Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 квітня 2016 р. між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого, він передав гроші в сумі 150 000 гривень з кінцевим поверненням 01.06.2016 р. за домовленістю 168000 гривень Відповідач не повернув суму боргу у строк вказаний в договорі. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 168 000 грн., три відсотки річних за прострочення сплати суми боргу в розмірі 3493 грн., понесені судові витрати в сумі 640 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Борг не може повернути у звязку з фінансовими труднощами на роботі. Вислухав думку сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) гроші або інші речі, певні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики) або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Договір вважається укладеним з моменту передачі грошей або речей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України вбачається, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш чим у десять разів перевищує встановлений законом розмір не оподатковуваного податком мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, здійсненим належним чином. Відповідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Факт знаходження розписки у позивача свідчить про те, що він є кредитором. Так з розписки, датованої 12.04.2016 р., представленої позивачем, видно, що відповідач взяв у позивача грошові кошти в сумі 150 000 грн. Зобовязується повернути до 01 червня 2016 року 168\~000 грн. Відповідно до статті 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора повинен виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Борг до цього часу не повернутий відповідачем. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення з 02 червня 2016 р. по 11 березня 2017 р. становить 3489, 39 грн. = 150 000 х 3% : 365 х 283, де 150000 (грн.) - фактична сума неповернутої позики, 3% - розмір відповідальності відповідно до статті 625 ЦК України, 365 - кількість днів у відповідному році, 283 - кількість днів прострочення у період часу з 02 червня 2016 року по 11 березня 2017 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 168 000 грн., три процента річних - 3493 грн, а всього з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 172\~133 грн. Необхідно стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати, оплата судового збору 640 грн.

Outcome: approved