Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з гр. [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 002-05089-130508 від 13.05.2008 року в сумі 5501,11 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначає, що всупереч умов укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк/позивач), та відповідачем кредитного договору (далі - Договір), останній своїх зобов'язань по Договору перед позивачем належним чином не виконувала. У зв'язку з цим, станом на 10.03.2015 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість по Договору, яка складає 5501,11 гривень. Позивач участі представника у судовому засіданні не забезпечив, у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без присутності представника Банку. Відповідач подала письмову заяву, в якій, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю, просила про розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-05089-130508, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, надав платіжну картку та відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень, для розрахунків за товари, що придбаватимуться відповідачем у суб'єктів господарювання, зняття готівки та вчинення інших операцій, передбачених Договором, та на день укладення Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500,00 гривень. Зазначений кредит надавався позивачем відповідачу з нарахуванням відсотків за користування кредитом, які зазначені у Тарифному пакеті, що міститься в додатку до Договору, пені, яка сплачується у випадках, в розмірі та в порядку передбаченому Договором і Тарифами, з нарахуванням оплати вартості послуг, які надаються Банком та комісій, передбачених Тарифами. При укладенні Договору відповідач була повідомлена про умови кредитування в Банку. Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язувалась повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісії, а у разі порушення нею своїх договірних зобов'язань - додаткові проценти, штраф та пеню. Однак, в порушення умов Договору відповідач своїх договірних зобов'язань належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, за даними обліку позивача, станом на 10.03.2015 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість по Договору на суму 5501,11 гривень, яка складається з тіла кредиту на суму 2734,12 грн., простроченого тіла кредиту - 893,80 грн. та заборгованості за відсотками - 1873,19 грн. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем та дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком ціни позову станом на 10.03.2015 року (а.с.5), копією кредитного договору від 13.05.2008 року (а.с.2), копією Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Visa Лояльний 5» (а.с.3), копією паспорта відповідача по справі та картки про одержання ідентифікаційного номера (а.с.4), копією статуту та копією свідоцтва про державну реєстрацію Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» (а.с.6,9). Відповідач була повідомлена Банком про виникнення заборгованості та необхідність її погашення, однак станом на день розгляду справи у суді заборгованість не сплачена. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодеку, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із матеріалів справи, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним) та діями відповідача, яка частково погашала кредит. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання Кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони мають виконуватися. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідача останньою не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування чи письмових заперечень відповідачем не заявлено, натомість відповідач визнала позов в повному обсязі. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін у справі та інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, а остання, в свою чергу, не повернула своєчасно кредит і станом на день розгляду справи має заборгованість перед Банком по кредитному Договору на загальну суму 5501,11 (п'ять тисяч п'ятсот одна) гривень 11 копійок, що не оспорювалось сторонами у справі. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати.

Outcome: approved