Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 77. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 31 січня 2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 77, від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, починаючи з 2015 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки відносини поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, шлюб існує лише формально, спільного господарства на даний час не ведуть, проживають окремо, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, а тому на підставі ст.ст. 180, 181, 183, 184 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з січня 2015 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, примирення між ними не можливе, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «Пономаренко». Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що з січня 2015 року він з дружиною проживають окремо. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 року, про що є актовий запис № 77 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Судом сторонам надавався строк на примирення, однак примирення в родині позивача та відповідачки не досягнуто, позивач наполягає на розірванні даного шлюбу. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з січня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved