Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому зазначив, що 03.05.2014 року між ним та ТОВ «ІН-ТАЙМ» було укладено разовий договір про надання послуг з перевезення вантажу, про що свідчить декларація про прийняття вантажу №1001005987. За цим договором перевізник прийняв на себе обов'язки щодо перевезення та доставки вантажу (мотоциклу) за умовою післяплати, оголошеною оціночною вартістю вантажу 45000 грн. з пункту навантаження - м.Біла церква до пункту розвантаження - м. Свердловськ, одержувач [PERSON] За послугою «Пост Сервіс» відповідач взяв на себе обов'язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику. Однак, вантаж у пункті розвантаження виданий був без попередньої оплати [PERSON] Гроші за мотоцикл позивач не отримав. Вказана послуга була відмінена [PERSON] Але позивач йому будь яких повноважень на це не надавав. Тому позивач просить стягнути з відповідача вартість мотоцикла 45000 грн., оплату юридичних послуг о розмірі 4000 грн. та 540 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався. Заперечень проти позову не надав. Судову повістку отримав завчасно. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено , що 03.05.2014 року між [PERSON] та ТОВ «ІН-ТАЙМ» було укладено разовий договір про надання послуг з перевезення вантажу, про що свідчить декларація про прийняття вантажу №1001005987. У вказаній декларації передбачена послуга «Пост Сервіс». За цим договором перевізник прийняв на себе обов'язки щодо перевезення та доставки вантажу (мотоциклу) післяплатою оголошеною оціночною вартістю вантажу 45000 грн. з пункту навантаження - м.Біла церква до пункту розвантаження - м. Свердловськ, одержувач [PERSON] 08.05.2014 року [PERSON] звернувся до керівника ТОВ «ІН-ТАЙМ» з заявою про скасування післяплати за декларацією №1001005987. 14.05.2014 року [PERSON] звернувся до керівника ТОВ «ІН-ТАЙМ» з претензією. На сайті ТОВ «ІН-ТАЙМ», який є в загальному доступі, міститься інформація про те, що за послугою «Пост Сервіс» компанія виступає гарантом оплати вантажу отримувачем. ТОВ «ІН-ТАЙМ» гарантує повернення необхідної суми на банківський рахунок відправника. Суд вважає, що відмова відповідача від відшкодування шкоди є безпідставною, незаконною та порушує права позивача як споживача, гарантовані Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно зі ст.. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди. Згідно із ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Тому суд вважає, що позов частині стягнення вартості вантажу підлягає задоволенню. Згідно приписів ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст..1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вказана позивачем сума 4000 грн. за правову допомогу не обґрунтована, позивачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували час витрачений для підготовки позовної заяви, відповідний розрахунок відсутній. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову суд вважає необґрунтованим та не доведеним. Витрати на сплату судового збору підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам у сумі 450 грн.

Outcome: partial