Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в сумі 28975,08 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 20.02.2015 року між банком і відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 20578,21 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами з 01 по 25 число кожного місяця в сумі 746,58 грн. . Відповідачка підтвердила свою згоду на те , що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком » Умовами та правилами , Тарифами складають між банком та позичальником кредитний договір . У порушення діючого законодавства та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала в повні мірі, у звязку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 12.07.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 28975,08 грн., яка складається з : 17541,12 грн.- заборгованості за кредитом , 2784,58 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 5613,12 грн. - заборгованості по пені та комісії за користування кредитом ; 3036,26 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, про що свідчать розписки про отримання повістки , в судове засідання не зявилася без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.02.2015 року між банком і відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 20578,21 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами з 01 по 25 число кожного місяця в сумі 746,58 грн. (а.с.10) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанком » Умовами та правилами , Тарифами між банком та позичальником складають кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с.11) Згідно поданого розрахунку заборгованості перед банком, сума боргу відповідача становить по кредиту 17541,12, по процентам за користування кредитом- 2784,58 грн., за пенею і комісією - 5613,12 грн., штраф 3036,36 грн. Відповідно до ст.. 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов кредитного договору позивач взяла на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту щомісячними платежами . Пунктом 2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг передбачено , що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту , позичальник сплачує банку пеню. Згідно п.3.2.1.5.1. при порушенні будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом ( п.п.3.2.1.2.2.2.,3.2.1.4.1.,3.2.1.4.3.), терменів повернення кредиту (п.п.3.2.1.1.8,3.2.1.2.2.3.,3.2.1.2.3.4.), винагороди (п.п.3.2.1.2.2.,3.2.1.4.4.,3.2.1.4.5.,3.2.1.4.6) позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла за період , за який сплачується пеня від суми простроченного платежу за кожний день прострочення платежу (а.с.21). Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено , що при порушенні позичальником строків погашення більш ніж на 31 день , срок яких не настав, строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникненя порушення , заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення , вважається просроченим та позичальником сплачується банку штраф в розмірі3036,26 грн. (а.с.10) . Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема , неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до п.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання. Враховуючи, що норма, яка встановлює таке положення , не є диспозитивною , тобто сторони не в змозі змінити її положення та встановити у договорі штраф у вигляді твердої суми або в кратному відношенні до суми зобов'язання суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 3036,26 грн. не підлягає задоволенню. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконала в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частково задоволенню та стягненню підлягає заборгованість станом на 12.07.2016 в сумі 25938,82 грн. , яка складається з : 17541,12 грн. - заборгованості за кредитом, 2784,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5613,12 грн. - заборгованості по пені та комісії . На підставі наведеного та

Outcome: partial