Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.04.2017 року, посилаючись на те, що відповідачка отримала в позивача кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі встановленому у заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останньої утворилася заборгованість в розмірі 12 226 грн. 39 коп. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, в позовні заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка в судові засідання не з`являлась, 13.06.2019 року подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити, зменшити розмір пені. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 03.04.2017 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір (через підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку), відповідно до якого відповідачці наданий кредит у розмірі 1300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-7). Відповідачка користувалася платіжною карткою, знімала кошти, а також частково погашала заборгованість по кредиту. Відповідно до наданого банком розрахунку (а.с.5), відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї станом на 17.03.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12 226 гривень 39 копійок, яка складається з наступного: 1739 грн. 16 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7278 гривень 83 копійок пеня за прострочене зобов`язання, 2150 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 штраф (фіксована частина), 558 гривень 40 копійок штраф (процентна складова). Заборгованість за тілом кредиту та відсотками відсутня. Верховний суд у постанові від 06.02.2018 року у справі №755/2720/16-ц висловив правову позицію, яка полягає в тому, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «Приват Банк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку. При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Отже, вказане свідчить про укладення між сторонами кредитного договору, надання кредиту та часткову сплату кредиту відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Обставина неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № б/н від 03.04.2017 року відповідачкою не спростована, тому позов в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягає задоволенню. Відповідачка заявила клопотання про зменшення розміру неустойки. Вирішуючи дане клопотання суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз`яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). З проведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач погашала кредит, заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 1739 грн. 16 коп., заборгованість по сплаті відсотків взагалі відсутня, тобто Банк отримав дохід у зв`язку з видачею кредиту, суд вважає таку обставину істотною. Також позивачем не зазначено підстав із яких можливо зробити висновок про настання негативних наслідків для банку через прострочення виконання відповідачем кредитних зобов`язань. З урахуванням ступеню виконання зобов`язання боржником, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 1000 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення штрафів, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення штрафів: 250 грн. (фіксована частина) та 719 грн. 60 коп. (процентна складова), оскільки за змістом кредитного договору неустойка у вигляді штрафів і пені, що нараховані в один і той же період, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв`язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню у визначеному розмірі, нарахування якої розпочинається раніше. Враховуючи вищенаведене позов слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2739 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 03.04.2017 року, з яких: 1739 гривень 16 копійки заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1000 грн. пеня. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки слід стягнути 1 921 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 527 ч.1, 530, 551, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial