Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.06.2006 між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №23/06/2006/840-КВ/29. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було надано кредит у сумі 10400 доларів США. Кредит надано строком на 240 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 23.06.2026 із сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 10 відсотків річних. 29.07.2010 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» укладена додаткова угода №1. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 23.06.2006 за яким [PERSON] взяв на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON] Окрім того, відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязувалася кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімального необхідного платежу у відповідному розмірі. Крім повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, позичальник зобовязувалася у разі прострочення ним строку сплати мінімально необхідних платежів по погашенню кредитів сплатити пеню, а також штраф, відповідно до умов договору. Згідно кредитного договору за порушення строку повернення кредиту, всіх нарахованих процентів, комісій, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожен день прострочення. Не дивлячись на неодноразові усні попередження та направлення письмового повідомлення з проханням погасити кредитну заборгованість, позичальник та поручитель свої зобовязання по кредитному договору не виконують. За період користування кредитом [PERSON] частково здійснила погашення по кредиту. Позивач зазначає, що станом на 07.07.2015 заборгованість по кредиту складає 17021 доларів США 90 центів та 55078 гривень 67 копійок, з яких заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 10041 доларів США 85 центів, заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 3705 доларів США 59 центів, заборгованість по сплаті комісії 2772 доларів США 37 центів, штраф за порушення умов договору 502 долара США 09 центів, та пеня за прострочення сплати кредиту 55078 гривень 67 копійок. Вважаючи свої права порушеними позивач просить стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON], борг у сумі 17021 доларів США 90 центів та 55078 гривень 67 копійок. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені у порядку, встановленому ст.74 ч.5 ЦПК України - судовими повістками, надісланими рекомендованими повідомленнями за зареєстрованим місцем їхнього проживання. Про причини своєї неявки відповідач [PERSON] суд не повідомив, про поважність причини своєї неявки відповідач [PERSON] не надала підтверджуючого документу. Належним чином повідомлені відповідачі не прибули у судове засідання. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомлених відповідачів, ухвалено про здійснення судового розгляду без їхньої участі, оскільки це не порушує прав сторін, а також правил, встановлених ЦПК України. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006, додаткової угоди №1, графіку до додаткової угоди, договору поруки від 23.06.2006, розрахунку заборгованості, виписки по позичковому рахунку, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 10400 доларів США, призначення кредитного платежу проплата за приватний житловий будинок. Відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити нараховані проценти за його користування, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своїх зобовязань та допустила заборгованість станом на 07.07.2015 заборгованість кредиту складає 17021 доларів США 90 центів та 55078 гривень 67 копійок, з яких заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 10041 доларів США 85 центів, заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 3705 доларів США 59 центів, заборгованість по сплаті комісії 2772 доларів США 37 центів, штраф за порушення умов договору 502 долара США 09 центів, та пеня за прострочення сплати кредиту 55078 гривень 67 копійок. Із дослідженої досудової вимоги про виконання зобовязання встановлено, що за вих..№14/5/3-336 від 21.08.2015 на адресу [PERSON] направлено досудова вимога про виконання зобовязання. Із дослідженої досудової вимоги про виконання зобовязання встановлено, що за вих..№14/5/3-335 від 21.08.2015 на адресу [PERSON] направлено досудова вимога про виконання зобовязання. Із копії рекомендованого відправлення про вручення поштового відправлення встановлено, що 27.08.2015 [PERSON] отримала досудову вимогу про виконання зобовязання. Із копій банківської ліцензії №21, виданої у серпні 2002 року, постанови правління НБУ №356 від 04.06.2015 слідує, що із серпня 2002 по 04.06.2015 позивач мав право здійснювати банківські операції з валютними цінностями. Ухвалою суду від 25.11.2015 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про призначення судової економічної експертизи фінансово-кредитних операцій, призначено судову експертизу фінансово-кредитних операцій вказаного кредитного договору, укладеного 23.06.2006 між сторонами, витрати по оплаті експертизи покладено на відповідача [PERSON] На адресу суду 10.03.2016 за вх.№1290 надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта, у звязку із не здійсненням попередньої оплати вартості експертних послуг відповідачем [PERSON]. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалися повернути кредит та проценти за користування кредитом до 23.06.2026. Відповідно до п.3.3.2 кредитного договору обумовлена сторонами щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 131 долар США. Відповідно до п.3.3.3, п.3.3.4 позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до пятого числа кожного місяця, кінцевий термін повернення кредиту 26.06.2026. Відповідно до п. 4.3.5 кредитного договору визначено обовязок позичальника достроково виконати зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, можливих штрафних санкцій, у випадках, передбачених кредитним договором. Нарахування відсотків за користуванням кредитом відбувається відповідно до п. 3.4. кредитного договору, а саме за фактичну кількість днів у періоді, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником умов п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. За порушення позичальником строків сплати мінімального необхідних платежів згідно п. 5.1. кредитного договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 1 відсотка від суми несвоєчасного сплачених коштів за кожен день прострочення. Із копії додаткової угоди від 29.07.2010 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 між позичальником та банком укладена додаткова угода №1. Згідно п. 1.1. додаткової угоди кінцевий термін повернення кредиту сторони визначили 23.06.2026. За порушення умов повернення кредиту, сплату відсотків сторони домовились, що у разі невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Пункт 4.2. додаткової угоди №1 передбачає у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.13., 3.3.15-3.3.22 договору (крім п.п. 3.3.7) позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5 відсотків від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору, за кожен випадок. Пунктом 4.3 договору визначено, що у випадку прострочення позичальником виконання зобовязання, визначеного абз. 1 п. 2.4 договору на строк більше ніж 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30-го дня прострочення зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок. Відповідно до п. 1.1.1. додаткової угоди №1 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 при умові виконання позичальником умов цього договору, останньому протягом 6-ти місяців з серпня 2010 по січень 2011 надається відстрочка сплати частини необхідного платежу. Відповідно до п. 1.1.2. додаткової угоди №1 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 починаючи з лютого 2011 позичальник сплачує: суму в розмірі відстрочених протягом зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів; комісію за консультації по кредитних операціях у розмірі 0,75 відсотка від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати. При цьому комісія сплачується одноразово протягом першого календарного місяця після закінчення періоду, зазначеного в п. 1.1.1. договору; суму в розмірі нарахованих та несплачених до зазначеного в п. 1.1.1. договору періоду платежів; необхідний платіж у повному обсязі до кінцевого терміну повернення кредиту. Із копії договору поруки від 23.06.20106 встановлено, що між банком та [PERSON] укладений договір поруки від 23.06.2006. Пунктом 1.1. договору поруки, передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що виникають з кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006, а саме: повернути до 23.06.2020 кредит у сумі 10400 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 10 відсотків річних; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Відповідно до п. 1.2. договору поруки позичальник та поручитель відповідають як солідарні боржники. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Відповідно до ст.. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Дослідивши усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи із наступного. Укладені між сторонами договори кредиту та поруки ґрунтуються на положеннях ст.6 ЦК України. Позивачем надано письмові докази в підтвердження часткового невиконання відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 не суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору та додаткової угоди до нього, розмір заборгованості відповідача [PERSON] по кредиту, відсотках, комісії, штраф та пеня розраховані відповідно до умов кредитного договору та додаткової угоди, тобто, на тих умовах, на які погодилися сторони в договорі. Будь-яких доказів, які би спростували надані позивачем розрахунки, не надано. Судом вжито заходів для проведення судової експертизи фінансово-кредитних операцій за вказаним кредитним договором (а.с.66-68, 78, 83), однак, судова експертиза, призначена за клопотанням відповідача [PERSON] не проведена, у звязку із не здійсненням оплати експертних послуг, а тому спір вирішено на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, пояснення представника позивача, суд вважає право позивача порушеним невиконанням відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки. При розвязанні цього спору суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 24.09.2014 (справа №6-145 цс14), відповідно до якого вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Суд установив наявність в позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.60), обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ґрунтується на вимогах закону. Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення із відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 17021 доларів США 90 центів та 55078 гривень 67 копійок, з яких заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 10041 доларів США 85 центів, заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 3705 доларів США 59 центів, заборгованість по сплаті комісії 2772 доларів США 37 центів, штраф за порушення умов договору 502 долара США 09 центів, та пеня за прострочення сплати кредиту 55078 гривень 67 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, на дату подання позову (а.с.28,29) позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подання позову. За правилами ст.88 ч.3 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в рівних частках із кожного відповідача в дохід держави у розмірі встановленому на момент подання позову п.1 п.п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» відповідно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, тобто, у сумі всього 3654 гривні (по 1827 гривень із кожного відповідача). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved