Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановленого рішенням суду. На підставу своїх вимог посилається на те, що рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 23.02.2017 року у справі №704/182/17 з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 року. На виконання даного рішення відкрито виконавче провадження. Позивач створив нову сім`ю та [INFO] в нього народилася дитина [PERSON] , дружина, з якою позивач на даний час проживає, навчається, тому позивач оформив декретну відпустку по догляду за дитиною на своє ім`я, в зв`язку з чим не має можливості працювати. В зв`язку з відсутністю доходу утворилася заборгованість по аліментах в розмірі більше 17000 грн. Позивач посилається на те, що позичив кошти для погашення боргу по аліментах, тому в зв`язку зі зміною матеріального стану та виникненням боргових зобов`язань не в змозі сплачувати аліменти в розмірі ј частки всіх видів доходу та просить зменшити розмір аліментів з ј частки всіх видів доходу до 1000 грн. Позивач, до початку судового засідання, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на підстави викладені у відзиві, просила відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з [PERSON] спільно сім`єю, має з ним спільну дитину, яку необхідно утримувати, тому коштів на сплату аліментів не вистачає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 5000 грн. для погашення заборгованості по аліментах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 17000 грн. для погашення заборгованості по аліментах. Суд, заслухавши представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази надані по справ в їх сукупності дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 23.02.2017 року у справі №704/182/17 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , не працюючого, на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 року. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.11.2019 року, заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.11.2019 року складає 17542,90 грн. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.11.2019 року, заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.11.2019 року відсутня. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.02.2020 року, заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.02.2020 року становить 160 грн. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.02.2020 року, заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.02.2020 року відсутня. Відповідно до розписки складеної 06.02.2020 року, [PERSON] отримав кошти в сумі 17000 грн. у [PERSON] , які зобов`язується повернути до 01.02.2021 року. Відповідно до розписки складеної 06.02.2020 року, [PERSON] отримав кошти в сумі 5000 грн. у [PERSON] , які зобов`язується повернути до 01.02.2021 року. Відповідно до довідки №67 від 07.02.2020 року, [PERSON] не перебуває на обліку в Тальнівській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості як безробітній. Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17.02.2020 року №29/23-22-53-52-019, [PERSON] з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року отримував грошове утримання, як військовослужбовець строкової служби. Відповідно до довідки №160 від 17.02.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, як отримувач допомоги при народженні дитини. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 року, [PERSON] отримала в адвоката правничу допомогу по цивільній справі за позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно Акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 року, квитанції №7 від 10.03.2020 року, [PERSON] сплатила за договором про надання правничої допомоги від 10.03.2020 року за надані їй правничі послуги кошти в сумі 500 грн. Відповідно Акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 05.06.2020 року, квитанції №11 від 05.06.2020 року, [PERSON] сплатила за договором про надання правничої допомоги від 10.03.2020 року за надані їй правничі послуги кошти в сумі 1000 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ст. 192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Проаналізувавши вищезазначені положення закону, суд зазначає, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає. Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання позивача на положення ст. 192 СК України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним, адже позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. В той час, як позивач фактично мав намір змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на погіршення свого майнового стану, проте не довів обставин, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, що слугувало б підставою для задоволення його позову. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них; у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до змісту ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, обов`язок надати належні докази зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я у порівнянні з тим, які вони були на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів покладено на позивача. Так, позивачем надано довідку №67 від 07.02.2020 року з якої вбачається, що позивач не перебуває на обліку в Тальнівській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості як безробітний, з довідки №160 від 17.02.2020 вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, як отримувач допомоги при народженні дитини, з боргових розписок від 06.02.2020 року вбачається, що позивач взяв на себе зобов`язання повернути кошти до 01.02.2021 року, натомість будь яких доказів, які свідчили б про зміну його матеріального стану чи погіршення здоров`я в порівнянні з тим, що було на момент ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, позивачем не надано. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що в позові відмовлено, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені відповідачем судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 500 грн. згідно з квитанцією №7 від 10.03.2020 року та в розмірі 1000 грн. згідно з квитанцією №11, разом підлягає до стягнення 1500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved