Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачем, [PERSON], подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти, на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви до досягнення донькою двадцяти трьох років, якщо вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] у позові зазначила про те, що вона перебувала у шлюбі з боржником. Від даного шлюбу вона має доньку, [PERSON], [INFO]. Батьком доньки [PERSON] є боржник, [PERSON]. Після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] доньці виповнилося 18 років, вона продовжує навчання на 2-му курсі денного відділення Чернігівського інституту імені Героїв Крут Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», що підтверджується довідкою з навчального закладу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час боржник будь - якої матеріальної допомоги на утримання доньки їй не надає і надавати не хоче, хоча він працездатний. Боржник працює дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, отримує заробітну плату, має власний будинок. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. 03 квітня 2014 року було видано судовий наказ про присудження з відповідача на її користь аліментів, на утримання доньки, але ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2014 року вказаний судовий наказ було скасовано. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила про те, що вона просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю та пояснив про те, що він просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для повнолітньої особи. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних обставин. По справі встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу вона має доньку, [PERSON], [INFO]. Батьком доньки [PERSON] є відповідач [PERSON]. Після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] доньці виповнилося 18 років, вона продовжує навчання на 2-му курсі денного відділення Чернігівського інституту імені Героїв Крут Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», що підтверджується довідкою з навчального закладу. На даний час відповідач будь - якої матеріальної допомоги на утримання доньки їй не надає, будучи працездатною особою. Відповідач працює дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, регулярно отримує заробітну плату, має власний будинок. 03 квітня 2014 року було видано судовий наказ про присудження з відповідача на користь позивача аліментів, на утримання доньки, але ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2014 року вказаний судовий наказ було скасовано. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] крім доньки [PERSON] має на утриманні ще трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним. В березні 2009 року відповідач [PERSON] переніс тяжку хворобу «Симптомний субаранхоїдальний крововилив», внаслідок чого вимушений періодично проходити курс лікування в медичних закладах, що потребує фінансових витрат. Враховуючи стан здоров'я відповідача та наявність у нього на утриманні ще трьох дітей малолітнього віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] на час навчання в учбовому закладі, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви, тобто з 12 травня 2014 року. Стаття 200 Сімейного кодексу України не встановлює нижньої межі розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Вказана норма передбачена ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України щодо розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Виходячи з цього донька відповідача - [PERSON] не має правового статусу дитини та на неї не розповсюджується передбачена ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України норма щодо мінімального розміру аліментів. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір.

Outcome: partial