Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Нехворощанської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , який на день смерті проживала в с.Нехворощ Андрушівського району Житомирської області.Позивач є єдиним спадкоємцем за законом,отримавши 11 липня 2012 року свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна.Крім того,до складу спадщини відносяться земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1787 га. та 0,1813 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] .Однак позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , який на день смерті проживала в [ADDRESS]а.с. 5-8 ).Позивач є єдиним спадкоємцем за законом,отримавши 11 липня 2012 року свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна(а.с.27-28).Крім того,до складу спадщини відносяться земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1787 га. та 0,1813 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] (а.с.10-13).Однак позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с.9). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якоїправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки : площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1787 га. та 0,1813 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті брата - [PERSON] ,померлого [INFO] ,оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Outcome: approved