Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Він обґрунтовує позовні вимоги тим, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 23.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції за актовим записом №86. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що одруження з відповідачкою виявилося не вдалим. У сторін різні характери та погляди на життя. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, на примирення він не згідний. Позивач просить задовольнити позов: розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з позивачем та стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні відмовилися від вимоги про стягнення з відповідачки на його користь понесених судових витрат, решту вимог підтримав в повному обсязі. Наполягав на розірванні шлюбу та визначенні місця проживання дітей з ним. Вказану вимогу обґрунтовує тим, що він забезпечує дітей, відвозить їх до школи, вони живуть в його будинку та відповідачка неналежно виконує свої материнські обовязки. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково. Вона не заперечує проти розірвання шлюбу, але не згідна із вимогою про визначення місця проживання дітей з позивачем, оскільки діти неповнолітні та потребують материнської любові, ласки та підтримки. Заперечувала проти пояснень позивача, що вона неналежно виконує обовязки матері. Навпаки, стверджувала, що піклується про дітей, з якими в неї склалися довірительські стосунки. Вона завжди проводить час з дітьми, робить з ними уроки. Позивач, в свою чергу, дозволяє собі здійснювати психологічне насильство, кричить на дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про одруження (а.с.4), сторони одружилися 23.11.2006 року. Відповідно до записів у свідоцтвах про народження (а.с.5, 6), сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги про визначення місця проживання дітей з позивачем, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх пояснень, що відповідачка неналежно виконує свої материнські обовязки. В свою чергу те, що відповідачка піклується про дітей стверджується актом обстеження житлово-побутових умов сімї (а.с.36), листом Яремчанської [PERSON] ступенів №1 (а.с.39), листом Яремчанської ДШМ (а.с.40), довідками Івано-Франківської ОДКЛ та Яремчанської ЦМЛ (а.с.41, 42), із яких вбачається, що відповідачка дбає про розумовий, фізичний і духовний розвиток дітей. Проаналізувавши пояснення сторін, надані докази, суд вважає позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом із батьком необґрунтованою та такою, що буде суперечити інтересам сторін, тому у задоволенні позову в частині визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу з батьком слід відмовити. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: partial