Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.09.1993 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №299. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, у сім`ї відсутнє взаєморозуміння, повага, довіра, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з квітня 2020 року. Оскільки примирення є неможливим, шлюб носить формальний характер, позивач просить позов задовольнити та шлюб розірвати, оскільки це буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини. 19.11.2020 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.18). 24.02.2021 року на адресу суду надійшли клопотання позивача відповідно до яких останній просить суд здійснювати розгляд справи з викликом сторін, вислухати думку неповнолітнього сина, витребувати у відповідача оригінал свідоцтва про шлюб та залучити до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Службу у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.02.2021 року призначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 29.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, відповідно до змісту якого [PERSON] зазначає, що твердження позивача про те, що син проживає разом з батьком, не відповідає дійсності, так як син з вересня 2020 року проживає з тіткою (сестрою позивача). Просить надати подружжю строк для примирення у шість місяців, з метою не порушення прав сторін та неповнолітньої дитини . У судовому засіданні 09.07.2021 року в задоволенні клопотання відповідача про надання часу на примирення відмовлено. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.07.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову, просили суд шлюб розірвати. Позивач зазначив, що примирення сторін є неможливим, з квітня 2020 року відповідач будь-яких заходів для примирення не вживала, незважаючи на визнання її явки в суд обов`язковою, в судове засідання не з`являється, що підтверджує відсутність у неї наміру зберігти сім`ю. Крім того, позивач зазначив, що він познайомився з іншою жінкою, яка надала свою згоду на створення сім`ї, однак перебування у даному шлюбі перешкоджає створити нову сім`ю, що суперечить його інтересам. Також позивач зазначив, що неповнолітня дитина не проживає спільно з матір`ю і суперечки, які виникали в сім`ї впливали на його психоемоційний стан. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив надати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач вважає, що шлюб можливо зберегти. Судом була визнана явка відповідача в судове засідання обов`язковою. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, доказів неможливості прибуття до суду не надала. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.09.1993 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №299. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків з 20.04.2020 р., не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, взаєморозуміння, поваги, спільні інтереси. В зв`язку з конфліктами, які виникали в сім`ї, сторони припинили сімейні стосунки, кожен живе власним життям. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Заява відповідача щодо надання строку на примирення не була задоволена судом, оскільки як встановлено в ході судового розгляду з квітня 2020 року відповідач не вживала будь-яких заходів для примирення та не підтвердила такі наміри в ході розгляду справи, не довела їх переконливості. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Крім того, судом встановлено, що позивач має намір створити іншу сім`ю, і перебування у даному шлюбі, який фактично має формальний характер суперечить його інтересам. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний, оскільки подальше існування сім`ї не відповідає інтересам позивача. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Outcome: approved