Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Лізингової компанії «Крамор Стюарт Україна», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотехнікс Україна», про застосування наслідків нікчемного правочину та витребування майна. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14.02.2017 року між позивачем та ТОВ «Автотехнікс Україна» було укладено договір №170023 фінансового лізингу. Предметом лізингу за договором є автомобіль Jac S5. Згідно додатку №1 до Договору вартість предмету лізингу складала 12773,72 доларів США. Авансовий платіж визначений в розмірі 50% вартості предмета лізингу 6386,86 доларів США, щомісячний авансовий платіж визначений в сумі 532,24 доларів США, адміністративний платіж (10%) - 1277,37 доларів США, комісія за передачу предмета лізингу (3%) - 383,21 доларів США. Позивач зазначає, що 14.02.2017 через довірену особу [PERSON] було зроблено авансовий платіж в сумі 35 000,00 грн в рахунок оплати Договору №170023 фінансового лізингу від 14.02.2017 та комісійний збір у сумі 350,00 грн. 15 лютого 2017 року довірена особа [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про скасування проведення платежу та повернення грошових коштів, як помилково зарахованих на невірно зазначений розрахунковий рахунок. В той же день, [PERSON] отримав листа від ПАТ КБ «Приватбанк», яким повідомлялось про те, що заявка оброблена, лист на повернення коштів сформовано та відправлено отримувачу, кошти будуть зараховані на карту лише після їх повернення в банк. До теперішнього часу відповіді від Лізингової компанії «Крамор Стюарт Україна» не отримана. Зазначає, що умови викладені в договорі є несправедливими, що є підставою для визнання його недійсним, а сам договір не був нотаріально посвідчений, а тому є нікчемним. Саме тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь вартість авансового платежу в сумі 35 000,00 грн в рахунок оплати Договору №170023 фінансового лізингу від 14.02.2017 та комісійний збір у сумі 350,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 01.10.2018 року на адресу суду надійшов відзив АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого відповідач зазначає, що ані Лізингова компанія «Крамор Стюарт Україна», ані АТ КБ «Приватбанк» не є сторонами спірного правочину. Вказує, що АТ КБ «Приватбанк» жодним чином не порушував прав позивача. Відповідач звернувся до отримувача коштів, однак кошти повернуті не були, про що банк повідомив позивача. Крім того, вказує, що позивач звернулась до банку вже після настання дати валютування, тобто вже після зарахування коштів на рахунок отримувача, а тому отримувач є зобов`язаною особою перед позивачем. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.02.2017 року між позивачем та ТОВ «Автотехнікс Україна» було укладено договір №170023 фінансового лізингу. Предметом лізингу за договором є автомобіль Jac S5. Згідно додатку №1 до Договору вартість предмету лізингу складала 12773,72 доларів США. Авансовий платіж визначений в розмірі 50% вартості предмета лізингу 6386,86 доларів США, щомісячний авансовий платіж визначений в сумі 532,24 доларів США, адміністративний платіж (10%) - 1277,37 доларів США, комісія за передачу предмета лізингу (3%) - 383,21 доларів США. 14.02.2017 позивачем, через довірену особу [PERSON] було зроблено авансовий платіж в сумі 35 000,00 грн в рахунок оплати Договору №170023 фінансового лізингу від 14.02.2017 та комісійний збір у сумі 350,00 грн. Зазначені кошти були перераховані на рахунок [NUMBER] . Зазначений рахунок не належав ТОВ «Автотехнікс Україна» та був зазначений помилково. 15 лютого 2017 року довірена особа [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про скасування проведення платежу та повернення грошових коштів, як помилково зарахованих на невірно зазначений розрахунковий рахунок. В той же день [PERSON] отримав листа від ПАТ КБ «Приватбанк» яким повідомлялось про те, що заявка оброблена, лист на повернення коштів сформовано та відправлено отримувачу, кошти будуть зараховані на карту лише після їх повернення в банк. Кошти Лізинговою компанією «Крамор Стюарт Україна», яка є отримувачем коштів, повернуті не були. Відповідно до частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Таким чином, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що грошові кошти, які перераховані позивачем на невірно зазначений розрахунковий рахунок відповідача Лізингової компанії «Крамор Стюарт Україна», підлягають поверненню позивачу, оскільки за відсутності між сторонами договірних правовідносин грошові кошти набуті і збережені без достатньої правової підстави. Отже, у даному випадку мають місце порушення відповідачем Лізингової компанії «Крамор Стюарт Україна» майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення відповідача на користь [PERSON] вартість авансового платежу в сумі 35 000,00 грн в рахунок оплати Договору №170023 фінансового лізингу від 14.02.2017 та комісійного збору у сумі 350,00 грн. Однак, вимоги позивача до АТ КБ «ПриватБанк» не є обґрунтованими належним чином, оскільки Банк не є отримувачем коштів [PERSON] , їх зберігачем, позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України не надано доказів щодо їх повернення Лізинговою компанією «Крамор Стюарт Україна» Банку, як помилково зарахованих, а отже Банк не може бути відповідачем у даному спорі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, а саме в частині вимог до Лізингової компанії «Крамар Стюарт Україна». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача - Лізингової компанії «Крамар Стюарт Україна», на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial