Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.11.2012 року, посилаючись на те, що 19.11.2012 рокувідповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором станом на 30.09.2014 року відповідач мав заборгованість в розмірі 21600 грн. 46 коп. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно заяви від 08.12.2014 року відповідач просив суд долучити до матеріалів справи копію довідки до акта огляду МСЕК та копію довідки №839/7826 від 11.11.2014 року, виданої ОПНЛ №3. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. В ст.1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до кредитного договору №б/н від 19.11.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 19.11.2012 року. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Станом на 30.09.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 21600 грн. 46 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, в тому числі: заборгованість за кредитом становить 11999 грн. 25 коп., заборгованість за процентами-7125 грн. 12 коп., заборгованості по комісії - 971 грн. 31 коп. До суми заборгованості також зараховано штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1004 грн. 78 коп. - штраф (процентна складова). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором суду не надано. Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0221263 відповідач є інвалідом 2 групи загального захворювання; інвалідність встановлено до 01.01.2016 року. Згідно копії довідки №839/7826 від 11.11.2014 року відповідач перебуває на обліку в Обласній психоневрологічній лікарні №3 з діагнозом: F20.0, інв. II групи з 2011 року по даний час. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України ,,Про судовий збір від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Відповідач є інвалідом II групи, що підтверджується довідкою МСЕК, а тому звільняється від сплати судового збору. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Отже, в даному випадку сплачена позивачем сума судового збору 243 грн. 60 коп. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved