Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач в травні 2016 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати наказ № 273-К від 17.05.2016 року про звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, на відшкодування моральної шкоди 30000 грн, покласти на службову особу голову комісії Виконавчої дирекції [PERSON] обовязок покрити шкоду, заподіяну Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у звязку з оплатою йому часу вимушено прогулу та моральної шкоди. В судовому засіданні на обґрунтування позову позивач та його представники посилалися на те, що він працював на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. З наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема, оголошення йому доган, не погоджується, вони є незаконними, однак їх оспорює по інших цивільних справах. Наказ про звільнення носить неконкретний характер, на зазначено в чому полягає проступок позивача, у якій формі виражається вина та які негативні наслідки це мало для відповідача, не конкретизовано, які саме трудові обовязки було грубо порушено позивачем. Звільнений був також і з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. З зазначеними підставами звільнення, що слідують в наказі, а саме, службовою запискою начальника управління фінансів та звітності Головного фінансового-економічного управління від 16.05.2016 року, не був ознайомлений, пояснень до звільнення з роботи адміністрація не зажадала. Наголошує, що при звільненні також були допущені грубі порушення, оскільки був звільнений без погодження з правлінням відділення Фонду, в період тимчасової непрацездатності, без згоди Федерації профспілок Житомирської області, членом якої він є та про що було відомо відповідачу, наказ про звільнення підписаний головою комісії, а не керівником Фонду. Неправомірними діями відповідача, що виразилося в незаконному звільненні з роботи, йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 30000 грн, оскільки порушення його законних прав призвели до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В звязку допущеними порушеннями трудового законодавства при його звільненні просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити. Свою позицію та спростування доводів позивача виклав в письмових запереченнях. На переконання своїх доводів зазначив, що підстави звільнення позивача детально та обґрунтовано викладені в службовій записці від 16.05.2016 року, що є невідємною частиною наказу. Адміністрація зажадала пояснень у позивача щодо вказаних порушень трудового законодавства відповідно до виданих наказів, про що свідчить акт. На день видачі наказу, на думку представника відповідача, їм не було відомо про перебування позивача в тимчасовій непрацездатності, а також про його перебування членом Федерації профспілок Житомирської області. Вважають, що звільнення позивача проведено з дотриманням законодавства про працю, підстави для поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відсутні. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 43, 147-149, 232, 233, 235, 237-1, 238 КЗпП України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,

Outcome: partial