Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.03.2011, в сумі 103013,95 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 23.03.2011 між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення діючого законодавства та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в повні мірі, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 16.09.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 103013,95 грн., яка складається з: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1539,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 95792,35 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 300,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4881,62 грн. штраф (процентна складова). Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2019 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Відповідачка [PERSON] двічі в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду шляхом направлення повісток, направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити за задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити, та заяву, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст.280 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору № б/н від 23.03.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний кредитний договір складається з анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та Правил надання банківських послуг. Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 16.09.2019 виникла заборгованість за кредитом у сумі 103013,95 грн., яка складається з: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1539,98 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 95792,35 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 300,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4881,62 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Матеріали справи містять відзив поданий відповідачем на позовну заяву, [PERSON] визнала та не заперечувала, що 23 березня 2011 року за її заявою було відкрито картковий рахунок із зарахуванням на нього суми коштів у розмірі 8000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач не заперечував факт отримання кредиту в розмірі 8000 гривень, а також наявність заборгованості по простроченому тілу кредиту, позов в частині стягнення заборгованості в цій частині в сумі 1539,98 підлягає задоволенню. В разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. У Анкеті-заяві позичальника від 23.03.2011 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за нарахованими відсотками, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.03.2011, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та на Умови та Правила надання банківських послуг. Звертаючи увагу на те якщо Умови та Правила надання банком кредиту, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судом, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічні правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Подані банком докази на підтвердження позовних вимог є суперечливими, оскільки Анкета-заява, на яку позивач посилається, як на підставу відкриття карткового рахунку та отримання відповідачем кредиту, за своїм змістом цієї обставини не підтверджує, а поданий позивачем розрахунок заборгованості також не можна взяти до уваги, оскільки він є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, який повинен бути доведений первинними документами, що підтверджують підстави виникнення таких грошових зобов`язань. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем, не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.03.2011 шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, суд звертає увагу, що укладений між сторонами договір не містить і строку повернення кредиту (користування ним). За таких обставин, відсутність належних та допустимих доказів по суті заявлених позовних вимог унеможливлює встановити чи взагалі здійснювалось кредитування відповідача та на яких умовах, отже, відсутні й підстави для застосування правових наслідків порушення зобов`язання. Згідно статті 12,81 ЦПК України, кожна сторону довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, та те, що відповідачка не заперечувала, що за її заявою було відкрито картковий рахунок у розмірі 8000,00 грн., є підстави для задоволення позову в цій частині. Тому суддя приходить до висновку, що згідно ч.2 статті 530 ЦК України, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 1539,98 гривень. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 1,49 % (розрахунок 1539,98 грн. (задоволена частинна вимог): 103013,95 грн. (ціна позову)) х 100 = 1,49%. На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подачу позовної заяви у суд в розмірі 28.62 грн. (1,49% від 1921,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial