Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення від спадкування. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав, у зустрічному просив відмовити та суду пояснив, що [INFO] помер його брат [PERSON], який був прописаний та постійно проживав по [ADDRESS]. Дане майно померлий набув від своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Хоча за свого життя його брат [PERSON] не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері, був інвалідом з дитинства загального захворювання, проте на момент її смерті проживав з нею у спадковому будинковолодінні, а тому став спадкоємцем її майна відповідно до ст.549 ЦК (редакція 1963 року), як такий, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У зв'язку зі смертю брата відкрилася спадщина на належне йому майно і він є спадкоємцем по закону другої черги. 20.08.2014 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок і господарські споруди, про що нотаріус видала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії та рекомендувала звернутись йому до суду. Вважає, що відповідач не має права на частку у спадковому майні, оскільки її мати [PERSON] та вона задовго до смерті брата побудували житловий будинок та переїхали до нього жити. Крім того, зазначив, що він залишився єдиним найближчим родичем спадкодавця - покійного брата [PERSON], оскільки його рідна сестра [PERSON] померла [INFO], тобто до мемонту відкриття спадщини, а її дочка, відповідач [PERSON] є лише племінницею [PERSON] Просив первісний позов задоволити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала та суду пояснила, що в 2014 році позивач за первісним позовом звертався до Тисменицького районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та його позов було задоволено. Подаючи даний позов останній втаїв від суду наявність інших спадкоємців, які теж мають право на дане майно. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області рішення Тисменицького районного суду було скасоване та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено. Пояснила, що спадкове майно було створене та належало [PERSON] - матері [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є неповно рідним братом [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. На час відкриття спадщини з нею проживав та залишився проживати у спадковому майні [PERSON], а також дану спадщину прийняла дочка, її мама - [PERSON], оскільки одразу після смерті [PERSON] почала доглядати брата [PERSON], який був інвалідом 1 групи та потребував по сторонньої допомоги, а також користувалась спадковим майном - проживала у спадковому будинку, обробляла город. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти - [PERSON] та [PERSON] і з дня відкриття відкриття спадщини спадкове майно належало їм порівну, тобто по ? частині будинок оволодіння [ADDRESS]. В силу вимог ст. 154 ЦК (редакція 1963 року), останні вважаються такими, що фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Саме ця частина будинковолодіння становить спадкове майно після смерті [PERSON] і спадкоємцями другої черги є позивач за первісним позовом [PERSON], неповно рідний брат померлого та вона, племінниця, що в силу ч.3 ст. 1266 ЦК України спадкує за правом представлення ту частку спадщини, яка б належала за законом її матері [PERSON]., якби вона була живою на час відкриття спадщини. Таким чином, вона після смерті [PERSON] набула право на спадкування ? частини спадкового будинковолодіння та ? частину має право успадкувати позивач за первісним позовом. Проте вважає, що останній втратив своє право на частку з наступних підстав. [PERSON] був інвалідом 1 групи і потребував сторонньої допомоги. На протязі всього життя догляд за ним здійснювала його мама [PERSON], а після її смерті його сестра, її мама [PERSON] до 2009 року. З 2009 року до 30.06.2011 року опікуном останнього був визнаний її чоловік [PERSON], однак фактичний догляд здійснювала вона сама. Позивач за первісним позовом ухилявся від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, дуже рідко його провідував та рекомендував віддати брата у будинок перестарілих. Просила відмовити у задоволенні первісного позовау, зустрічний позов задоволити в повному обсязі. Вислухавши сторони,їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - брат позивача за первісним позовом, який був прописаний та постійно проживав по [ADDRESS]. Родинні зв'язки позивача за первісним позовом та померлого стверджуються наданими свідоцтвами про народження, витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 03.10.2014 року про смерть їхнього батька [PERSON], довідкою Радчанської сільської Ради Тисменицького району від 29.08.2014 року №947 про проживання позивача в господарстві разом зі своїм рідним братом (а.с.8-11). У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлому майно. До спадкового майна належить домоволодіння - житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS], право власності на яке було зареєстровано за [PERSON], головою колгоспного двору, згідно архівних даних 05.12.2989 року. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності від 05.03.1991 року, видане Радчанською сільською радою народних депутатів згідно рішення Тисменицького райвиконкому від 19.12.1989 року № 233, що стверджується довідкою Івано-Франківського ОБТІ № 21391 від 15.10.2014 року (а.с.22). Оскільки [PERSON] та її син [PERSON] були членами колгоспного двору, то останні мали у власності по ? частині спірного будинковолодіння, як члени колгоспного двору. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина на належну їй ? частину будинковолодіння. Вказане спадкове майно, яке складалося з ? частини будинковолодіння, померлий [PERSON] успадкував в силу ст.549 ЦК (в редакції 1963 року), оскільки на момент смерті останньої проживав з нею у вищезазначеному житловому будинку, що підтверджується довідкою Радчанської сільської ради від 01.10.2014 року № 1050 (а.с.12). Також, дану ? частину успадкувала сестра [PERSON] - [PERSON], як рідна дочка померлої [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та користування спадковим майном, що підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків та довідкою Радчанської сільської ради № 241 від 25.02.2016 року. Виходячи з вищенаведеного, встановлено, що після смерті [PERSON] - голови колгоспного двору, право власності на спірне будинковолодіння набули [PERSON] на 6/8 частини, з яких 4/8 - як члену колгоспного двору та 2/8 - в порядку спадкування після смерті матері та [PERSON] на 2/8 частини в порядку спадкування після смерті матері. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому 6/8 частини будинковолодіння. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, рідні брати та сестри спадкодавця. Отже, позивач, будучи рідним братом спадкодавця, відноситься до кола спадкоємців за законом другої черги. 20.08.2014 року в шестимісячний строк позивач [PERSON] звернувся до Тисменицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті брата. 28.10.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок на ім'я [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] є дочкою [PERSON], яка є рідною сестрою спадкодавця [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.46-48). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2012 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO], тобто до моменту відкриття спадщини (а.с.43). Отже, [PERSON] є племінницею спадкодавця [PERSON] і в силу вимог ч.3 ст.1266 ЦК України спадкує за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері [PERSON] (сестрі спадкодавця), якби вона була живою на час відкриття спадщини. [PERSON] звернулась у шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.44). Отже, після смерті [PERSON] належні йому 6/8 частини спірного будинковолодіння спадкуються двома спадкоємцями - [PERSON] та [PERSON] по 3/8 частини кожному. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що первісний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення та за останнім слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частини будинковолодіння по [ADDRESS], після смерті брата [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні не довела факт ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], а томуу задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі у зв»язку з його безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1220, 1224, 1258, 1262, 1266, 1268, 1269, 1296 та

Outcome: dismissed