Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів та встановити їх в розмірі 1/6 від всіх видів його заробітку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що за рішенням суду від 4 березня 2013 року з нього стягуються аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. З серпня 2015 року донька [PERSON] проживає з ним та знаходиться повністю на його утриманні. Рішенням суду від 23 травня 2019 року визначено місце проживання доньки [PERSON] з ним, а рішенням суду від 4 березня 2020 року його звільнено від сплати аліментів на користь відповідача на утримання доньки. Проте, рішення суду не виконується, оскільки в ньому не зазначено частку аліментів, які повинні з нього утримуватися. Ухвалою судді від 22 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунені. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач позов визнала повністю та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 4 березня 2013 року у справі № 569/2271/13-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 6 лютого 2013 року і до повноліття дітей. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 4 березня 2020 року позивача звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 4 березня 2013 року по справі № 569/2271/13-ц. Однак, в рішенні суду не зазначено розмір аліментів (частка від доходу), які повинні надалі стягуватися на менше доньку [PERSON] , відтак, позивач продовжує сплачувати аліменти в розмірі, визначеному на двох дітей. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved