Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.11.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 122592,49 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Додаткова угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 19.05.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 234554,58 грн. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погасив, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву у якій просив просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився у зв'язку з чим ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 26.11.2012 року укладено кредитний договір про надання кредитних коштів у сумі 122592,49 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 19.05.2014 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 234554,58 грн., зокрема: 114240,51 грн. - заборгованість за кредитом, 3918,06 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 84457,82 грн. - заборгованість по пені за користування кредитом, 31938,19 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054, 1054 ЦК України,

Outcome: approved