Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом. Мотивував свої вимоги тим, що Департаментом будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) йому було відмовлено в укладенні Додаткового договору передбаченого п. 5 Договору про фінансування будівництва житла з програмою «70х30» від 26.02.2010 року за № 111/Н. В подальшому постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2012 року його позовні вимоги про зобов'язання Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) укласти Додатковий договір передбачений п. 5 Договору про фінансування будівництва житла з програмою «70х30» від 26.02.2010 року за № 111/Н було задоволено. Відповідач зазначену постанову не виконав. Позивач зазначає що ним було сплачено 70% вартості об'єкту фінансування виходячи з вартості будівництва 5707.14 гривень за 1 кв.м. Загальна вартість профінансованого ним будівництва склала 490300.40 гривень. Об'єктом інвестування відповідно до умов договору була двокімнатна квартира [ADDRESS] з розрахунку: 70% за кошти громадян та 30% - за кошти міського бюджету. Відповідно до висновку № NО427-16АS від 18.07.2016 року про вартість об'єкта оцінки вартість майнових прав на нерухоме майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS] станом на 18.07.2016 року станвить 2165877.01 гривень і відповідно вартість 70% об'єкту фінансування - 1516113.91 гривень. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача та у зв'язку з тим, що станом на 18.07.2016 року вартість 70% об'єкту фінансування становить 1516113.91 гривень, позивачу було завдано реальні збитки внаслідок втрати позивачем майнових прав на зазначені 70% об'єкту фінансування. Позивач з посиланням у тексті позову на упущену вигоду та зазначені ним обставини просить суд з посиланням на статтю 22 ЦК України стягнути з відповідача на його користь 1516113.91 гривень та вирішити питання про судові витрати.. В судовому засіданні представник позивача та його довіритель підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 26 лютого 2010 року було укладено договір про фінансування будівництва на житла за програмою «70Х30», предметом якого була участь [PERSON], [PERSON], [PERSON](іменовані у договорі сторона 2) у фінансуванні будівництва житлового будинку на перетині [ADDRESS]. Об'єктом інвестування відповідно до умов договору була двокімнатна квартира [ADDRESS] з розрахунку: 70% за кошти громадян та 30% - за кошти міського бюджету. З пояснень сторін та доказів які містяться в матеріалах справи встановлено, що фактично [PERSON] було сплачено 465785.38 гривень, що є 95% від 70%, які необхідно було профінансувати за умовами договору. З матеріалів постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2012 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) укласти Додатковий договір передбачений п. 5 Договору про фінансування будівництва житла з програмою «70х30» від 26.02.2010 року за № 111/Н було задоволено. Зазначена постанова набрала законної сили 02 грудня 2013 року у зв'язку з постановленням Київським Апеляційним адміністративним судом ухвали за апеляційною скаргою Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2012 року. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконав зазначену постанову суду та не уклав із позивачем Додатковий договір передбачений п. 5 Договору про фінансування будівництва житла з програмою «70х30» від 26.02.2010 року за № 111/Н. [PERSON] із заявою до органів виконавчої служби про примусове виконання вказаного рішення суду також не звертався. 12 липня 2012 року Головне управління житлового забезпечення звернулося до позивача з листом у якому зазначило прохання повідомити розрахунковий рахунок на який мали б бути перераховані сплачені [PERSON] кошти на виконання п. 7 Договору, однак позивач на такий лист не відреагував. В судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно з боку відповідача була пропозиція про повернення сплачених ним коштів за Договором, однак він не виявив бажання такі отримувати. Відповідно до висновку № NО427-16АS від 18.07.2016 року про вартість об'єкта оцінки вартість майнових прав на нерухоме майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS] станом на 18.07.2016 року станвить 2165877.01 гривень і відповідно вартість 70% об'єкту фінансування - 1516113.91 гривень. Аналізуючи докази на яких ґрунтується позовна вимога [PERSON] про необхідність стягнення з відповідача 1516113.91 гривень шкоди, які представник позивача вважає доходами в розумінні п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, суд не може взяти такі до уваги. В судовому засіданні, з пояснень представника позивача було встановлено, що вказана сума є семидесятьма відсотками вартості двокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 18.07.2016 року. Як пояснив представник позивача це та сума, яку його довіритель втратив внаслідок порушення відповідачем його прав. Суд вважає, що така вимога [PERSON] ґрунтується на припущеннях та не може братися судом до уваги, оскільки є недоведеною і необґрунтованою, а посилання представника позивача не ґрунтуються на вимогах закону і є хибними. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем внаслідок неправомірних дій відповідачів не було отримано певного доходу, і саме у розмірі 1516113.91 гривень суду надано не було. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 18.07.2016 року у розмірі 70%, як вид збитку на який посилався представник позивача і доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено(упущена вигода) є поняттями нетотожними і мають відмінну природу одного від іншого в розумінні статті 22 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed