Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на буд.[ADDRESS]: на 1 / 2 частку даного будинку в порядку спадкування за заповітом після свого батька [PERSON], який помер [INFO], на 1 / 2 частку-в порядку спадкування за заповітом після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року у якому проживали спадкодавці [PERSON] та [PERSON], у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити прийняту спадщину своїх батьків. Відповідно до заяви від 06 липня 2017 року представник позивача адвокат Семенок В.І. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 06 березня 2017 року Данинський сільський голова Оксенич Г.П. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 червня 2016 року буд.[ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24 березня 1989 року, що підтверджується також і довідкою суб»єкта господарювання [PERSON] від 18 липня 2016 року, згідно якої самочинне будівництво відсутнє. Відповідно до довідок відповідача від 15 червня 2016 року у буд.[ADDRESS], який мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON] та [PERSON], останні проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Технічний паспорт на буд.[ADDRESS] від 18 липня 2016 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними - по 1 / 2. [PERSON] помер [INFO] в с.Данине Ніжинського району Чернігівської області, спадкоємцем до майна останнього за його заповітом від 10 червня 1997 року є позивач [PERSON], факт прийняття позивачем спадщини встановлений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, останньою подана нотаріусу заява про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] в с.Данине Ніжинського району, спадкоємцем до майна останньої за її заповітом від 10 червня 1997 року є позивач [PERSON], факт прийняття позивачем спадщини встановлений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, останньою подана нотаріусу заява про прийняття спадщини. Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] та [PERSON], визнання недійсними чи скасування заповітів від 10 червня 1997 року, станом на час розгляду справи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Бублик В.М. від 04 січня 2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв»язку з віднесенням його до статусу колгоспного двору та невизначення часток спадкодавців [PERSON] та [PERSON]. Спадкодавці [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на належні частки вищезазначеного будинку по 1 / 2 частці, які входять до складу їх спадщини, цивільна правоздатність спадкодавців, як фізичних осіб, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент їх смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дані частки перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved