Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» [PERSON] захист прав споживачів, повернення вкладу та визнання протиправними дій уповноваженої особи ФГФО із зобов»язанням вчинити дії, обґрунтовуючи позов тим, що 26.07.2016 року уклав із ПАТ «Артем-Банк» в особі Начальника відділення № 213 (вул. Велика Перспективна, 33/38, м. Кропивницький) [PERSON], що діяла на підставі довіреності № 19/05-1855 виданої 13.10.2015 року, Договір банківського вкладу (депозиту) № 112 терміном до 02.08.2017 року на суму 50 000 грн. В той же день, ним в касу банку за адресою вул. Велика Перспективна, 33/38, м. Кропивницький за квитанцією № 265_1 було внесено 50 000 грн. готівкових коштів, а пізніше 28.10.2016 року 30 000 грн. за квитанцією № 265_1. На протязі дії договору він отримував відсотки: 02.08.2016 року - 119,60 грн. (заява на видачу готівки № 265_4), 08.09.2016 року - 741,49 грн., 18.10.2016 року - 717,57 грн. Проте у листопаді 2016 року виплати не відбулося, рахунки банку було заблоковано. 16.11.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким з 16.11.2016 року запроваджено\~ тимчасову адміністрацію та призначено\~ уповноважену особу Фонду гарантування на\~ тимчасову адміністрацію в АТ «Артем-Банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15.12.2016 року № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.12.2016 року № 2857, «Про початок процедури ліквідації АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Артем-Банк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно. 07.06.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2229 від 31.05.2017 року про міну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора АТ «Артем-Банк» - [PERSON]. За заявою позивача від 22.05.2017 р. відповідача у справі замінено на уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» [PERSON]. Зазначає, що самостійно звертався до Фонду із заявою, щодо виплати суми вкладу на суму 80 000 грн. та відсотків за користування вкладом, що знаходиться в межах гарантованої суми, проте отримав повідомлення, датоване 23.01.2016 року № 143 за підписом\~ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів [PERSON], в якій повідомлялось, що на підставі пункті 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону визнано нікчемним правочин щодо набуття зобов»язаннь АТ «Артем-Банк» перед ним шляхом оформлення документів та внесенню записів до АС банку готівкових коштів у сумі 30 000,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок № 26353211012801.980 згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 112 від 26.07.2016 року без фактичного їх внесення. Інформації про порядок, способи та умови повернення\~ основної суми депозитного вкладу в сумі 50 000 грн. вказане повідомлення не містило, що зумовило повторне звернення 07.02.2017 року із новою заявою на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів. В отриманій відповіді № 37-036-4836/17 від 02.03.2017 року відповідач наголошував, що в АТ «Артем-Банк» тривають перевірки договорів і у разі якщо після продовження наступного етапу вкладникам, він буде відсутній в загальному реєстрі, йому потрібно буде звернутися до Уповноваженої особи Фонду. На підставі викладеного, вважає, що уповноваженою особою Фонду порушено вимоги ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка передбачає вичерпний перелік підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, що позбавило його можливості отримати як суму депозитного вкладу в рамках договору, так і суму відшкодування, яка гарантована чинним законодавством України. Вважає, що ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Стаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу, такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення мені повної суми вкладу позивач вважає протиправними. З урахуванням вищеозначеного, просить суд визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» [PERSON], по визнання нікчемним правочину щодо набуття зобовязань АТ «Артем-Банк» перед ним шляхом оформлення документів та внесенню записів до АС банку готівкових коштів у сумі 30 000,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок № 26353211012801.980 згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 112 від\~ 26.07.2016 року, зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» [PERSON], включити відомості про нього до повного переліку вкладників ПАТ «Артем-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за Договором банківського вкладу (депозиту) № 112 від 26.07.2016 року та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо нього, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Артем-Банк» за рахунок Фонду. Крім цього просить зобов'язати Фонд включити його до загального реєстру вкладників ПАТ «Артем-банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду і стягнути із уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача та сам відповідач в судове засідання не з»явивлись, про час та місце слухання справи повідомлені належними чином, в поясненнях по суті заявлених вимог проти позову заперечили, неодноразово просили відкласти судове засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.07.2016 року [PERSON] уклав із Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» в особі Начальника відділення № 213 (вул. Велика Перспективна, 33/38, м. Кропивницький) [PERSON], що діяла на підставі довіреності № 19/05-1855 виданої 13.10.2015 року, Договір банківського вкладу (депозиту) № 112 терміном до 02.08.2017 року на суму 50 000 грн. В той же день [PERSON] вніс в касу банку за адресою вул. Велика Перспективна, 33/38, м. Кропивницький за квитанцією № 265_1 50 000 грн. готівкових коштів, а 28.10.2016 року - 30 000 грн. за квитанцією № 265_1. На протязі дії договору позивач отримував відсотки: 02.08.2016 року - 119,60 грн. (заява на видачу готівки № 265_4), 08.09.2016 року - 741,49 грн. (заява на видачу готівки № 265_1), 18.10.2016 року - 717,57 грн. (заява на видачу готівки № 265_1), що підтверджує виконання договору з боку банку. Проте у листопаді 2016 року виплати не відбулося, рахунки банку було заблоковано. Судом також встановлено, що 16.11.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким з 16.11.2016 року запроваджено\~ тимчасову адміністрацію та призначено\~ уповноважену особу Фонду гарантування на\~ тимчасову адміністрацію в АТ «Артем-Банк». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15.12.2016 року № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.12.2016 року № 2857, «Про початок процедури ліквідації АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» з 16.12.2016 року до 15.12.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Артем-Банк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки з 16.12.2016 року до 15.12.2018 року включно. 07.06.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2229 від 31.05.2017 року про заміну уповноваженої особи Фонду, який делеговано повноваження ліквідатора АТ «Артем-Юанк» - [PERSON]. З повідомлення від 23.01.2016 року № 143 за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів [PERSON] вбачається, що на підставі пункті 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону визнано нікчемним правочин щодо набуття зобов»язаннь АТ «Артем-Банк» перед [PERSON] шляхом оформлення документів та внесенню записів до АС банку готівкових коштів у сумі 30 000,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок № 26353211012801.980 згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 112 від\~ 26.07.2016 року без фактичного їх внесення. У відповіді № 37-036-4836/17 від 02.03.2017 року зазначено, що в АТ «Артем-Банк» тривають перевірки договорів і у разі якщо після продовження наступного етапу вкладникам, якщо позивач буде відсутній в загальному реєстрі, йому потрібно буде звернутися до [PERSON]. В іншому випадку звертатися із заявами про виплату вкладу до ФГВФО не потрібно. На день винесення рішення доказів повернення коштів за Договором банківського вкладу (депозиту) № 112 від 26.08.2016 року, рішення щодо визнання нікчемним даного договору не надано. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Така ж вимога визначена і у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». Верховний Суд України у справі № 6-2558цс15 від 1 червня 2016 року виніс правовий висновок, відповідно до якого положення Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини, які випливають із договору банківського вкладу, отже відносини в рамках існуючого\~ Договору банківського вкладу (депозиту) № 112 виконання якого має забезпечувати відповідач від імені сторони правочину на етапі ліквідації юридичної особи, відносяться до категорії спорів про захист прав споживачів, проте неправомірні дії уповноваженої особи Фонду по невизнанню дійсності правочину перешкоджають відновленню порушених прав споживача фінансових послуг. У постановах ВСУ від 7 жовтня 2015 року № 6-1521цс15, 9 листопада 2016 року № 6-2309цс16 зазначено про те, що справи, які виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень, не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до частин першої, третьої статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до частини другої статті 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується. Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду. Спірні відносини вирішуються в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». [PERSON] є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 даного Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банк\, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 3 ст. 34 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб»\~ виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Частиною 1 ст. 35 вказаного Закону передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації. З метою забезпечення прав Фонду, Уповноважена особа, як зазначено в ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» , забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті. Таким чином Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Проте таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими [PERSON] пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу та вимогами ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину. Рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень. Аналогічної думки дотримується ВАСУ в Ухвалі від 26.01.2017 року справа № К/800/19323/16. Абзацом 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. Позивач оскаржує дії Уповноваженої особи Фонду щодо правочину, визнаного нікчемним за відсутністю необхідного нормативного регулювання та відсутністю наданої йому інформації про номер та дату рішення, згідно якого йому відмовлено. Повідомлення, датоване 23.01.2016 року № 143, містить твердження про те, що записи внесені до АС банку готівкових