Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач в червні 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором та наявність заборгованості станом на 30 січня 2015 року в розмірі 78321 грн. 53 коп., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами. В судове засідання представник банку не зявився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині заборгованості за тілом кредиту. Пояснила, що дійсно уклала договір з позивачем та отримала грошові кошти. Однак в силу тяжкого матеріального становища не мала і не має можливості виконати взяті на себе зобовязання. Просила зменшити пеню, оскільки вона перевищує суму боргу. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2012 року між сторонами укладено Договір про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску № 006-Z/046355 відповідно до якого на імя відповідача відкрито картковий рахунок №2625099203398000 та емітовано платіжну картку №4476071680671854, про що отримано відповідну розписку. Також 07.09.2012 року між сторонами укладено Договір № 036-026322/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної лінії у формі овердрафту, згідно якого, позивачем на картковий рахунок відповідача на якому обліковуються операції здійсненні з використанням картки№4476071680671854 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 16\~030 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а відповідач зобовязується повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 18.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач не дотримується умов договорів, систематично їх порушуючи, не виконує взятих на себе зобовязань та допустив виникнення заборгованості. Статтею 526 ЦК України встановлюється, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, кодексів, законів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунком заборгованості, виписками з особового рахунку, підтверджується одержання відповідачем від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором № 036-026322/12-00938-вкл-к від 07.09.2012 року станом на 30.01.2015 рок в розмірі 78321,53 грн., що складається з заборгованості за кредитним договором 3562,16 грн., заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором 12705,84 грн., суми нарахованих відсотків по заборгованості 40459,85 грн., суми заборгованості по пені 21593,68 грн. Суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості по тілу кредиту та процентів заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення пені то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з п.6.1 укладеного сторонами кредитного договору в ньому визначено сплату відповідачем пені в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення, що згідно розрахунку позивача становить 21593 грн. 68 коп. за період з 30.01.2014 року по 30.01.2015 року, тобто перевищує суму заборгованності за вказаним договором. Враховуючи співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, з врахуванням таких істотних обставин справи як майновий стан позичальника, його вік, відсутність істотних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязань, суд вважає за доцільне зменшити суму пені за прострочення сплати кредиту до 10000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial