із ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. (а.с.5) Відповідно до довідки №407 від16.07.2013 року, виданої Гадинківською сільською радою [PERSON] постійно проживала і була зареєстрованою на день смерті [INFO] року за адресою [ADDRESS]. (а.с.16) Як вбачається із відмови нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, садибного типу загальною площею 43,4 кв.м , житловою площею 18,3 кв.м., підсобною площею 25,1 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS], поскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку садибного типу загальною площею 69.3 кв.м. та житловою 37.8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами який знаходиться по [ADDRESS]. Даний будинок був побудований 1977 році його дідом, однак правовстановлюючих документів на право власності на цей будинок він за своє життя не виготовив. Являється спадкоємцем по заповіту майна покійного. Спадкоємцями [PERSON] також є дочка [PERSON] яка від прийняття спадщини відмовилась та дочка [PERSON] яка у передбачений законом строк не прийняла спадщину. При зверненні до ДНК із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті діда [PERSON] який помер [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнають, не заперечує проти задоволення та просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Я вбачається із ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2013 року [PERSON] помер [INFO]. Згідно ксерокопії заповіту від 11.10.2010 року, складеного в с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповів [PERSON]. Відповідно до відмови нотаріуса від 31.07.2014 року №88/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинк садибного типу загальною площею 69.3 кв.м. та житловою 37.8 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами який знаходиться по [ADDRESS], поскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда [PERSON] а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Вікнянська сільська рада про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що на основі рішення №1 від 30.11.2012 року зборів пайовиків ТзОВ ім. І Франка с. Вікно, йому передано у власність за викуплені майнові паї будівлі, а саме: будівля гаражів загальною площею 545,5 кв.м., будівля майстерні автопарку загальною площею 278,7 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Згідно відомостей на отримання коштів, ним була виплачена власникам майнових паїв колишнього ТзОВ ім. І.Франка сума в розмірі 55 059грн. з них пайовикам [PERSON], та інш. - 35682 грн. та пайовикам [PERSON] та інш. - 19377 грн. Актом прийому-передачі від 28.03.2013 року представниками частини пайовиків ТзОВ ім. І Франка [PERSON], та [PERSON] йому передано вищезазначені будівлі майстерні та гаражів. При звернені ним до нотаріуса йому було відмовлено у посвідчені договору купівлі-продажу будівель в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно а також із відсутністю кадастрового номера та розміру земельної ділянки на яких воно розташоване. Не має змоги належним чином оформити право на власність з причин відмови попереднього власника від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Просить визнати за ним право власності на вище зазначене нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовільнити, і справу розглядати в попередньому судовому засіданні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглядати в попередньому судовому засіданні. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на нерухоме майно підлягає до задоволення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши право власності за позивачем на нерухоме майно а саме: будівлю гаражу загальною площею - 545,6 кв.м., будівлю майстерні автопарку загальною площею - 278,7 кв.м. що знаходяться за адресою с. Вікно Гусятинського району. На підставі наведеного,

Outcome: approved