Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області по справі №531/737/19 від 15 липня 2019 року, з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини. Вимоги первісного позову обґрунтовані тим, що відповідно до виконавчого листа Котелевського районного суду Полтавської області, виданого 28.04.2009, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2009 до повноліття дитини. Рішенням Карлівського районного суду від 15.07.2019, змінено спосіб стягнення аліментів на ј частину доходів відповідача. 17.11.2012 позивач повторно зареєстрував шлюб та у цьому шлюбі народилися діти: [INFO] син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON] . Відповідно до судового наказу Чутівського районного суду від 05.09.2019 з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей, сина [PERSON] та дочки [PERSON] , у розмірі 1/3 частини його доходу. На даний час позивач перебуває на обліку у Чутівській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості як безробітній. У зв`язку зі змінами у матеріальному та сімейному стані позивач змушений звертатися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки [PERSON] з ј частина його доходу, тому просить зменшити їх розмір до 1/6 частини, оскільки його звільнено з лав ЗСУ та він має на утриманні ще двох дітей. Від відповідача за первісним позовом надійшла зустрічна позовна заява, у якій просить стягнути з [PERSON] на її користь половину додаткових витрат на утриманні спільної дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 656,36 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути 10000 грн., понесених витрат на утримання дочки [PERSON] у зв`язку з оперативним втручанням. У зустрічному позові посилається на те, що за наявності особливих обставин, хвороби спільної дочки [PERSON] , раз у рік мається необхідність проведення її лікування зазначеними препаратами : нейровітан, гліатілін, цитофлавін. На підтвердження їх вартості, посилається на дані викладені інтернет аптеками на офіційних сайтах. За її підрахунком, загальні витрати на придбання препаратів за рік становить 9152,72 грн. Також позивачка за зустрічним позовом підрахувала вартість квитка для доставлення дитини до клініки два рази в рік в дві сторони, що становить 600,00 грн. Витрати на посилене харчування дитини позивачка оцінила у 500 грн. Згідно консультативного висновку від 11.07.2017, дочці було проведено операцію, витрати становили приблизно 20 000 грн. У травні 2017 позивач за зустрічним позовом зверталася до відповідача за зустрічним позовом з проханням надати грошову допомогу на проведення операції в розмірі 10000 грн. (половина витраченої суми), але він послався на переплату по аліментам, що сплачує на утримання дочки. Загальний розмір додатковий витрат позивачка оцінює у 15752,72 грн., 656,36 грн. щомісячно та 10000 грн. одноразово однією виплатою - за проведення операції дитині у травні 2017 року. Позивачка вважає, що стан здоров`я відповідача за зустрічним позовом та його матеріальне становище, дозволяють йому сплачувати зазначені додаткові витрати. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечував, пояснив, що платить аліменти на трьох дітей, зараз перебуває на обліку у Центрі зайнятості. 10 000 грн. за операцію сплачував, що підтверджується чеком. На час проведення операції був в АТО, тому перерахував кошти на карту. Через карантин, на даний час не може влаштуватися на роботу. Раніше ним було подано відзив на зустрічну позовну заяву, у якому також просив відмовити й задоволенні зустрічного позову, з підстав, викладених у відзиві. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилася. Від неї мається письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Вимоги первісного позову не визнає, просить відмовити у задоволенні. Зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Заслухавши позивача за первісним позовом, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Карлівського районного суду від 15.07.2019, змінено спосіб стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] з 300 грн. щомісячно на ј частину доходів відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення нею повноліття (а.с.12). 17.11.2012 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.17), у шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.19), на утримання яких, згідно судового наказу Чутівського районного суду від 05.09.2019, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу, починаючи з 30.08.2019 до повноліття дітей (а.с.20). Згідно довідки Петрівської сільської ради Чутівського району від 13.09.2019, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та у складі сім`ї має дружину [PERSON] та двох дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). [PERSON] зареєстрований як безробітний у Чутівській районній філії Полтавського ОЦЗ з 01.04.2019, та його дохід за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 становить 38802,78 грн. (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання дочки [PERSON] , оскільки у позивача відбулася зміна сімейного стану, у нього ще народилися діти, на утримання яких він також сплачує аліменти, тому, є доцільним, враховуючи принцип розумності на справедливості, зменшити розмір аліментів з ј частини доходу позивача на 1/5 частину. Щодо вимог зустрічного позову слід зазначити наступне. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом додаткові витрати на дитину, посилаючись на стан її здоров`я, на підтвердження надала Консультативний висновок (а.с.54); Посвідчення дитини-інваліду (а.с.55); Виписний епікриз з медичної картки №3198 (а.с.57), у якому маються рекомендації лікарів, та інформація про проведене лікування. Загальний розмір додатковий витрат позивачка оцінює у 15752,72 грн., 656,36 грн. щомісячно та 10000 грн. одноразово однією виплатою - за проведення операції дитині у травні 2017 року. [PERSON] просить також стягнути з [PERSON] 10000 грн., що є половиною витрат за проведення операції дитині. У зустрічному позові зазначає, що відповідач не надавав їй вказану матеріальну допомогу. До відзиву на зустрічний позов, [PERSON] було надано копію чеку від 12.05.2017 (а.с.87 зворотній бік), на підтвердження перерахунку ним 10000,00 грн. Кошти було перераховано на картку, оскільки у той час він брав безпосередню участь в АТО, що підтверджено наданою довідкою, витягами з наказів, контрактом (а.с.78-86). Інші копії чеків також свідчать на регулярне переведення коштів [PERSON] на картковий рахунок (а.с.87-100). У щомісячну допомогу позивачем за зустрічним позовом підраховано витрати на придбання ліків, згідно рекомендацій лікарів у виписному епікризі з медичної картки, посилене харчування, а також витрати на автобус, для доставляння дитини на лікування. На підтвердження жодної з зазначених витрат, доказів [PERSON] не надано, відсутні копії квитанції, чеків, чи ін. На підтвердження вартості лікарський препаратів, позивачка за зустрічним позовом посилається лише на скриншоти з сайтів інтернет-аптек, що не можна вважати підтвердженням реальної вартості препаратів. Вартість квитка на автобус, для доставлення дитини на лікування, нею також не обґрунтована. Для підтвердження придбання позивачем за зустрічним позовом продуктів для посиленого харчування дитини, також відсутні будь-які докази. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити у повному обсязі за недоведеності. Відповідно до положень ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», обидві сторони звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial