Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача та просить визнати невиконання умов договору від 27.11.2014 року укладеного між позивачем та відповідачем про купівлю балконного блоку (вікно і двері) та стягнення збитків, пені та моральної шкоди. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що він 27.11.2014 року уклав договір з ФОП [PERSON] про купівлю балконного блоку (вікно і двері), сплативши за товар попередньо оплату у розмірі 2\~000 грн. Однак, через після закінчення строків виконання договору йому був доставлений товар, що не відповідає замовленню та з функціональними дефектами, на що позивачем була складена претензія щодо товару. Через це позивач був змушений звернутися до СПД «[PERSON]А.» та укласти договір на поставку вікон ПВХ №57 на суму 2\~600 грн. Через це йому було завдано моральної та матеріальної шкоди, яку він вимагає стягнути з відповідача, а також пеню за несвоєчасне виконання умов договору. Позивач та його представник приймали участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач участі у судовому засіданні не приймав, про причини своєї неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 27.11.2014 року [PERSON] уклав договір купівлі продажу №GE-902 (далі Договір) з ФОП [PERSON] на суму 4 200 грн. про купівлю балконного блоку (вікно і двері). Відповідно п. 1.1 [PERSON] продавець продає належні йому ПВХ конструкції, а Покупець, в порядку та на умовах визначених в договорі приймає та оплачує даний товар. Відповідно до п. 1.2.1. [PERSON] сплатив відповідачу попередню оплату у розмірі 2 000 грн. Відповідно до п. 2.1 [PERSON] Відповідач зобов'язується протягом 45 робочих днів доставити товар, тобто у строк до 30.01.2015 року. Проте товар у зазначений термін не був доставлений, а лише 27.02.2015 року відповідач доставив товар, який всупереч п. 4.1.2. [PERSON], не відповідав кількості та асортименту. Крім цього, всупереч пункту 5.2 [PERSON] прийому-передачі підписаний не був. Про що позивачем згодом було складена претензія. Відповідно до п. 4.1 [PERSON] за невиконання та неналежне виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність передбачену законодавством. Так, через невиконання відповідачем своїх зобовязань, відповідно до умов [PERSON], позивач був змушений звернутися до СПД «[PERSON]А.» та укласти договір на поставку вікон ПВХ №57 на суму 2\~600 грн. 03.04.2015 року майстром-монтажником СПД «[PERSON]А.» [PERSON], який здійснював демонтаж та монтаж вікон була складена претензія, яка знаходиться у матеріалах справи, в якій зазначені недоліки товару доставленого відповідачем. Таким чином, через порушення умов договору відповідачем, позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме відшкодування збитків та моральна шкода. Відповідно до ч.1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Згідно п.5 ч.1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як зазначено в аналізі Верховного суду України практики застосування ст.\~625 ЦК України в цивільному судочинстві, не є грошовими зобовязання, в яких грошові знаки використовуються не як засіб погашення грошового боргу, а виконують роль товару: зобовязання передачі грошей, що випливають з угод обміну валюти, опціону, купівлі-продажу монет і банкнот, зобовязання повернути грошові знаки, які перебували на зберіганні, передати перевізником банкноти за договором перевезення та ін. З огляду на це положення ст.\~625 ЦК не застосовуються до зазначених відносин. Слід також зазначити, що відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16\~січня\~2013\~р. №\~10-74/0/4-13). Таким чином, дія ч.\~2 ст.\~625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди. Тому на ст. 536 ЦК України ці положення також не розповсюджуються. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Судом встановлено, що внаслідок не виконання умов договору відповідачем, позивач був змушений укласти інший договір на поставку вікон ПВХ, чим йому були завдані збитки у розмірі 2\~600 грн., що підтверджується договором на поставку вікон ПВХ №57 від 06.03.2015 року укладений між позивачем та СПД «Поцелуйко», квитанціями до прибуткового касового ордена №141 від 06.03.2015 року та №142 від 23.03.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Матеріалами справи встановлено, що згідно з договором купівлі продажу №GE-902 від 27.11.2014 року укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], відповідач зобов'язується протягом 45 робочих днів доставити товар, тобто у строк до 30.01.2015 року. Однак, товар був доставлений 27.02.2015 року, тобто на 27 днів пізніше, ніж вказано у договорі. Таким чином, пеня за прострочення виконання роботи, а саме 27 днів, згідно договору, становить 3\~402 грн., яка вираховується у розмірі трьох відсотків вартості роботи за кожний день прострочення, відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до 623 ЦК України Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивач, посилаючись на моральні страждання завдані у звяжу з невиконанням відповідачем умов договору, заподіяну шкоду оцінив у розмірі 5 000 грн. Однак, суд виходячи з наступного, вважає, що слід задовольнити цю позовну вимогу частково. Заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках не наступило, визначив розмір компенсації моральної шкоди в сумі 2 000 грн. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем виконані умови договору підряду, а саме частково сплачені грошові кошти за договором. Відповідач після виготовлення вікон за договором встановив їх у квартирі позивача, однак не було підписано [PERSON] прийому передачі, та позивачем було складено претензію щодо невідповідності товару. Однак, до звернення позивача до суду так само як і при розгляді справи в суді, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Крім цього, відповідачем не наданий акт виконаних робіт підписаний позивачем, який би підтверджував виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 ЦПК України. Тому суд, виходячи з наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у розмірі 2\~600 грн., пеню у розмірі 3\~402 грн. та моральну шкоду у розмірі 2\~000 грн., загальною сумою 8\~002 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial