Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 06 листопада 2014 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO] 20.2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 63/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером 20, що знаходиться по вул. Степового в м. Калинівка Вінницької області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Калинівської міської ради Вінницької області. Іншу частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, відповідно 37/100 частки мати за життя подарувала позивачеві. Також після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина і на відповідну частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,09 га, кадастровий номер 0521610100:01:015:0018, що знаходиться за адресою вул. Степового, 20 в м. Калинівка Вінницької області та належала їм з матірю на праві спільної сумісної власності на підставі державних актів серії ЯД № 361098 та серії ЯД № 361099, виданих 14.06.2007 року на підставі рішення Калинівської міської ради від 27.10.2006 року 4 сесії 5 скликання. В 2000 році мати [PERSON] перед поїздкою за межі України доручила позивачеві одноосібно користуватись будинком, прибудинковими спорудами та змельною ділянкою 0,09 га, що знаходиться в м. Калинівка Вінницької області по вул. Степового 20 та на позивача 07.10.2005 року [PERSON] написала довіреність № 588, яка посвідчена приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу [PERSON] на представництво інтересів матері [PERSON] у всіх органах і організаціях для вирішення питань повязаних з приватизацією земельної ділянки площею 0,09 га, так як мати не мала змоги самостійно приймати участь в приватизації земельної ділянки, тому що на території України з 2000 по 2011 рік вона була тільки періодично, один, два місяці кожен рік. За життя 07.09.2005 року мати склала заповіт, яким заповіла позивачеві житловий будинок та належну їй земельну ділянку. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3195. Як спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 80/2015. 22.03.2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що належала матері [PERSON] Інших 63/100 частки будинковолодіння від 22.03.2016 зареєстровано в реєстрі за № 443 та державним нотаріусом [PERSON] 22.03.2016 року проведена державна реєстрація 63/100 в приватну власність позивача. Номер запису про право власності 13812223, індексний номер : 28872057. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Калинівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти них не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2014 року померла мати позивача [PERSON], яка проживала в [INFO] 20.2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 63/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером 20, що знаходиться по вул. Степового в м. Калинівка Вінницької області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Калинівської міської ради Вінницької області. Іншу частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, відповідно 37/100 частки мати за життя подарувала позивачеві, що підтверджується копією договору дарування частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] 07.09.2005 року та зареєстрованого за № 3193. Також після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина і на відповідну частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,09 га, кадастровий номер 0521610100:01:015:0018, що знаходиться за адресою вул. Степового, 20 в м. Калинівка Вінницької області та належала їм з матірю на праві спільної сумісної власності на підставі державних актів серії ЯД № 361098 та серії ЯД № 361099, виданих 14.06.2007 року на підставі рішення Калинівської міської ради від 27.10.2006 року 4 сесії 5 скликання. В 2000 році мати [PERSON] перед поїздкою за межі України доручила позивачеві одноосібно користуватись будинком, прибудинковими спорудами та змельною ділянкою 0,09 га, що знаходиться в м. Калинівка Вінницької області по вул. Степового 20 та на позивача 07.10.2005 року [PERSON] написала довіреність № 588, яка посвідчена приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу [PERSON] на представництво інтересів матері [PERSON] у всіх органах і організаціях для вирішення питань повязаних з приватизацією земельної ділянки площею 0,09 га, так як мати не мала змоги самостійно приймати участь в приватизації земельної ділянки, тому що на території України з 2000 по 2011 рік вона була тільки періодично, один, два місяці кожен рік. За життя 07.09.2005 року мати склала заповіт, яким заповіла позивачеві житловий будинок та належну їй земельну ділянку. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3195. Як спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 80/2015, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 39669296 від 19.02.2015 р. 22.03.2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що належала матері [PERSON] Інших 63/100 частки будинковолодіння від 22.03.2016 зареєстровано в реєстрі за № 443 та державним нотаріусом [PERSON] 22.03.2016 року проведена державна реєстрація 63/100 в приватну власність позивача. Номер запису про право власності 13812223, індексний номер : 28872057. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved