Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивачем, комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області, пред`явлено позов до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за яким позивач просить стягнути на користь комунального підприємства «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту воду за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року у розмірі 2186 гривень 17 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог у позові позивачем зазначено про те, що комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області за період часу з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року надано відповідачеві [PERSON] , котра проживає за наведеною вище адресою, послуги з водопостачання. Однак, відповідач не виконує своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилась наведена сума заборгованості за згаданий період часу. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання із оплати комунальних послуг, комунальне підприємство «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області вимушене звернутися до суду. Після відкриття провадження у цивільній справі за вказаним позовом, представник відповідача, адвокат Козлов Володимир Васильович, подав до суду відзив на позовну заяву (відзив), в якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтування відзиву зводиться до того, що представник відповідача зауважує, що відповідно приписів законодавства постачання води повинне здійснюватися, на погляд сторони відповідача, на підставі договірних й виключно договірних відносин. Проте, договір щодо водопостачання між позивачем та відповідачем не існує, що вже вказує, на думку представника відповідача, на безпідставність вимог позивача. Більш того, комунальне підприємство «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області взагалі вказує хибну інформацію про те, що воно надає послуги з водопостачання до житлових будинків, що розташовані по вулицям Перемоги, Шевченко, Лугова, Кринична, Нова села Тимоновичі Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області. В селі Тимоновичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області постачання води здійснюється з декількох свердловин, зокрема комунальне підприємство «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області здійснює забір та постачання води по водогону через водозабірну свердловину, що знаходиться по [ADDRESS] , до будинків, що знаходяться по цій вулиці. Постачання ж води до будинку [PERSON] здійснюється з водогону, що знаходиться, як зазначає представник відповідача у відзиві, в «господарюванні» сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива». У позивача відсутні, на переконання представника відповідача, правові підстави для з надання послуг з централізованого водопостачання, що підтверджує те, що такі послуги взагалі не надаються, а також вказує на безпідставність позовних вимог. Представник позивача, комунального підприємства «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області, директор Семеняко Надія Іванівна, у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила задовольнити. Пояснила, що відповідач [PERSON] ухиляється від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг щодо централізованого водопостачання з комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області, спожиту воду не оплачує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила суду по суті про такі ж самі обставини, котрі викладені в наведеному вище відзиві. Представник відповідача, адвокат Козлов Володимир Васильович, у судове засідання 19.05.2021 не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання. У підготовчому судовому засіданні позов не визнавав повністю. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Деденко Сергій Іванович пояснив про те, що доводи позивача він вважає слушними на відміну від аргументів сторони відповідача, адже комунальне підприємство «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області користується водогоном, котрий є єдиною гідроспорудою, в селі Тимоновичі Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області на належних правових підставах. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», директор [PERSON] , пояснив про те, що комунальне підприємство «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області правомірно здійснює водопостачання в селі Тимоновичі Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, а тому позовні вимоги є відповідними. Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних встановлених судом обставин. У справі з`ясовано, що відповідач [PERSON] , котра проживає в домоволодінні по [ADDRESS] , є споживачем води з водогону в селі Тимоновичі Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, котрий знаходиться у віданні позивача, комунального підприємства «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області. Втім, фактично надані комунальні послуги з централізованого водопостачання відповідач [PERSON] не оплачує, від укладення договору щодо централізованого водопостачання з комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області ухиляється. Заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року за фактично спожиту в домоволодінні воду становить суму 2186 гривень 17 копійок. Такі обставини підтверджуються сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів: даними листа Семенівської міської ради Чернігівської області від 30.04.2021 за вих. № 01-22/1208 у відповідь на ухвалу суду у частині витребування доказів з доданими матеріалами (а.с. 105 124), за яким приведені факти щодо правомірності користування водогоном комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області з посиланням на відомості документів, серед котрих, між іншим, є лист сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» від 27.04.2021 за вих. № 36, де зауважено про передання органам місцевого самоврядування водогону єдиним комплексом (а.с. 122); даними довідки позивача із наведенням розрахунків про заборгованість відповідача за водопостачання за періоди з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року в сумі 2186 гривень 17 копійок (а.с. 8); даними зазначених вище пояснень у судовому засіданні представника позивача [PERSON] у частині ухилення від укладення відповідачем [PERSON] договору та відомостями вказаних вище пояснень представників третіх осіб [PERSON] та [PERSON] у частині повноважень щодо користування наведеним водогоном як єдиною гідроспорудою комунальним підприємством «Криничне» Семенівської міської ради Чернігівської області. При встановленні таких приведених судом обставин суд відхиляє вищезазначені доводи сторони відповідача, вказані у відзиві, а також висловлені відповідачем [PERSON] у судовому засіданні, щодо нібито незаконності позовних вимог, адже доводи сторони відповідача у частині не укладення договору з позивачем спростовуються вказаними вище даними про ухилення відповідача від укладення договору, відомості щодо водопостачання в домоволодіння відповідача [PERSON] з об`єктів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а сам факт споживання води в домоволодінні з централізованого водогону відповідачем [PERSON] у період часу з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року не оспорювався. За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно із\~ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання віднесені до комунальних послуг. Пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обумовлено, що виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання. Положеннями п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені обов`язки споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із ч. 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, оскільки між відповідачем і позивачем існували фактичні договірні відносини, позов про стягнення заборгованості за фактично надані послуги є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Такі висновки узгоджуються з Постановою Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц (провадження № 6-3193св18). Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України суд убачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем як юридичною особою при подачі позову судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок (платіжне доручення на а. с. 1). Зважаючи на те, що справа підлягає вирішенню не на користь відповідача, у справі відсутні підстави для встановлення додаткового строку для подання доказів щодо розміру витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, за заявою відповідача [PERSON] (заява на а. с. 145).

Outcome: approved