Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у них є спільна дочка [PERSON] . Відповідачка не цікавиться життям, здоров`ям розвитком та вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тривалий час не спілкується з нею. Крім цього, на даний час відповідачка перебуває у розшуку. Оскільки відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків та з метою захистів інтересів дитини позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, в судове засідання повторно не прибула та не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про місце та час судового розгляду справи. Заяви про розгляд справи у її відсутності суду не поступало. Представник третьої особи Служби у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.12.2015р., який надалі розірвано та від якого у них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем в належному йому житловому будинку, що стверджується рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13.05.2019р., свідоцтвом про народження, довідкою від 27.08.2020р., витягом від 10.02.2011р. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2020р. Із характеристики виданої ПАФ «Білий Стік» встановлено, що позивач працює слюсарем-електриком, за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. З відповіді на запит наданої Волицьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) встановлено, що мати дитини, [PERSON] не відвідує дошкільний заклад з метою контролю та материнського інтересу стосовно перебування її доньки у закладі, вона не цікавиться вихованням та успішністю дочки [PERSON] . Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своїм батьком, умови проживання хороші. Дитина забезпечена усім необхідним. Мати дитини протягом тривалого часу до дочки не приходить, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не цікавиться її життям. Крім цього, з відповіді на запит наданий Сокальським РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) встановлено, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження з виконання судового наказу про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Державним виконавцем скеровано подання про оголошення розшуку боржника від 31.03.2021р. Згідно висновку органу опіки та піклування Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області №266/02-21 від 23.09.2021р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнььої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав це крайній захід вплинути на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування суд вирішує лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріально її не забезпечує та перебуває у розшуку, що стверджується відповідю на запит наданий Сокальським РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Крім того, судом встановлено, що відповідачка перебуває у розшуку, у зв`язку з чим обов`язок по утриманню та вихованню дочки взяв на себе батько, з яким дитина постійно проживає. Таким чином, при розгляді даної справи судом було встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем в [ADDRESS] . Тривалий час мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, на зв`язок із дитиною не виходить, не цікавиться її життям та розвитком. Враховуючи таку поведінку матері та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Крім того, слід зазначити, що згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.4 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судовим наказом виданим суддею Сокальського районного суду від 08.09.2020р. з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку, що з [PERSON] не потрібно стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , оскільки такі вже стягуються судовим наказом виданим суддею Сокальського районного суду 08.09.2020 року. Разом з цим, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з тим, що відповідач не надав суду заяву про визнання позову, тому з нього слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved