Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.11.2013 року він у відповідності з умовами договору купівлі-продажу укладеного в простій письмовій формі придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та земельними ділянками, розташовані по [ADDRESS]. 20.08.2013 року відповідач дав доручення [PERSON] на продаж даного нерухомого майна, термін дії якого закінчився 19.08.2016 року. У зв'язку з частим перебуванням [PERSON] на лікуванні та закінченням терміну дії доручення нотаріально договір купівлі-продажу сторони не посвідчили до цього часу. Тому позивач просив визнати за ним право власності на придбане домогосподарство. Учасники справи в судове засідання не з'явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому сторона позивача позов підтримала, сторона відповідач проти задоволення позову не заперечила. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. З розписки (а.с. 9) вбачається що позивач прибав у відповідача нерухоме майно, а саме садибу [ADDRESS], до складу якої входять: житловий будинок, дерев'яний 1975 року побудови, під літ. «А», загальною площею 60,3 кв. м, житловою - 40,2 кв. м; надвірні споруди: сарай цегляний, під літ. «Б»; сарай цегляний, під літ. «В»; сарай дерев'яний, під літ. «Г»; сарай цегляний, під літ. «Д»; погріб цегляний, під літ. «п/г»; огорожа дощата під цифрами 1-2, а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1282 га, кадастровий номер [NUMBER], та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2216 га, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач в своєму позові посилається на те, що нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вони з відповідачем не змогли, оскільки 20.08.2013 року останній дав доручення [PERSON] на продаж даного нерухомого майна, але у зв'язку з її частим перебуванням на лікуванні термін дії доручення закінчився. У зв'язку з цим право власності [PERSON] на придбане майно до цього часу належним чином не оформлене. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов'язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для визнання за [PERSON], права власності на спірне майно.

Outcome: approved