Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Медова, вул.Шевченка, 8, Козівського району Тернопільської області згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8583\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта. Крім [PERSON] членом колгоспного двору був її чоловік [PERSON], який помер 03 жовтня 1995 року. 10 березня 2006 року [PERSON] померла, заповіту не залишила. Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки питання щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору вирішується в судовому порядку та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок (А) загальною площею 47,4\~м.кв., житловою площею 32,6\~м.кв., сарай (Б) площею 19,5\~м.кв., навіс (В) площею 16,8\~м.кв. в с.Медова, вул.Шеченка, 8, Козівського району, Тернопільської області; земельну ділянку площею 1,8583\~га. на території [PERSON] сільської ради, належала [PERSON] на підставі державного акта. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2016 року позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належали: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Медова, вул.Шевченка, 8, Козівського району Тернопільської області згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 02 липня 1990 року, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №89 від 27 жовтня 2015 року (а.с.9), довідкою [PERSON] сільської ради №615 від 07 грудня 2009 року (а.с.11); - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8583\~га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта серії ЯА №488084 від 16 вересня 2005 року, підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Козівському районі Тернопільської області №34-1909-0.12.1992/2-15 від 09 липня 2015 року (а.с.7). Згідно виписки з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №676 від 24 вересня 2015 року, крім [PERSON] членом колгоспного двору був [PERSON] (а.с.12). 03 жовтня 1995 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №113889 (а.с.13). 10 березня 2006 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №023243 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №675 від 24 вересня 2015 року з [PERSON] на день смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.3). [PERSON] користується та розпоряджається спадковим майном, будинком в с.Медова, вул.Шевченка, 8, після смерті [PERSON], підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №217 від 04 березня 2016 року (а.с.4). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488084 від 16 вересня 2005 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №46 від 24 червня 2015 року (а.с.6). Спадкоємець за законом після смерті [PERSON] [PERSON] від прийняття спадщини відмовляється на користь [PERSON], підтверджується заявою від 04 березня 2016 року (а.с.16). [PERSON] звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому відмовлено у звязку із спадкування майна колишнього колгоспного двору в судовому порядку та з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №620/01-16 від 17 червня 2015 року (а.с.5). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved