Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідачів, свої вимоги мотивує тим, що 03.11.2009 року він домовився із відповідачем [PERSON] про придбання у нього автомобіля марки FIAT модель Brava 1.4 SX, 1997 року випуску, шасі [NUMBER] тип ТЗ легковий комбі-В, об'єм двигуна 1581 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Червоноградським МРЕВ ДАІ, власником вказаного автомобіля був [PERSON], який по довіреності від 03.11.2009р. передав позивачу вказаний автомобіль. Даний факт підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля та довіреністю від 03.11.2009р., яка посвідчена приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON]. Вказує, що при передачі зазначеного автомобіля з метою набуття права власності на нього, провів повний розрахунок з [PERSON], передавши йому кошти в сумі 5000 дол. США, що підтверджується розпискою від 03.11.2009р., що написана [PERSON]. У відповідності до виданого доручення, відповідач наділив його правом продати вказаний автомобіль, передати в заставу, обміняти, здати в оренду тощо. Таким чином дії [PERSON] щодо продажу автомобіля були законними та підставними у відповідності до наявних в нього документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після проведення позивачем оплати за автомобіль [PERSON] передав його позивачу разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію. Таким чином, вважає, що 03.11.2009р. між ним та відповідачем укладено угоду щодо купівлі-продажу автомобіля і здійснено перехід права власності на автомобіль. Отже з 03.11.2009р. по даний час позивач, як власник, користується спірним автомобілем, сплачує податок з власників транспортних засобів, укладає угоди обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу та вчиняє інші дії по утриманню автомобіля. В січні 2014р. при спробі зареєструвати автомобіль на себе, позивач дізнався, що на даний транспортний засіб ВДВС Сокальського РУЮ у зв'язку із виконавчим провадженням відкритим 27.11.2013р. відносно колишнього власника [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Вважає, що на законних підставах набув право на даний автомобіль та просить суд визнати за ним право власності на автомобіль FIAT модель Brava 1.4 SX, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зняти арешт із даного автомобіля, що накладений постановою державного виконавця ВДВС сокальського РУЮ від 27.11.2013р.. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ВДВС Сокальського РУЮ будучи належно повідомленими про час розгляду справи в судове засідання 11.12.2014р. повторно не прибули та не повідомили суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Представники третіх осіб ПАТ «Універсал-Банк» та Червоноградського ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області будучи належно повідомленими про час розгляду справи в судове засідання 11.12.2014р. повторно не прибули та не повідомили суд про причину неявки. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Дослідженим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Червоноградським МРЕВ ДАІ, встановлено, що власником автомобіля марки FIAT модель Brava 1.4 SX, 1997 року випуску, білого кольору, шасі [NUMBER] тип ТЗ легковий комбі-В, об'єм двигуна 1581 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], [INFO] Із розписки наданої [PERSON] 03.11.2009р. встановлено, що він отримав від [PERSON] суму в розмірі 5000 дол. США, за переданий йому автомобіль марки FIAT модель Brava 1.4 SX, 1997 року випуску, білого кольору, шасі [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER]. Оплату проведено повністю. Дослідженою постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 27.11.2013р. державним виконавцем ВДВС Сокальського РУЮ встановлено, що на примусовому виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2-592, виданий Сокальським районним судом, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Універсал-Банк» заборгованості в сумі 240482,77грн. Постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено відчуження будь-якого майна, яке йому належить, лише в межах суми боргу. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В свою чергу, власник автомобіля [PERSON] надаючи розписку про отримання коштів від позивача [PERSON] за переданий автомобіль та надавши позивачу довіреність на автомобіль фактично вчинив дії щодо його відчуження, оскільки ними попередньо досягнуто домовленості про продаж автомобіля. Відповідно дії відповідача були спрямовані на настання правових наслідків. Однак, крім усної домовленості та наданої розписки із довіреністю сторони письмово не уклали договір купівлі-продажу. В свою чергу, згідно до п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно, даний правочин сторонам слід було укласти у письмовій формі. Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. В свою чергу, згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки факт купівлі-продажу автомобіля 03.11.2009року сторонами не заперечувався, ними виконано всі дії щодо настання правових наслідків, однак не дотримано форми правочину, тому є підстави визнати за покупцем - позивачем по справі право власності на спірний автомобіль. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено в ході розгляду справи, державним виконавцем 27.11.2013р. винесено постанову про накладення арешту на все належне боржнику [PERSON] майно, серед якого включено зокрема спірний автомобіль, який як встановлено в ході розгляду справи 03.11.2009р. правомірно набув у власність позивач [PERSON]. Тому, з метою захисту права власності позивача на належне йому майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги про скасування арешту та заборони на відчуження спірного автомобіля згідно постанови державного виконавця ВДВС Сокальського РУЮ від 27.11.2013р.

Outcome: approved