Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бершацького І.В., зареєстрований в реєстрі за № 3899 від 18.01.2021 року, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 32 530 грн. за кредитним договором № 1379979 від 12.12.2019 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі в сумі 1 362 грн. Позов мотивує тим, що у червні 2021 він, маючи платіжну картку для виплат AT КБ «ПриватБанк» та зайшовши до електронного сервісу «Інтернет-банк Приват-Банк 24» виявив, що зазначений сервіс заблокований через накладення арешту на рахунки приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. Ознайомившись з виконавчим провадженням № 64793080 відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. дізнався про те, що арешт на його рахунки накладено за виконавчим написом від 18.01.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем зареєстрованим в реєстрі № 3899 через заборгованість на суму 32 530 грн., з яких: прострочена заборгованість 10 000 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 5 000 грн.; прострочена заборгованість по сплаченим відсоткам за користування кредитом - 15 400 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 1 200 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусу - 930 грн. за кредитним договором № 1379979 від 12.12.2019 року, нібито укладеним ним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 48-МЛ від 05.03.2020 року є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Про факт та обставини вчинення виконавчого напису № 3899 від 18.01.2021 року здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. йому нічого не відомо, інформації про це він не отримував, інформація щодо його кредитної заборгованості перед ТОВ «Мілоан» чи перед його правонаступником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» йому не відома. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. від 11.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64793080 за оспорюваним виконавчим написом. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. від 31.03.2021 року у виконавчому провадженні № 64793080 звернуто стягнення на його доходи та постановою від 25.05.2021 року у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках в банківських та інших фінансових установах відкритих на його ім`я. Зазначає, що у нього є підстави вважати, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням законодавства та не може підлягати виконанню з тих підстав, що він виданий в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича від 18.01.2021 року зареєстрований в реєстрі № 3899 є таким, що не підлягає виконанню, крім того зазначені кредитні кошти у сумі 10 000 грн. у ТОВ «Мілоан» він не брав. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушені норми статті 88 ЗУ «Про нотаріат» та посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 24.06.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, вирішено питання про забезпечення позову. Відповідачем відзив на позов не надано. Ухвалою суду від 04.10.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3899, згідно якого з позивача [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 1379979 від 12.12.2019 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором про відступлення права вимоги № 48-МЛ від 05.03.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - стягувач за кредитним договором № 1379979 від 12.12.2019 року, стягнуто 32 530,00 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, стягнення проводиться за період з 05.03.2020 року по 30.11.2020 року, сума заборгованості складає 31 600,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією - 5 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 15 400,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями (нарахована з 02.01.2020 року по 05.03.2020 року) становить 1 200,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнута плата із стягувача в сумі 930,00 грн.,які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 3899 від 18.01.2021 року судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як зазначено позивачем, вимоги про усунення порушень виконання ним зобв`язань він не отримував, а доказів отримання або направлення на його адресу такої вимоги відповідачем не надано. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 18.01.2021 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам і повинен був відмовити товариству у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір № 1379979 від 12.12.2019року укладений з позивачем - не являється та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 1 362,00 грн. сплаченого судового збору за подання позову в сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. сплачених витрат щодо подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved