Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач заступник прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 1» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь Одеської міської ради в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 1» понесені витрати на лікування [PERSON] в розмірі 500,0 грн., посилаючись в обґрунтуванні своїх вимог на такі обставини. 09 вересня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років. В силу ст. 75 Кримінального кодексу України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки. Згідно змісту вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2013 року, вбачається, що 19 лютого 2013 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, [PERSON] знаходячись у будинку № 80 по вул. Деревообробній у м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у конфлікт з [PERSON], який переріс у бійку між ними. У ході бійки, [PERSON] вдарив [PERSON] долонею по обличчю, на що [PERSON], взявши зі столу кухонний ніж, наніс потерпілому множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, а саме: колото-різані поранення грудної клітини, проникаючі в ліву плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені, що супроводжуються проникненням повітря та крововиливом в ліву плевральну порожнину, сліпе - не проникаюче, - колото-різане поранення спини, які згідно висновку експерта № 836 від 14 березня 2013 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. У зв'язку з заподіяною шкодою здоров'ю [PERSON] останній з 19 лютого 2013 року по 21 лютого 2013 року перебував на лікуванні в хірургічному відділенні в КУ «Міська клінічна лікарня №1». За час перебування потерпілого [PERSON] у КУ «Міська клінічна лікарня №1» понесені витрати на лікування останнього в розмірі 500,0 гривень. Оскільки КУ «Міська клінічна лікарня №1» утворено Одеською міською радою та є бюджетною установою, а витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] здійснено закладом охорони здоров'я комунальної форми власності, вказані витрати мають бути відшкодовані винною у скоєнні злочину особою на користь комунальної установи. В судовому засіданні представник прокуратури наполягав на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечував. Комунальна установа «Міська клінічна лікарня № 1» надала до суду лист про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги прокурора повністю підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що 09 вересня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі №521/7201/13-к [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років. В силу ст. 75 Кримінального кодексу України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки. Згідно змісту вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2013 року, вбачається, що 19 лютого 2013 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, [PERSON] знаходячись у будинку №80 по вул. Деревообробній у м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у конфлікт з [PERSON], який переріс у бійку між ними. У ході бійки, [PERSON] вдарив [PERSON] долонею по обличчю, на що [PERSON], взявши зі столу кухонний ніж, наніс потерпілому множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, а саме: колото-різані поранення грудної клітини, проникаючі в ліву плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені, що супроводжуються проникненням повітря та крововиливом в ліву плевральну порожнину, сліпе - не проникаюче, - колото-різане поранення спини, які згідно висновку експерта №836 від 14 березня 2013 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. У зв'язку з заподіяною шкодою здоров'ю [PERSON] останній з 19 лютого 2013 року по 21 лютого 2013 року перебував на лікуванні в хірургічному відділенні в КУ «Міська клінічна лікарня №1». За час перебування потерпілого [PERSON] Комунальній установі «Міська клінічна лікарня №1» понесені витрати на лікування останнього в розмірі 500,0 гривень. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно зі ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та задовольнити у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved