Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) в землях, яка перебуває в колективній власності реформованого КСП «Дружба», розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах. Разом із спадкодавцем [PERSON] , на день її смерті, проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , який і прийняв спадщину після своєї дружини, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер його батько [PERSON] . Будучи спадкоємцем після смерті батька, позивач фактично прийняв спадщину, шляхом розпорядження особистими речами померлого в шестимісячний термін з дня смерті: обробляв земельну ділянку, вчиняв дрібний ремонт будинку. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення права на спадщину на земельну частку (пай) в землях, яка перебуває в колективній власності реформованого КСП «Дружба», розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, [PERSON] отримав відмову, оскільки правовстановлюючий документ, на вказане право, виданий вже після смерті спадкодавця. Позивач просить визнати за ним, право на земельну частку (пай) в землях, яка перебуває в колективній власності реформованого КСП «Дружба», розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0066437. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач не з`явивсь, в своїх позовних вимогах просить суд справу розглядати без його участі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради, позов визнають. Згідно ч. 3, 4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.10.1996 року Рижанською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.8). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066437 від 10.02.2000 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.сп.11). Згідно з довідкою виконкому Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №1248 від 04.09.2020 року, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] була зареєстрована та проживала на день смерті у будинку за адресою: [ADDRESS] (а.сп.9). Згідно з довідкою виконкому Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №1017 від 25.08.2020 року, разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , на день її смерті та протягом шести місяців після смерті були зареєстровані та проживали: чоловік [PERSON] , [INFO] (а.сп.10). Згідно пунктів 1, 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7\~роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Оскільки спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , то судом, в даному випадку, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР\~(в редакції 1963 року), положення якого діяли на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 64668956 від 12.05.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] (а.сп. 30). Таким чином, на підставі вищезазначеного, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадщину після [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.1997 року Рижанською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.8). На виконання ухвали суду від 12.05.2021 року, в приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. витребувано копію спадкової справи, зареєстрованої у Спадковому реєстрі за №66719623 (номер у нотаріуса 178/2020), заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з дослідженими матеріалами спадкової справи 178/2020, єдиним спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] , є його син [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в землях, яка перебуває в колективній власності реформованого КСП «Дружба», розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, [PERSON] отримав відмову, оскільки правовстановлюючий документ, а саме сертифікат серії ЖТ № 0066437 від 10.02.2000 року, який підтверджує право [PERSON] на вищевказане право, виданий вже після смерті спадкодавця (а.сп.14). В силу\~ст.116 ЗК України\~громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті\~81,131 ЗК України\~передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . Сертифікат, виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , свідчить про набуття нею права на земельну частку (пай) в землях, що перебуває в колективній власності . Оскільки [PERSON] не встигла оформити за життя правовстановлюючий документ сертифікат на набуте нею право через обставини, які від її волі не залежали, зазначене перешкоджає позивачу реалізувати право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Неналежне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права власності на спірне майно за позивачем в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 року\~шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, то він має право на спадкове майно успадковане ним після смерті свого батька [PERSON] , у зв`язки з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved