Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач, Західно-Чорноморське державне басейнове управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача в бюджет м. Біляївка/24062100 на р/р 33115331700112 УК у Біляївському районі ЄДРПОУ 37913871 МФО 828011 ГУДКСУ в Одеській області завдану шкоду рибним запасам України у розмірі 11\~ 703,65 грн. (одинадцять тисяч сімсот три гривні 65 копійок). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач у судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість та зазначив, що оскільки він був притягнутий до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу, застосування додаткової відповідальності є неправомірним. Суд, вислухавши пояснення сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Під час судового розгляду справи встановлено, що 02.10.2014 року о 06 год. 20 хв. Паліївська затока Хаджибейського лиману в районі с. Паліївка, Біляївського району Одеської області громадян [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов водних біоресурсів забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддям лову ятерями (6 од.), в брід, внаслідок чого незаконно виловив водні живі ресурси цінних видів: креветка, у кількості 9 835 од., загальною вагою 15 кг, документальним підтвердженням чого є протокол про адміністративне правопорушення №014847/704 від 02.10.2014 року, опис вилучених знарядь лову, транспортних засобів водних біоресурсів та іншого майна, акт прийому-передачі 398 від 02.10.2014 року, довідкою про розмір шкоди. Згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 14.11.2014 року по справі №496/5003/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. Біляївським районним судом Одеської області також постановлено стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 36,54 грн., вилучити знаряддя лову, а в стягненні завданої шкоди в розмірі 11703,65 грн. було відмовлено. (а.с. 14) Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 61 Конституції України, на яку посилався відповідач заперечуючи проти позовних вимог, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У звязку з чим, суд повинен зазначити, що позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON], в якому стягнути з відповідача завдану шкоду рибному господарству України у розмірі 11703,65 грн., тобто застосувати до нього цивільну відповідальність, а не адміністративну до якої вже було притягнута відповідача на підставі постанови Біляївського районного суду Одеської області від 14.11.2014 року по адміністративній справі №496/5003/14-п. При цьому потрібно зазначити, що Біляївський районний суд Одеської області, обґрунтовуючи відмову в стягненні збитків з [PERSON] у розмірі 11703,65 грн. зазначив, що шкоду було завдано рибному господарству України, а не організації, підприємству чи установі, в звязку з чим питання про відшкодування збитків підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи зазначене, суд не приймає доводи відповідача про необґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити, що притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не виключає застосування до нього цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Згідно вимог ст. 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України Про тваринний світ за №2894-ІІІ від 13.12.2001 року громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Частиною 1 статті 63 Про тваринний світ\~ передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 статті 63 Про тваринний світ\~ \~ підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Довідкою про обчислення розміру заподіяної шкоди підтверджується, що внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних обєктах України, відповідачем [PERSON] завдано матеріальну шкоду водним запасам України на загальну суму, яка складає 11703,65 гривень (а.с. 11). Статтею 20 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів визначено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності, а ст. 52 цього Закону закріплює види відповідальності за порушення законодавства про рибне господарство. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 3\~ ст. 88 ЦПК України\~ якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved