Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2006, який був зареєстрований у Виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №52. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Дійсно, шлюб для неї та відповідача по справі є першим. Останнім часом їх спільне життя із відповідачем мало складний характер, постійно виникають сварки на побутовому ґрунті та через різний світогляд. Вона, як дружина, протягом всього подружнього життя сумлінно виконувала всю роботу, яка стосується ведення домашнього господарства. Поведінка відповідача по справі [PERSON] з серпня 2017 року має неадекватний характер. Вона кожного разу наштовхувалася на агресію з боку чоловіка, періодично чоловік фізично наді нею знущався та неадекватні дії щодо спільного проживання з нею. Також зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. У період спільного шлюбного проживання [PERSON] не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про гідне матеріальне забезпечення, взаємоповагу між подружжям. Навпаки, його ставлення до сім`ї призвело до розладу шлюбних відносин. Постійні сварки та фізичні знущання, призвели до того, що вона втратила до відповідача почуття і довіру, які необхідні для нормальних сімейних відносин. Вважає, що за таких обставин збереження нашого шлюбу буде суперечити її та дитячим інтересам. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2018 року. Подальше спільне життя й збереження родини неможливі. Суперечки про розподіл спільного майна немає. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 06 листопада 2006 року виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2007 року та серії [NUMBER] від 21 липня 2008 року відповідно.Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідач в судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved