Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 09.01.1998 [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого завідуючою Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області Мамонтовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 33, подарувала [PERSON] 63/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.На час смерті спадкодавиці разом з нею була зареєстрована та постійно проживала відповідачка - [PERSON] , а тому згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину.Позивач, [PERSON] , спадщину не прийняв, однак набув право власності на 37/100 частини зазначеного житлового будинку по [ADDRESS] , як на спадщину за заповітом після смерті іншого спадкодавця - [PERSON] , якій належала відповідна частка будинку на праві приватної власності. Земельна ділянка площею 0.10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розміщена по [ADDRESS] була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів № 53 від 15.02.1994. У зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити частину земельної ділянки у позасудовому порядку, він просив визнати за ним право власності на 37/100 частини земельної ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, направили на адресу суду заяву про рогляд справи в їх відсутність, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 09.01.1998 [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого завідуючою Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області Мамонтовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 33, подарувала [PERSON] 63/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 9,12). [PERSON] [INFO] (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 5,6,7,8).На час смерті спадкодавиці разом з нею була зареєстрована та постійно проживала відповідачка - [PERSON] , а тому згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 15).Позивач, [PERSON] , спадщину не прийняв, однак набув право власності на 37/100 частини зазначеного житлового будинку по [ADDRESS] , як на спадщину за заповітом після смерті іншого спадкодавця - [PERSON] , якій належала відповідна частка будинку на праві приватної власності (а.с. 15,10,11,27,28). Земельна ділянка площею 0.10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розміщена по [ADDRESS] була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів № 53 від 15.02.1994 (а.с. 13,16,17). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 377 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на вказане майно, оскільки земельна ділянка площею 0.10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розміщена по [ADDRESS] була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів № 53 від 15.02.1994, а [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не виготовила правовстановлюючі документи на 37/100 частини вищевказаної земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на 37/100 частини земельної ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Outcome: approved