Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за адресою [ADDRESS] проживав його батько [PERSON] , і йому, згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 20.02.1989 року виконавчим комітетом Тлумацької районної ради народних депутатів на праві власності належало домоволодіння по вказаній адресі. Рішенням сесії Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за № 248 від 15.05.2014 року [ADDRESS] було перейменовано на вул. Шевченка без зміни поштових номерів житлових будинків та споруд. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина, і він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Його матір (дружина спадкодавця) [PERSON] померла ще [INFO] . Він прийняв спадщину після смерті батька, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак в нотаріальному порядку йому було відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на нерухоме майно, а саме свідоцтво про право власності, видане 20.02.1989 року виконавчим комітетом Тлумацької районної ради народних депутатів на підставі рішення № 145 від 10.08.1988 року. Даний документ втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Злагода» № 52 від 26.12.2020 року і він вважається недійсним. У зв`язку з вищевказаним, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований до 05.08.1992 року, числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 43). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 12.08.2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовані в період з 1966 року по 1992 рік (а.с. 12-13). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.02.1989 року, виданого виконавчим комітетом Тлумацької районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів № 145 від 10.08.1988 року, [PERSON] на праві особистої власності в цілому належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до довідки Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 547 від 23.12.2020 року, згідно рішення № 248 від 15.05.2014 року двадцять першої сесії шостого демократичного скликання [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] без зміни поштових номерів житлових будинків та споруд (а.с. 6). Відповідно до довідки обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 00049 від 12.08.2020 року, згідно архівних даних в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» за головою колгоспного двору [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності від 20.02.1989 року, видане райвиконкомом Тлумацької ради згідно рішення виконкому Тлумацької районної ради № 145 від 10.08.1988 року. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 22.02.1989 року реєстровий запис № 313, книга № 2. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не реєструвалося (а.с. 4). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях (по 1/3 частці кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки на час смерті спадкодавця був єдиний зареєстрований та проживав разом нею, що підтверджується довідкою Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 546 від 23.12.2020 року (а.с. 5), проте не оформив спадщину після її смерті у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі до нотаріальної контори, згідно ст.1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 122/2017 від 24.07.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який прийняв спадщину (а.с. 30-47). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] , а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20.02.1989 року райвиконкомом на підставі рішення № 145 від 10.08.1988 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 645/02-31 від 15.12.2020 року (а.с. 9). Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» № 52 від 26.12.2020 року, слід вважати недійсним втрачений документ, а саме: свідоцтво про право власності, видане 20.02.1989 року виконавчим комітетом Тлумацької районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тлумацької районної ради народних депутатів № 145 від 10.08.1988 року на ім`я [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 420,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved