Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Зазначає, що він проживає в [ADDRESS] в будинку, який побудований в 1958 році та складається з веранди (1-1) пл. 8.0 кв.м., двох житлових кімнат ( 1-2 ; 1-4 ) з відповідною пл. 13.9 кв.м. та 20.4 кв.м., кухні (1-3) пл.11.1 кв.м. Станом на 01.01.1990 року зазначене будинковолодіння відноситься до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON] (мати позивача), а членами двору: [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (сестра матері позивача) та сам позивач - [PERSON]. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], [INFO] року померла [PERSON] (сестра матері позивача) та [INFO] року помер [PERSON] (батько позивача), які після своєї смерті склали заповіт, згідно якого все належне їм майно заповіли позивачу. В спадкове майно окрім вказаного будинку і господарських будівель входили ще земельні паї, які позивач успадкував та на які йому видані Свідоцтва про право на спадщину . Із майна, що залишилось не успадкованим є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Жовківського району Львівської області. Під час проведення у 1988 році в Україні інвентаризації будинковолодінь в сільській місцевості та їх реєстрації, мати позивача, за якою у відповідності до довідки Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області № 17 від 12.01.2018 р. числилося господарство, не зареєструвала його на праві спільної часткової власності, як «колгоспний двір», членам якого належала рівна частка. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів нотаріальна контора постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернувся за захистом свого права власності на спадкове майно до суду та просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Жовківського р-ну Львівської області, який належав до типу «колгоспний двір» в порядку спадковості по заповіту після смерті [PERSON], що настала [INFO] року, [PERSON], що настала [INFO] року та [PERSON], що настала [INFO] року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області витребувано з Рава-Руської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи звертався [PERSON] із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, а саме частки будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Жовківського району Львівської області після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] та чи було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити. Представник відповідача Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнає. Оскільки сторони по справі в підготовче судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із довідок Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області, житловий будинок за адресою: Львівська область, Жовківський район [ADDRESS] належить до колгоспного двору та числиться за [PERSON], яка померла [INFO] року. Станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року в господарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані такі члени колгоспного двору: [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO] Станом на 21.12.2012 року, Житловий будинок № [ADDRESS] Жовківського району Львівської області на праві власності не зареєстрований, що підтверджується довідкою, виданою КП ЛОР « Червоноградське МБТІ». Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, оскільки станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору у [ADDRESS] Жовківського району Львівської області були [PERSON], [INFO] голова двору; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому кожному з них належить по 1/4 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Жовківського району Львівської області. [INFO] року померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] Згідно заповіту від 01.08.2005 року посвідченого Девятирською сільською радою Жовківського району Львівської області, [PERSON] - [INFO] заповіла все своє майно своєму синові [PERSON]. До складу спадкового майна входила1/4 частки будинковолодіння за адресою [ADDRESS] Після її смерті [INFO] року відкрилась спадкова справа № 280. 04.05.2006 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Девятирської сільської ради, Жовківського району, Львівської області 01 серпня 2005 року, за реєстром № 18, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], померлої [INFO] року є її син [PERSON], який проживає в с. Девятир, Жовківського району Львівської області. Проте, оскільки після смерті [PERSON] залишився її чоловік [PERSON], якому на момент смерті спадкодавця було 76 років і який фактично проживав із спадкоємцем та вступив в володіння спадковим майном ,а тому згідно ст. ст. 1, 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (у редакції від 31.03.2005 року) був непрацездатним громадянином, останній згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов'язкову частку у спадщині, що складає 1/16 будинковолодіння за адресою [ADDRESS] Жовківського району Львівської області, яку фактично прийняв. Таким чином, [PERSON] успадкував 3/16 зазначеного вище будинковолодіння після смерті матері по заповіту. [INFO] року померла [PERSON] (сестра матері позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] Після смерті останньої 12.05.2008 року була відкрита спадкова справа №213/2008. Згідно заповіту від 25.07.2003 року посвідченого секретарем Дев'ятирської сільської ради Жовківського району Львівської області , [PERSON], [INFO] заповіла все своє майно [PERSON]. До складу спадкового майна входила 1/4 частки будинковолодіння за адресою [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2008 року нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого 25 липня 2003 року за реєстровим № 14 секретарем виконкому Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області, спадкоємцем в цілому зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] року, є [PERSON], що проживає за адресою: Львівська область, Жовківський район, село Девятир. Таким чином, [PERSON] успадкував 1/4 зазначеного вище будинковолодіння після смерті [PERSON] по заповіту. [INFO] року помер [PERSON] (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] Після його смерті [INFO] року була відкрита спадкова справа №118/2010. Згідно заповіту посвідченого Девятирською сільською радою Жовківського району Львівської області, [PERSON], [INFO] заповів все належне йому майно [PERSON]. До складу спадкового майна входила 5/16 частки будинковолодіння за адресою [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.08.2011 року нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Девятирської сільської ради Жовківського району Львівської області 09 грудня 2009 року за реєстровим № 7 спадкоємцем в цілому зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO] року, є [PERSON], що проживає за адресою: Львівська область, Жовківський район село Девятир. Таким чином, [PERSON] успадкував 5/16 зазначеного вище будинковолодіння після смерті батька [PERSON] по заповіту. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач успадкував належне їм на праві власності майно окрім житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Жовківського району Львівської області. Позивач звернувся 16.03.2018 року в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № [ADDRESS], оскільки позивач не надав необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Постановами Рава-Руської державної нотаріальної контори від 03.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON], що мали право на частки на житловий будинок № [ADDRESS], оскільки позивач не надав необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частки колгоспного двору в [ADDRESS] Позивач як спадкоємець [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняв спадщину після них, а враховуючи те, що йому належало право на 1/4 частку колгоспного двору, сумарно отримав у власність весь колишній колгоспний двір по [ADDRESS] Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved