Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до Вижницького районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказував, що між громадянкою [PERSON] та Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 18 квітня 2013 року було укладено Кредитний договір № 185 «Про надання державного пільгового кредиту для завершення будівництва індивідуального житлового будинку» строком на 15 (п'ятнадцять) років. Сума кредиту складала 100000 (сто тисяч) гривень. Надання Фондом кредитів проводиться за рахунок коштів Державного та місцевих бюджетів. Умови і порядок надання пільгових кредитів фондами підтримки індивідуального житлового будівництва на селі індивідуальним забудовникам житла на селі визначається Правилами надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затвердженими Постановою КМУ від 05.10.1998 р. №1597 . Із умовами надання кредиту [PERSON] була ознайомлена та погодилася з ними в повному обсязі, що підтверджено підписаною нею заявою про надання кредиту від 16.04.2013 р. Фактично Позичальник отримала кошти в сумі 75391 гривню у три етапи, по мірі виконання робіт (на підставі актів виконаних робіт попереднього етапу): 30.04.2013 р. - 30391,00 грн. (аванс), 06.06.2013 р. - 20000,00 грн. та 31.07.2013 р. -25000,00 грн. Відповідно до п.2.3. Кредитного договору повернення отриманого кредиту здійснюється згідно з графіком повернення кредиту - Додатком 2, який є невід'ємною частиною даного договору, а п.4.4.2. Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно з графіком розрахунку повернення кредиту в термін до 01.06.2028 року. За користування кредитом встановлена плата у розмірі трьох відсотків річних, які, за згодою Позичальника, сплачуються достроково). Згідно із Додатком № 2 до кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. та з врахуванням п.1.2. даного договору, Позичальник зобов'язалася, починаючи з 01.09.2013 р. через кожних три місяці 1 числа сплачувати суму у розмірі 1667,00 гривень. Однак, починаючи з березня 2014 року, в порушення п.2.3. Кредитного договору, Позичальник не дотримувалася встановлених термінів повернення кредитних коштів. Так, при встановленій даті повернення 01.03.2014 р. - фактично кошти внесла 19.03.2014 р. (прострочивши термін сплати на 18 днів); замість 01.06.2014 р. - оплатила 18.06.2014 р. (прострочивши термін сплати на 17 днів); замість 01.12.2014 р. - оплатила 05.12.2014 р. (прострочивши термін сплати на 4 дні). Згідно з п.23 Правил та п.5.1 Кредитного договору за прострочку терміну повернення кредиту Позичальник сплачує Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України та штраф у розмірі 10% від невнесеної або не в строк внесеної суми за кожний день прострочення. Розмір пені, яка на даний час підлягає сплаті, складає 30,99 грн. та штрафу - 6468,30 грн., що разом складає 6499,29 гривень. Із врахуванням того, що [PERSON] 19.08.2014 р. сплачено 1700,00 грн. і 33,00 грн. зараховано у рахунок сплати штрафу, загальний розмір пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту складає 6499,29 гривень . З метою досудового врегулювання спору, Фонд листами: №85 від 24.03.2014 р., №163 від 19.06.2014 р., № 340 від 22.10.2014 р. вимагав добровільно сплатити суму нарахованих пені та штрафу. Однак, Позичальник добровільно сплатити суму нарахованих пені та штрафу відмовляється. Відповідно до умов кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. Фонд повинен був надати Позичальнику кошти в сумі 100000 грн. У період з 30.04.2013 р. по 31.07.2013 р. Позичальнику було перераховано кошти в сумі 75391 грн. У грудні 2013 р. Фонд підготував та подав на оплату в управління державної казначейської служби у м. Чернівці платіжні доручення на залишок кредиту. Однак, у зв'язку з складною економічною ситуацією, що склалася в Україні в 2013 році, проведенням платежів тільки по захищених статтях видатків бюджетів, платіжні доручення Казначейством не були проведені. Крім того вказували, що До вимог про стягнення пені та штрафу згідно з п.1) ч.2 ст.258 ЦК України застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Порушення зобов'язання за кредитною угодою виникли 02.03.2014 р., 02.06.2014 р. та 02.12.2014 р. Просив стягнути з [PERSON], яка мешкає у с. Іспас, Вижницького району, Чернівецької області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, 58000, м.Чернівці, вул. Гайдара, 1-Е, оф.104 - р/р 26001017110675 в «Українському державному експортно-імпортному банку», м. Чернівці, МФ0356271, код 33843428, за прострочення терміну повернення кредиту згідно п.5.1. Кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. «Про надання державного цільового кредиту для завершення будівництва індивідуального житлового будинку», укладеного між Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON], штраф у сумі 6468 (шість тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 30 копійок та пеню у сумі 30 (тридцять) гривень 99 копійок. Стягнути з [PERSON], яка мешкає у с. Іспас, Вижницького району, Чернівецької області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, 58000, м. Чернівці, вул. Гайдара, 1-Е, оф.104 - р/р 26001017110675 в «Українському державному експортно-імпортному банку», м. Чернівці, МФ0356271, код 33843428 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги просила стягнути солідарно з [PERSON],[INFO], жительки с. Іспас Вижницького району, Чернівецької області, ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON],[INFO] жителя с. Замостя Вижницького району Чернівецької області (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, 58000, м. Чернівці, вул. Гайдара, 1-Е, оф.104 - р/р 26001017110675 в «Українському державному експортно-імпортному банку», м. Чернівці, МФ0356271, код 33843428, за прострочення терміну повернення кредиту згідно п.5.1. Кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. «Про надання державного цільового кредиту для завершення будівництва індивідуального житлового будинку», укладеного між Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON], штраф у сумі 6468 (шість тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 30 копійок та пеню у сумі 30 (тридцять) гривень 99 копійок та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала на нього свої заперечення , просила в позові відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи представника позивача , відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянкою [PERSON] та Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 18 квітня 2013 року було укладено Кредитний договір № 185 «про надання державного пільгового кредиту для завершення будівництва індивідуального житлового будинку» строком на 15 (п'ятнадцять) років. Сума кредиту складала 100000 (сто тисяч) гривень. З умовами надання кредиту відповідач [PERSON] була ознайомлена та погодилася з ними, що підтверджено підписаною нею заявою про надання кредиту від 16.04.2013 р та підписом в кредитному договорі . Відповідач отримала кошти в сумі 75391 гривні у три етапи, по мірі виконання робіт (на підставі актів виконаних робіт попереднього етапу): 30.04.2013 р. - 30391,00 грн. (аванс), 06.06.2013 р. - 20000,00 грн. та 31.07.2013 р. -25000,00 грн. Відповідно до п.2.3. Кредитного договору повернення отриманого кредиту здійснюється згідно з графіком повернення кредиту - Додатком 2, який є невід'ємною частиною даного договору, а п.4.4.2. Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно з графіком розрахунку повернення кредиту в термін до 01.06.2028 року. Згідно із Додатком № 2 до кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. (графіком повернення кредиту та відсотків) та з врахуванням п.1.2. даного договору, відповідач [PERSON] зобов'язалася, починаючи з 01.09.2013 р. через кожних три місяці 1 числа сплачувати суму у розмірі 1667,00 гривень. Однак, починаючи з березня 2014 року, в порушення п.2.3. Кредитного договору, Позичальник не дотримувалася встановлених термінів повернення кредитних коштів. Так, при встановленій даті повернення 01.03.2014 р. - фактично кошти внесла 19.03.2014 р. (прострочивши термін сплати на 18 днів); замість 01.06.2014 р. - оплатила 18.06.2014 р. (прострочивши термін сплати на 17 днів); замість 01.12.2014 р. - оплатила 05.12.2014 р. (прострочивши термін сплати на 4 дні). Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено,що за прострочку терміну повернення кредиту Позичальник сплачує Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України та штраф у розмірі 10% від невнесеної або не в строк внесеної суми за кожний день прострочення. Розмір пені, яка на даний час підлягає сплаті, складає 30,99 грн. та штрафу - 6468,30 грн., що разом складає 6499,29 гривень. Із врахуванням того, що [PERSON] 19.08.2014 р. сплачено 1700,00 грн. і 33,00 грн. зараховано у рахунок сплати штрафу, загальний розмір пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту складає 6499,29 гривень, що підтверджується розрахунками заборгованості від 19.03.2014 року (а.с.12),19.06.2014 року (а.с.15), та перерахунком штрафів та пені станом на 10.02.2015 рік. Згідно листа відповідачки [PERSON] від 10.12.14 р. 20.06.2014 року зазначено, що їй вручено лист де вказано, що Фондом нараховано штрафні санкції в сумі 5827 грн., а саме за несвоєчасне погашення кредиту, але розрахунок погашення кредиту зроблений від суми 100000 грн. Вказує на те,що згідно розділу 2 «Порядок видачі та повернення кредиту» пункту 2.5 кредитного договору у разі отримання позичальником кредиту на іншу суму, ніж передбачено п.1.1 цього договору, виконується перерахунок за фактичними витратами, кошти які були перераховані її рахунок, укладається додаткова угода. Фонд не уклавши додаткову угоду на фактичну суму кредитування 75391 грн. нараховує штрафні санкції з щоквартальної оплати 1667грн., хоча фактична щоквартальна оплата становить 1250 грн. оскільки контрольна цифра 75391 грн. При укладенні додаткової угоди просить врахувати: скасування штрафних санкцій: нарахування процентів по фактичному поступленні коштів рахунок згідно пункту 2.4 кредитного договору; переплату процентів згідно додаткової угоди зарахувати в погашення кредиту. З відповіді Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за №401 від 17.12.2014 року , вбачається,що на виконання, укладеного з Вами кредитного договору № 185 від 18.04.2013 р. Фонд за період з 30.04.2013 р. по 31.07.2013 р. надав [PERSON] пільговий кредит у сумі 75391 грн. та у грудні 2013 р. підготував та передав на оплату в управління державної казначейської служби України у м. Чернівці платіжні доручення на перерахування залишку суми кредиту. Однак у зв'язку із складною економічною ситуацією, що склалася в Україні в 2013 р., проведенням платежів тільки по захищених статтях видатків бюджетів, вказані платіжні доручення Казначейством не були проведені. На початку 2014 р. відповідачу неодноразово в телефонному режимі пропонували надати оновлену довідку про банківські реквізити та укласти додаткову угоду щодо надання залишку кредиту і навіть через Вашого чоловіка передали для ознайомлення та подальшого підписання додаткову угоду на зміну реквізитів та додаткову угоду на продовження фінансування кредитного договору. Жодну угоду [PERSON] не підписали у зв'язку з чим листом № 340 було запропоновано з'явитися в Фонд для підписання додаткової угоди щодо зміни суми кредиту та здійснення перерахунку відсотків. Але на жаль, протягом цілого року відповідач [PERSON] не з'явилися у Фонд для підписання додаткових угод, а в односторонньому порядку Фонд укладати додаткові угоди та здійснювати перерахунок відсотків не може. Таким чином на сьогоднішній день, єдиним документом, який регулює правовідносини між [PERSON] і Фондом є кредитний договір № 185 від 18.04.2013 р. та додатки № 1 і № 2 до нього. При нарахуванні штрафних санкцій Фонд керувався саме кредитним договором № 185 від 18.04.2013 р., а відповідно до додатку № 2 (графік погашення кредиту) порушили терміни погашення кредиту по строку 01.03.2014 р., 01.06.2014 р. та 01.12.2014 р. і тому відповідно до п. 5.1. кредитного договору № 185 від 18.04.2013 за кожний день прострочення платежу нарахований штраф у розмірі 10% від суми несплаченого кредиту та пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Станом на 17.12.2014 року загальна сума заборгованості складає 6413 грн.49 коп. Вказували на те, що нормами ЦК України, кредитні угоди та додаткові угоди до них є двосторонніми,однак незважаючи на їх письмові звернення [PERSON] не з»являлась до Фонду для укладення додаткової угоди на зменшення суми кредиту. Просили у десятиденний термін з дати отримання листа з»явитися у Фонд для укладення додаткової угоди , щодо зміни суми кредиту та здійснення перерахунку відсотків. Дану відповідь відповідач отримала, 19 грудня 2014 року, однак ніяким чином не відреагувала на неї. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 2 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 1998 року № 1597 (далі - Правила) кредитна угода - угода, укладена відповідно до цих Правил між фондом та індивідуальним забудовником (позичальником), яка визначає суму кредиту, умови надання кредиту позичальникові, погашення позичальником заборгованості за кредит та внесення плати за користування ним. Крім того судом встановлено, що 18.04.2013 року між Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] був укладений договір поруки №29, згідно до якого [PERSON] поручився перед Чернівецьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №185 від 18.04.2013 року. Згідно до п. 2.1 та 2.2 договору поруки, поручитель несе перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків, про що свідчить підпис [PERSON] в даному договорі. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що відповідачі дійсно порушили умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого створилася заборгованість за прострочення терміну повернення кредиту в сумі 6499,29 грн., яка на теперішній час не погашена відповідачем. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно платіжного доручення № 56 від 06.02.2015 року судовий збір в сумі 243,60 грн. у повному обсязі сплачений Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі при подачі позовної заяви до суду. Таким чином суд, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533 -559, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України 2003 року,

Outcome: approved