Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 12.12.2017 року помер батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 54/100 частин домоволодіння №14 по пров. Товстого у м. Дніпрі. Позивач є сином померлого та єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім того, 18.09.2001 року батько склав заповіт на імя позивача, де заповідав йому все своє майно. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини та постановою приватного нотаріуса від 25.07.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пропуск строку пропущений у звязку з перебуванням позивача в цей період на території Львівської області, де він працював та не мав можливості за місцем відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із відповідною заявою. Тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2018 року витребувано у приватного нотаріуса ДМНО Дніпропетровської області [PERSON] копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого 12.12.2017 року. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №774430, виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.12.2017 року, актовий запис №2187. 18.09.2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №4386, за яким все належне йому майно заповідав своєму синові [PERSON], позивачу по справі. Постановою приватного нотаріуса ДМНО Дніпропетровської області [PERSON] від 25.07.2018 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 12.12.2017 року у звязку із пропуском шестимісячного строку для подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. У своєму позові позивач посилається на те, що причиною пропуску шестимісячного терміну для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у звязку з перебуванням позивача в цей період на території Львівської області, де він працював та не мав можливості за місцем відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із відповідною заявою. Вказане підтверджується Договором про виконання робіт від 05.04.2018 року. Відповідно до копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області [PERSON], після смерті [PERSON], померлого 12.12.2017 року, позивач є єдиним спадкоємцем після померлого. За життя батько позивача склав на його імя заповіт, в якому заповідав сину все своє майно на момент смерті. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013\~\~№24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Суд вважає, що обставина, вказана позивачем в позовній заяві є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved