Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] року померла його рідна сестра - [PERSON]. Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: - домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] - грошові вклади. Спадщину після смерті сестри позивач прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса 11 Київської державної нотаріальної контори, частково оформив спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому було відмовлено, оскільки не було пред'явлено документів, які підтверджують право власності спадкодавиці на зазначене спадкове майно. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, оскільки інших спадкоємців немає, він єдиний який претендує та частково оформив спадщину. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач - сільська рада - звернулися до суду із листом про те, що позов визнають та просять розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і є підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що позивач та спадкодавець були рідними братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження. Згідно зі свідоцтвом про смерть спадкодавець - [PERSON] - померла [INFO] Відповідно до довідки Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області № 545 від 29.06.2016, за померлою [PERSON] значиться житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2003 року стверджується, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] року є брат - [PERSON]; свідоцтво видане на спадкове майно: 447 простих іменних акцій АТ ВП «Київський меблевий комбінат»; номер спадкової справи - 40. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки не було пред'явлено документів, які підтверджують право власності спадкодавиці на зазначене спадкове майно та відсутня державна реєстрація права власності померлої у встановленому законом порядку. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] року та була прийнята позивачем, то при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до погосподарського обліку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] належить спадкодавці - [PERSON], отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved