Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та відповідачем укладено кредитний договір № 62/22-07, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 20 000 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше «19» грудня 2017 року та платою за користування ним у розмірі 11 % річних. 17 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило позивачу свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі і право грошової вимоги за кредитним договором № 62/22-07 від 20 грудня 2007 року. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, у такого станом на 18 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 988,33 долари США (292 310,98 грн.) та відсотками у розмірі 7 286,09 доларів США (177 656,45 грн.), тому просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (змінено найменування на публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 62/22-07, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 20 000 доларів США для будівництва житлового будинку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % річних, а у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту - 15 % річних, та кінцевим терміном повернення кредиту і процентів за ним не пізніше 19 грудня 2017 року. Згідно п. п. 5.2.1., 5.2.3. вказаного договору, позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення (додаток № 1 до Договору) на позичковий рахунок [NUMBER] відкритий у філії «Відділення Промінвестбанку в м. Ужгород»; своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та проценти за неправомірне користування кредитом, суми неустойки і збитків (а. с. 6-12). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв'язку з чим у такого станом на 18 січня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 19 274,42 долари США (469 967,43 грн.), з яких 11 988,33 долари США (292 310,98 грн.) - заборгованість за кредитом та 7 286,09 доларів США (177 656,45 грн.) - заборгованість по відсотках (а. с. 37). Крім цього встановлено, що позивач письмово повідомив відповідача про невиконання умов кредитного договору, наявність у нього заборгованості та вимагав в строк до 30 днів з дати відправлення вимоги, але не пізніше 3-х днів з моменту її отримання, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції (а. с. 38-39). 17 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Первісний Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (Новий Кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний Кредитор передав (відступив) Новому Кредитору Кредитний Портфель (сукупність усіх прав вимоги за кредитами) та зобов'язався сплатити за нього Первісному кредитору грошову винагороду (Ціну Продажу), в тому числі і право грошової вимоги за договором № 62/22-07 від 20 грудня 2007 року (а. с. 15-25, 36). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5.3.2. договору про іпотечний кредит № 62/22-07 від 20 грудня 2007 року банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, якщо, зокрема, позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів, порушив графік погашення заборгованості за кредитом (додаток № 1 до цього договору) чи не погасив проценти за користування кредитом у строку, встановлений цим договором. Про необхідність дострокової сплати суми заборгованості за цим договором з вищевказаних підстав банк зобов'язаний письмово повідомити позичальника (поштою з повідомленням, при явці останнього в банк, вручення банком особисто позичальнику під розписку) протягом 10 днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів (а. с. 6-10). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. п. 6.1., 6.2., 6.4. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов'язань, винна сторона сплачує іншій стороні суму неустойки та збитків, передбачених цим договором. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно, а також штраф у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. За невиконання прийнятих на себе зобов'язань, передбачених п. п. 5.2.2., 5.2.4., 5.2.5. та 5.2.6 цього договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 15 % від суми кредиту за кожний випадок невиконання (а. с. 6-10). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 62/22-07 від 20 грудня 2007 року належним чином не виконує, а вимога позивача про усунення порушень (а. с. 38) ним також залишилася без реагування, суд вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved