Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 7880 від 21.11.2019 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Позов мотивує тим, що про вчинення вищезазначеного виконавчого напису йому стало відомо після того, як помітив, що із його заробітної плати почали, по невідомим на той час, причинам вираховувати кошти. Через свого представника, він звернувся до роботодавця із запитом на підставі чого із заробітної плати вираховуються кошти. На вказаний адвокатський запит від заступника начальника Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області, було отримано відповідь, згідно якої стало відомо, що відрахування із його заробітної плати здійснюється на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 611616609 від 03.03.2020 року в сумі 31\~508,76 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева». До вказаної відповіді було долучено копію супровідного листа за вих. № 1276 від 03.03.2020 року та постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни від 03.03.2020 року. 29.05.2020 року, він через свого представника, звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. з проханням ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 61161609. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було виявлено, що вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 7880 виданого 21.11.2019 року Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни. Цього ж дня ним було отримано копію вказаного виконавчого напису нотаріуса. Після ознайомлення з виконавчим написом нотаріуса, встановлено, що 21.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис № 7880, яким запропоновано звернути стягнення так як він є боржником за кредитним договором 001-10154-090114 від 09.01.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», код ЄДРПОУ 34047020 правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 449/К від 11.05.2018 року є ТОВ «ФК «Женева», за період з 11.05.2018 року по 28.10.2019 року. Сума заборгованості складає 30 858, 76 (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 76 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 17\~555,66 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 66 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5\~670, 01 (п`ять тисяч шістсот сімдесят гривень 01 копійка); строкова заборгованість за комісією становить 3\~370, 04 (три тисячі триста сімдесят гривень 04 копійки); строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4\~263, 05 (чотири тисячі двісті шістдесят три гривні 05 копійок). Вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушені норми статті 88 ЗУ «Про нотаріат», в частині того, що надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність його заборгованості перед банком, він наполягає, що виплатив всю заборгованість банку та закрив вказані кредитні відносини. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 12.06.2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, вирішено питання щодо забезпечення позову. 03.07.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. подано відзив на позов. 07.09.2020 року позивачем подано відповідь на відзив та заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача безпідставно стягнуті на підставі оскаржуваного виконавчого напису грошові кошти у розмірі 6\~390,08 грн. та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 9\~261,20 грн., які складаються із судового збору в сумі 1\~261, 20 грн., та правничої допомоги в сумі 8\~000 грн. 28.09.2020 року за клопотанням представника позивача ухвалою суду у справі замінено відповідача приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатову А.А. на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Женева» та залучено приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатову А.А. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 09.11.2020 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Представником відповідача відзиву на позов не надано. В матеріалах справи наявна заява приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. про розгляд справи без її участі, третя особа приватний виконавець Золотарьова Т.В. причини неявки суду не сповістила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис за № 7880, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] ,, який є Боржником за кредитним договором 001-10154-090114 від 09.01.2014 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 449/К від 11.05.2018 є ТОВ «ФК «Женева», заборгованість за Кредитним договором 001-10154-090114 від 09.01.2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.05.2018 року по 28.10.2019 року. Сума заборгованості складає 30 858, 76 грн. (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 76 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 17\~555,66 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 66 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5\~670, 01 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят гривень 01 копійка); строкова заборгованість за комісією становить 3\~370, 04 грн. (три тисячі триста сімдесят гривень 04 копійки); строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4\~263, 05 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят три гривні 05 копійок). Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються\~Законом України\~«Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5\~та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Згідно ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в\~Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.\~87 Закону України\~«Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суд у. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту\~оспорюваного виконавчого\~напису №\~7880\~від 20.11.2019\~року судом\~встановлено,\~що приватний\~нотаріус при\~вчиненні нотаріальної\~дії керувався\~ст. 87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 05.08.2019 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити Банку у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм\~Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким пропозиція укласти (договір оферту) та графік платежів, який є частиною Пропозиції (Оферти) заява № 001-10154-090114 від 09.01.2014 року, яка підписана [PERSON] та представником банку, які прошиті (прошнуровані) та пронумеровані з виконавчим написом не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги в частину визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі. Судом також встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 05.02.2020 року відкрито виконавче провадження № 61161609 з виконання вищезазначеного виконавчого напису, боржником зазначено [PERSON] стягувачем ТОВ «ФК «Женева» та винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.03.2020 року. Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження не одержувалася позивачем про зміст виконавчого напису він дізналася лише після отримання вказаної постанови представником, з доходу відповідача було здійснено відрахування в сумі 6\~390,08 грн. на користь банку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача і в частині повернення стягнутих коштів на його користь. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1\~261,20 грн., понесені ним при зверненні в суд та підтверджені квитанціями. Крім того, позивачем понесені витрати за надання юридичної допомоги. Згідно ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що 10.02.2020 року між позивачем та адвокатом Беспаловою Н.А. укладено угоду про надання правововї допомоги та додаток № 1 до даного договору. За договору сума гонорару становить за домовленістю сторін, гонорар за здійснення захисту складає 8\~000 грн. Згідно наданої квитанції № 18/20 від 10.02.2020 року на підставі вказаного договору позивачем сплачено 8 000 грн. Таким чином, понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved