Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачем, [PERSON] ою, пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] , в якому позивач просила: розірвати шлюб між відповідачем та нею, який зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 49; залишити їй дівоче прізвище - [PERSON] . В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач [PERSON] зазначила про те, що 07 листопада 2015 року між нею та [PERSON] відділом реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 49. У неї з відповідачем є спільний син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим часто виникають сварки і відповідно сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, вона разом з дитиною проживає оремо та дитина знаходиться на її утримання. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Підстав для примирення не вбачає. Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 14 грудня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмову заяву, згідно відомостей якої просила справу слуханням розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просить не надавати, доповнень і клопотань не має. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно відомостей якої просив справу слуханням розглянути без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі, строк на примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] 07 листопада 2015 року з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 49 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини на а. с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим часто виникають сварки і відповідно сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, позивач разом з дитиною проживає оремо, та дитина знаходиться на утримання позивача. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, [PERSON] та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Підстав для примирення позивач [PERSON] не вбачає. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта судових витрат зі сплати судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved