Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з позовом про стягненнязаборгованості за договором кредиту № N3932 від 04.02.2014р. в розмірі 1233 грн. 15 коп., з яких 1077,56 грн. - тіло кредиту, 155,59 грн. - відсотки за користування кредитом. Також просив стягнути 243,60 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до зазначеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. на строк 12 фактичних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,5% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Сторони погодили графік розрахунків за договором № N3932 від 04.02.2014р. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором - видав відповідачці зазначену в договорі грошову суму - 2000,00 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером від 04.02.2014 р. за №1000. Відповідачка отримала вказану суму коштів та зобов'язалася належним чином повернути позивачу кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі. Однак, відповідачка неналежно виконувала взяті на себе за договором зобов'язання: порушила графік сплати кредиту, на час розгляду справи не повернула отримані кошти у визначений договором строк. Станом на 28.02.2015 заборгованість за договором кредиту №N3932 від 04.02.2014р. складала: 1233 грн. 15 коп., з яких 1077,56 грн. - тіло кредиту, 155,59 грн. - відсотки за користування кредитом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Враховуючи те, що визнання відповідачкою позову є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, переконавшись у правильному розумінні відповідачкою змісту обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції відповідачки з цього приводу, роз'яснивши відповідачці наслідки відповідної процесуальної дії, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги повністю підставні, тому їх слід задовольнити. Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобов'язання. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно із ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного сторонами Договору кредиту №N3932 від 04.02.2014р. відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. на строк 12 фактичних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених п.3.1 Договору, у розмірі 42,5% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Сторони погодили графік розрахунків за договором № N3932 від 04.02.2014р. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором - видав відповідачці зазначену в договорі грошову суму - 2000,00 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером від 04.02.2014 р. за №1000. Відповідачка отримала вказану суму, але неналежно виконувала взяті на себе за договором зобов'язання: порушила графік сплати кредиту, не повернула отримані кошти у визначений договором строк, внаслідок чого станом на 28.02.2015р. заборгувала позивачу згідно з представленим розрахунком: 1233 грн. 15 коп., з яких 1077,56 грн. - тіло кредиту, 155,59 грн. - відсотки за користування кредитом. Сума заборгованості відповідачкою не оспорюється. З огляду на зазначене суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачки на користь позивача зазначену заборгованість, а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України - понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи витрати, які становлять 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved