Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу). Мотивує свої вимоги тим, що 26 вересня 2011 року о 17 год. 30 хв. на мосту Патона в місті Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Фольцваген Джетта», р. н. [NUMBER] для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан автомобіля в результаті чого відірвалось ліве заднє колесо автомобіля та здійснило зіткнення з автомобілем «Фольцваген Гольф», р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 2.3(А) Правил дорожнього руху, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Фольцваген Гольф», р.н. [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 1-го типу № АА/4728155 від 09.08.2011 року цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Фольцваген Джетта», р. н. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК«Провідна» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого 50000 гривень. Позивачем було було сплачено на користь потерпілої особи - [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 30922 гривень 09 копійок. Позивач посилаючись на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає що він як страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Вина відповідача у порушенні п. 2.3(А) Правил дорожнього руху України встановлена постановою Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року, а тому позивач вважає, що набув право вимоги до відповідача відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 30922 гривні 09 копійок. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки не повідомляли. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року встановлено, що 26 вересня 2011 року о 17 год. 30 хв. на мосту Патона в місті Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Фольцваген Джетта», р. н. [NUMBER] для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан автомобіля в результаті чого відірвалось ліве заднє колесо автомобіля та здійснило зіткнення з автомобілем «Фольцваген Гольф», р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 2.3(А) Правил дорожнього руху, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд аналізуючи зазначені норми Закону у сукупності з доказами наданими позивачем вважає, що у ПАТ «СК «Провідна» виникло право вимоги до [PERSON] на відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 30922 гривень 09 копійок. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст.ст. 84, 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 309 гривень 23 копійки.

Outcome: approved