Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 06.03.2007р. укладено кредитний договір [NUMBER] , згідно якого позивач надав відповідачу 1 кредит у розмірі 30997,61 доларів США на термін до 06.06.2014р., а відповідач 1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, а також ст..ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач 1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач 1 станом на 24.03.2016р. має заборгованість 73\~749,59 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 34183,95 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8079,43 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1098,58 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 30387,63 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання за договором LVL6AK10890057 між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідача 1. Відповідно до вимог ст..ст.554, 610 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Просить позов задоволити, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 73\~749,59 доларів США, що за курсом 1 долар США дорівнює 26.01. відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2016 року складає 1918226,84 грн. та є заборгованістю за кредитним договором № LVL6AK10890057 від 06.03.2007р. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, у позовній заяві зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач 1 в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не повідомив. Відповідач 2 в судове засідання не прибув, хоча теж був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, представником в судовому засіданні під час розгляду питання про скасування заочного рішення долучено виписку епікриз з медкарти №5200 в період з 05.11.2011р. по 21.11.2011р. як підтвердження того, що відповідач 2 не укладав та не підписував договору поруки з позивачем 15.11.2011р. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що 06.03.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (відповідач 1) укладено кредитний договір №LVL6AK10890057, згідно якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 30 997,61 доларів США на строк до 06.03.2014р. із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ \~ \~В забезпечення\~виконання зобов`язання\~за кредитним\~договором № LVL6AK10890057 від 06.03.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (відповідач 2) укладено договір поруки від 15.11.2011р. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. \~Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 т. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу 1 скеровувалось повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором №LVL6AK10890057 від 06.03.2007р. Згідно розрахунку заборгованості за договором №LVL6AK10890057 від 06.03.2007р., станом на 24.03.2016р. загальна сума заборгованості становить 73\~749,59 доларів США, що складає еквівалент 1918226,84 грн. В матеріалах справи міститься виписка епікриз ОКЗ ЛОР ЛОДКНД з медкарти №5200 про те, що в період з 05.11.2011р. по 21.11.2011р., тобто на дату підписання договору поруки - 15.11.2011р., відповідач 2 [PERSON] , перебував на лікуванні в стаціонарному відділені ОКЗ ЛОР ЛОДКНД, і позивачем це не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість стягнення солідарно з відповідача 2 - [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у випадку задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved