Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2002 року по 21.12.2015 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач з дітьми не спілкувалася та не забезпечувала їх матеріально, добровільно домовитися з нею про утримання дітей позивачеві не вдалося. Відповідач є працездатною, інших утриманців не має, а тому повинна піклуватися про утримання та виховання своїх дітей. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2003 року (свідоцтво про одруження серії 1-КИ №194399) по 21 грудня 2015 року (рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]), мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-КИ №234648) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-КИ №022208). Факт проживання дітей разом з позивачем та знаходження їх на утриманні батька сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №126 від 02.03.2017 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, та інше. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого\~частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного ,

Outcome: approved