Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області суду з позовом до [PERSON] з вимогами визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири номер 2 , яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Валентина Отамановського ( [PERSON] ) в будинку під номером 24. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: 2/3 частки квартири номер 2 (два), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Валентина Отамановського (вул. 3. [PERSON]) в будинку під номером 24 (двадцять чотири), які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1996 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно рішення від 05.12.1996 року за №931 та свідоцтва про право на спадщину за законом. Виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13.03.2008 року за №6-307, що підтверджується листом №6171 від 09.11.2016 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації». Позивач вказує, що будучи спадкоємцем за правом представлення, після померлої бабусі, звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття 1/3 частини вищевказаної спадщини, адже на іншу 1/3 частину спадкового майна претендує син померлої дядько позивача [PERSON]. Однак, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №942/02-31 від 14.04.2017 року видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаної квартири, у звязку з відсутністю у позивача відповідних документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру за адресою: м. Вінниця, вул. Валентина Отамановського (вул. 3. [PERSON]) в будинку під номером 24 (двадцять чотири), квартира 2. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, з підстав його необґрунтованості. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ у Вінницькій обл. від 27.04.2016р. серія: 1-АМ, №349163 [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.( а. с. 4) Судом встановлено, що померлій [PERSON], що належало 2/3 частки квартири номер 2 (два), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Валентина Отамановського (вул. 3. [PERSON]) в будинку під номером 24 (двадцять чотири), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1996 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно рішення від 05.12.1996 року за №931 та свідоцтва про право на спадщину за законом. Виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13.03.2008 року за №6-307 ( а. с. 5-6 ) Постановою від 14.04.2017р. державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаної квартири, у звязку з відсутністю у позивача відповідних документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру за адресою: м. Вінниця, вул. Валентина Отамановського (вул. 3. [PERSON]) в будинку під номером 24 (двадцять чотири), квартира 2. ( а. с.7) З метою повного та обєктивного розгляду справи судом досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння по вул. В. Отамановського 24/20 у м. Вінниці. Судом встановлено, що сторони спору спадкоємцями після смерті бабусі [PERSON], що підтверджено матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON]. Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняті спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. З ст. 125 ЦК україни відсутність свідоцтва про право на спадщин\' не позбавляє спадкоємця прав Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Стосовно заперечень відповідача, щодо позову суд вважає дані заперечення надуманими та безпідставними, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за правом представлення 1/3 частини вищевказаної спадщини, на іншу 1/3 частину спадкового майна претендує син померлої дядько позивача [PERSON], таким чином, позивач є спадкоємицем після смерті бабусі [PERSON], а тому має право реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину, отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 1154,77 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved