Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач діючи як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей з кожного в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позов мотивує тим, що з листопада 2014 року за заявою [PERSON], батька дітей, останні, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, були влаштовані до дитячого будинку «Перлинка» на термін 6 місяців, однак перебувають там і до цього часу. Батьки життям та здоров'ям дітей не цікавляться, матеріальної допомоги не надають. У зв'язку з цим позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\\2 частки усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача Козицька Л.С. підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позові та пояснила, що з 22 січня 2009 року родина [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей районної державної адміністрації як така, що потрапила в складну життєву ситуацію, у зв'язку з неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. Рішеннями Олександрійського міськрайонного суду від 10 листопада 2009 року та 31 березня 2014 року Олександрійській райдержадміністрації було відмовлено в позові щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей через відсутність доказів негативної поведінки відповідачів по відношенню до дітей та доказів ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Через два-три місяці після останнього рішення суду мати залишила дітей та змінила місце проживання. На даний час її місце проживання не відоме, відомо лише, що деякий час [PERSON] перебувала в м. Москва. Батько дітей [PERSON] звернувся з заявою про їх тимчасове влаштування до дитячого будинку і з 21 листопада 2014 року діти перебувають у закладі. В дітей є бабуся - [PERSON], яка проживає в гуртожитку «Юність» і немає змоги забрати їх до себе. Батько іноді приїздить у с.Добронадіївка, де проживав разом з дітьми, а відповідачка взагалі не цікавиться своїми дітьми. Житловий будинок, де проживала сім'я [PERSON], не відповідає санітарним вимогам, зараз там проживає інша сім'я, яка також перебуває на обліку. Представник третьої особи - директор дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного типу «Перлинка» [PERSON] пояснив, що діти більше двох років перебувають в дитячому будинку. За цей час [PERSON] тричі приїздив до закладу. Бабуся дітей приїжджає часто, однак забрати їх до себе не може, оскільки немає відповідних побутових умов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст.ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечив проти цього. Неповнолітня [PERSON], [INFO], яка навчається в 7 класі Войнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів пояснила, що більше двох років вона та її брати і сестри проживають в дитячому будинку «Перлинка». Батьки відсторонились від їхнього виховання та утримання. Неповнолітній [PERSON], [INFO], пояснив, що він і надалі хоче проживати в цьому дитячому будинку разом з братом та сестрами. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, думку дітей [PERSON] та [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України). Судом встановлено, що з 21 листопада 2014 року і по теперішній час неповнолітні діти проживають в дитячому будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного типу «Перлинка». Старші діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] навчаються в Войнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. З 22 січня 2009 року родина [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей районної державної адміністрації як така, що потрапила в складну життєву ситуацію, в зв'язку з неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. Відповідно до довідок-характеристик, наданих Бандурівською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] за час проживання в с.Ясинуватка зарекомендували себе як особи, які не працювали, вихованням дітей не займались, зловживали спиртними напоями. За весь час перебування дітей поза родиною, батько лише кільки разів відвідав їх в дитячому будинку, привізши солодощі. Мати жодного разу не відвідала дітей, не поцікавилась їх життям та здоров'ям. Ніхто з батьків не з'явився до школи, де навчаються старші діти, не зв'язався з класним керівником чи адміністрацією закладу, не надав матеріальної допомоги. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області №01-26/812/2 від 14 грудня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка з 2004 року працює головою Бандурівської сільської ради, показала, що родина [PERSON] переїхала в с.Ясинуватка п'ять років тому. Батьки вихованням дітей не займались, діти були брудні, голодні, не забезпечені необхідним харчуванням та одягом. [PERSON] вона, свідок, бачила три роки тому під час судового засідання у справі про позбавлення батьківських прав, [PERSON] - трохи пізніше. Невдовзі після відмови суду у позбавленні [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, в період з березня по листопад 2014 році, [PERSON] зникла і місце її знаходження на даний час невідоме. На час прийняття судом рішення діти проживали з батьком, який намагався покращити умови проживання дітей, однак не впорався і написав заяву про тимчасове влаштування дітей до дитячого будинку. На даний час ні [PERSON], ні [PERSON] на території Бандурівської сільської ради не проживають. Свідок [PERSON], яка працює заступником директора з виховної роботи в Войнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, показала, що в день прийняття судом рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав останні в судове засідання не з'явились. За час навчання дітей в школі вона жодного разу не бачила їх батьків. Згідно п.16,17 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення чи поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 1 статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст.166 СК України). На підстави викладеного, суд вважає, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків. Наведенні докази свідчать про необхідність захисту прав та інтересів дитини та визначення її правового статусу, а тому відповідачів слід позбавити батьківських прав Щодо стягнення аліментів на утримання дітей, то суд враховує те, що відповідачі не працюють, та не мають постійного заробітку, однак є працездатними, а тому стягує з відповідачів на користь опікуна - директора дитячого будинку «Перлинка» [PERSON], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з кожного у розмірі 1\\2 частки усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідно віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 25 грудня 2015 року, тобто з дати звернення позивача з позовом до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved