Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказував, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2,364 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району. Посилаючись на відсутність будь-яких правових підстав, вказаною земельною ділянкою розпоряджається ТОВ Агрофірма «Глушки», тому позивач просив суд витребувати з незаконного володіння від ТОВ Агрофірма «Глушки» на його користь дану земельну ділянку та заборонити ТОВ Агрофірма «Глушки» здійснювати самостійно так і з залученням третіх осіб будь-які роботи на земельній ділянці площею 2,364 га, яка розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481100:02:004:0015. В судове засідання позивач та його представник не зявились, останній звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації № 449 від 28.12.2005 року є власником земельної ділянки площею 2,364 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 780247, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3220481100:02:004:0015. Згідно копії акту обстеження земельної ділянки від 28.07.2015 року, який підписали крім позивача та його представника, депутат Глушківської сільської ради [PERSON] та мешканка села Глушки [PERSON], належна позивачу земельна ділянка обробляється ТОВ Агрофірма «Глушки», земельну ділянку засіяно ріпаком, вїзд до земельної ділянки блокується посадовими особами ТОВ Агрофірма «Глушки» та охоронної фірми ПП «Щит-Безпека». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та наявні по справі докази, суду не надав. 15.06.2015 року позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про негайне повернення йому, як власнику, земельної ділянки з кадастровим номером 3220481100:02:004:0015. Вказану вимогу відповідач отримав 11.07.2015 року, про що свідчать відповідні копії квитанції УДППЗ «Укрпошта» та опис вкладення у цінний лист. Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України закріплено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 390 ЦК України, власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. В п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Приписами ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Як розяснено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Оскільки в даному випадку жодних доказів того, що ТОВ Агрофірма «Глушки» використовує земельну ділянку позивача на відповідній правовій підставі, не надано, суд вважає, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку з кадастровим номером 3220481100:02:004:0015, яка належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). На думку суду обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне витребувати з незаконного володіння від ТОВ Агрофірма «Глушки» на користь позивача вказану вище земельну ділянку, а також заборонити ТОВ Агрофірма «Глушки» здійснювати самостійно так і з залученням третіх осіб будь-які роботи на цій земельній ділянці. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. згідно квитанції № ПН28512 від 24.06.2015 року.

Outcome: approved