Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачем, 26.03.2014р. подано до суду позов про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 23066,26 грн. та судових витрат в розмірі 229,40 грн. В суд представник позивача не прибув надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, на позові наполягає. В судовому засіданні відповідачка на позов заперечила тим, що востаннє сплачувала суму за кредитом 15.05.2009р. Оплату проводили списанням грошей з її зарплатної картки. Як ці суми списувались не контролювала. На початку 2010р. до неї звертався представник банку Стоєв та говорив, що є заборгованість, проте, ніяких договорів про його реструктуризацію або погашення в іншій спосіб з банком домовленостей не було. Просить застосувати строк позовної давності. Заслухавши відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, за заявою [PERSON] від 28.02.2007р., Банком їй було надано кредитну карту для отримання кредиту в розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с. 9-14). Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В суді [PERSON] надала картку «Віза» № [NUMBER], яку суд оглянув та встановив, що строк її дії встановлено до третього місяця 2010р. За текстом заяви [PERSON] від 28.02.2007р. до КБ «ПриватБанк» за отриманням кредитної картки передбачено, що послуги кредиту надаються до дати строку дії карти. Суму боргу належно підтверджено відповідними доказами, які не спростовано. То ж [PERSON] є боржником за вказаним кредитом на суму 23066,26 грн. Разом з тим, суд вбачає, що є підстави для застосування строку позовної давності до вимог щодо повернення кредиту та процентів - 3 роки, а пені - 1 рік, які передбачені в ст.ст. 257 258 ЦК, з наслідками визначеними в ст. 267 ЦК. Так, заборгованість за кредитом виникла в сумі 6368,8 грн. і на час закінчення строку дії картки в березні 2010р. ніщо не перешкоджало банку звернутись до суду за її стягненням, проте з неповажних причин цього зроблено не було, до ж до цієї суми, суд застосовує строк позовної давності. Що стосується процентів в сумі 11492,55 грн., то суд вбачає таке. Проценти нараховуються щомісячно за ставкою 36% річних до повного погашення кредиту. Банк мав можливість звернутись до суду після закінчення терміну дії картки про стягнення процентів. То ж і до такого платежу можливе застосування трирічного строку позовної давності. Однак, проценти нараховуються щомісячно за неповернутий кредит, то ж обов'язок їх сплати виникає щомісяця, і суми процентів нараховані в межах строку позовної даності, яку суд вираховує з місяця звернення до суду - березень 2014р., підлягають стягненню. Суд вираховує цю суму шляхом сумування наданих в довідці Банку про борг починаючи з березня 2011р., яка становить: 6979,85 грн. сума пені в межах позовної давності за 1 рік становить: 3630-2930 = 700. В задоволенні інших сум суд відмовляє за пропуском позовної давності. Сума судових витрат відшкодовується пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial