Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 17 серпня 2012 року між ним та відповідачем укладено договір позики на підтвердження якого відповідачем було написано власноруч розписку. Відповідно до розписки відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 750 доларів США, що на час написання розписки дорівнювало 6000 гривень. Відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти до 01 грудня 2012 року, але до цього часу не повернув. До сьогоднішнього дня відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, грошових коштів не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає. Таким чином, відповідач має повернути йому грошові кошти в сумі 750 доларів США, що на день подання позову за офіційним курсом НБУ складає 19770 гривень. За несвоєчасне виконання зобов'язань відповідач також зобов'язаний сплатити 3 % річних, що складає 19770 х 3% х на 2 роки = 1186,20 гривень. Також за весь період прострочення відповідач зобов'язаний сплатити встановлений індекс інфляції, який він обраховує з 01 січня 2013 року по 01 січня 2015 року, що складає: 100,5% (в 2013 році) х 19770 гривень = 98,85 гривень; 124,9 % (в 2014 році) х 19770 гривень = 4922,73 гривень, що в сумі за два роки складає 5021,58 гривень. Як зазначив позивач в позовній заяві, через неповернення йому грошових коштів, він переживає душевні страждання, недосипає, постійно з цього приводу хвилюється, а тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути на його користь відшкодування моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 6000 гривень. А тому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 19770 гривень, три відсотка річних від заборгованості в сумі 1186,20 гривень, з урахуванням індексу інфляції в сумі 5021,58 гривня, та моральну шкоду в сумі 6000 гривень. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, де позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, це дає підстави суду, враховуючи згоду позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав: як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу позику 17 серпня 2012 року 750 доларів США, які [PERSON] зобов'язувався повернути до 01 грудня 2012 року, що підтверджується розпискою про отримання зазначених коштів (а.с.22). А тому суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики було укладено. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Враховуючи, що на підтвердження укладення договору позики між позивачем та відповідачем суду надана розписка, суд вважає додержаною вимогу закону щодо зазначеного виду угод. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте, спірні відносини між позивачем та відповідачем мають договірний характер, в такому випадку стягнення трьох відсотків річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції є відшкодуванням збитків. Оскільки договором позики не передбачено стягнення моральної шкоди, тому суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача, слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 25977 гривень 78 копійок, з яких: борг за договором позики в сумі 19770 гривень, що становить 750 доларів США згідно офіційного курсу НБУ, три відсотки річних в сумі 1186,20 грн., з урахуванням індексу інфляції в сумі 5021,58 грн., відповідно до зазначеного позивачем розрахунку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача судового збору, суд відносить таку сплату на рахунок позивача.

Outcome: partial