коштів у сумі 30 000,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок № 26353211012801.980 згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 112 від\~ 26.07.2016 року зроблено без фактичного їх внесення, в період дії обмежень, встановлених для АТ «Артем-Банк» рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків «Про обмеження здійснення окремих операцій ПАТ «Артем-Банк» № 834 від 09.08.2016 року, в період чинності рішення Правління НБУ від 27.10.2016 року № 3835-рш/БТ «Про віднесення АТ «Артем-Банк» до категорії проблемних», з метою надання переваг одних кредиторів перед іншими, із одночасним внесенням до АБС інформації про зняття такої самої суми готівкових коштів ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК«Автомобільні дороги України» , а отже, на думку уповноваженого Фонду вклад є фіктивним. Таким чином\~ транзакцію від 28.10.2016 року щодо зарахування на поточний рахунок № 53211012801.980 у ПАТ «Артем-Банк» на користь позивача грошових коштів, визнано нікчемною на підставі пунктів 1, 2, 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За змістом даних норм правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Із наведеного вбачається, що операції по внесенню готівкових коштів у сумах 50\~000 грн. та 30\~000 грн. відповідно 27.07.2016 року та 28.10.2016 року за змістом фактичних обставин відповідає ознакам вкладу у розумінні ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Щодо виписок по особовим рахункам, на які посилається відповідач як на доказ нікчемності банківського рахунку та вчинених за ним операцій із метою надання переваг одних кредиторів переді іншими чи здійсненням з одночасним внесенням до АБС інформації про зняття ДП «Кіровоградський облавтодор» готівкових коштів, то таке твердження є вільною інтерпретацію Уповноваженої особи Фонду пов'язаності банківських операцій клієнтів різних клієнтів ПАТ «Артем-Банк», і не підтверджує факт потрапляння цих коштів на рахунок позивача незаконно або не потрапляння на них, а отже, не відповідає вимогам ст. 57-64 ЦПК України не є належним доказом на підтвердження таких обставин. Факти неодноразової виплати відсотків за вкладом 02.08.2016 року - 119,60 грн. (заява на видачу готівки № 265_4), 08.09.2016 року - 741,49 грн. (заява на видачу готівки № 265_1), 18.10.2016 року - 717,57 грн. (заява на видачу готівки № 265_1), підтверджує виконання Договору з боку банку. Таким чином відповідач не може стверджувати про неукладеність договору депозиту, або фактичне невнесення готівки по вкладу, як підставу недійсності правочину, оскільки до введення Тимчасової адміністрації таких заяв на адресу позивача не надходило. Суд вважає неправомірним односторонню відмову Відповідача від належного виконання своїх зобовязань про поверення коштів за Договором №SAMDNO1000737761778 від 18.09.2013 порушенням вимог діючого законодавства України, а саме ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1068 ЦК України. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України,\~ нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1058 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Зазначеним фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1060, 1061, 1074, 1075 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до п.3.2. Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами », грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або\~в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. (п.3.3). Проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту) (п.3.5). Абзац 1 п. 3.4. вказаної Постанови передбачає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту). Якщо договором не встановлений розмір процентів, то банк зобов'язаний виплатити їх в розмірі облікової ставки Національного банку України. Абзац 1 п. 3.5. вказаної Постанови зауважує, що проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту). Верховним судом України у постанові Судової палати у цивільних справах від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13, на підставі ст. 1061 ЦК зроблено висновок, що банки зобов»язані виплачувати вкладникам відсотки по залученим коштам за весь період їх використання, в тому числі і період, який минув після завершення депозитного договору, до їх фактичного повернення. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні судом досліджено докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, які відповідають вимогам належності та допустимості. Відповідач не зміг надати пояснень які б могли спростувати надані позивачем докази, або ж підтвердити їх. За приписами ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При вирішенні спорів про захист прав споживачів суд враховує, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на особи, що надала послуги. Згідно з частиною 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката чи іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, передбачено, що одним із видів судових витрат є витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати та витрати на правову допомогу, понесені позивачем та підтверджені Договором про адвокатську допомогу та актом виконаних робіт в сумі 5 000 грн., з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного і ст.ст. 6, 15, 16, 22, 626, 629, 638, 1060, 1061, 1068, 1074, 1075 ЦК України, ст. ст. 2, 3, 24, 35, 38, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: approved