Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач в судове засідання не прибув, сповіщався належним чином, у позовній заяві зазначив, що 07.07.2016 року він був прийнятий на посаду вантажника - до ТОВ «Ізмаїльський елеватор». 18.06.2019 року наказом № 63-к був звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На момент звільнення наявна заборгованість по заробітній платі за період роботи січень-червень 2019 року. В порушення вимог ст. 47 КЗпП України відповідачем в день звільнення не було проведено повного розрахунку та не видано розрахункового листа. З метою врегулювання спору у досудовому порядку 29.08.2019 року позивачем на адресу ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а також засновників ТОВ «Ізмаїльський елеватор» - [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу щодо: виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку; надання розрахункового листа; надання копії наказу про звільнення. Однак станом на 12.11.2019 року жодна із зазначених вимог не виконані, тому позивач просить стягнути з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 18.06.2019 року в розмірі - 36875,58 грн, компенсацію за невикористану відпустку - 4056,11 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.06.2019 року по 13.11.2019 року - 33964,35 грн, а всього - 74896,04 грн. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2019 року справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За результатами дослідження суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. У відповідності до вимог ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст.81-89 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2016 року [PERSON] був прийнятий на посаду вантажника - до ТОВ «Ізмаїльський елеватор». 18.06.2019 року наказом № 63-к від 18.06.2019 року був звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України., що підтверджується записом в трудовій книжці. На момент звільнення за ТОВ «Ізмаїльський елеватор» перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі за період роботи січень-червень 2019 року. Невиплата заробітної плати за період з січня 2019 року по день звільнення підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, а також довідкою форми ОК-5, виданою Пенсійним Фондом України від 02.08.2019 року. В порушення вимог ст. 47 КЗпП України відповідачем в день звільнення не було проведено повного розрахунку та не видано розрахункового листа. З метою врегулювання спору у досудовому порядку 29.08.2019 року на адресу ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а також засновників ТОВ «Ізмаїльський елеватор» - [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу щодо: виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку; надання розрахункового листа; надання копії наказу про звільнення, що підтверджується долученою до матеріалів справи документацією. Однак, станом на 12.11.2019 року жодна із зазначених вимог не виконані. Листи, направлені за юридичною адресою ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а також засновника - [PERSON] були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що в свою чергу свідчить про відсутність керівництва за юридичною адресою, а також відсутність будь-якої можливість позивача в добровільному порядку врегулювати спір. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - ТОВ «Ізмаїльський елеватор» не перебуває у процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. (надалі Порядок № 100), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу III Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Враховуючи зазначене, розмір середньоденного заробітку складає 323,47 грн., який розрахований позивачем наступним чином: заробітна плата та премія за листопад 2018 року за 22 робочих дня складає 6 667,68 гривень, заробітна плата та премія за грудень 2018 року за 20 робочих днів складає 6 918,41 гривень, тобто 6 667,68 + 6 918,41 = 13586,09 /42 = 323,47 грн. Таким чином, сума заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 18.06.2019 року складає 36 875,58 грн., яка розрахована наступним чином - кількість робочих днів помножена на середньоденний заробіток 323,47 грн.: січень - 21 х 323,47 = 6 792,87 грн.; лютий - 20 х 323,47 = 6 469,40 грн.; березень - 20 х 323,47 = 6 469,40 грн.; квітень - 20 х 323,47 = 6 469,40 грн.; травень - 22 х 323,47 = 7 116,34 грн.; червень - 11 х 323,47 = 3 558,17 грн. За період з 07.07.2018 року по 06.07.2019 року [PERSON] відпрацював 237 календарних днів (з 07.07.2018 року по 18.06.2019 року) та має право на компенсацію невикористаної щорічної відпустки 17 календарних днів, які розраховані наступним чином - календарні дні відпустки поділені на кількість календарних днів за 12 місяців та помножені на кількість календарних днів за фактично відпрацьований період: 24 : 347 х 237. Компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 07.07.2018 року по 18.06.2019 року складає 4 056,11 грн., яка розрахована позивачем наступним чином - сумарний заробіток за 12 місяців (січень 2018 року - 4 785,87; лютий 2018 року - 5 706,23; березень 2018 року - 6 521,41; квітень 2018 року - 6 159,84; травень 2018 року - 9 386,22; червень 2018 року - 7 605,25; липень 2018 року - 8 033,07; серпень 2018 року - 7 358,09; вересень 2018 року - 5 930,28; жовтень 2018 року - 7 720,04; листопад 2018 року - 6 667,68; грудень 2018 року - 6 918,41) поділений на кількість календарних днів та помножені на календарні дні відпустки: 82 792,39 : 347 х 17. Середній заробіток за час затримки розрахунку без урахування податків та інших обов`язкових платежів за період з 18.06.2019 року по 13.11.2019 року складає 33 964,35 грн., який розрахований позивачем наступним чином - кількість робочих днів помножена на середньоденний заробіток 323,47 грн.: червень - 9 х 323,47 = 2 911,23 грн.; липень - 23 х 323, 47 = 7 439,81 грн.; серпень - 21 х 323, 47 = б 792,87 грн.; вересень-21 х 323, 47 = 6 792,87 грн.; жовтень - 22 х 323, 47 = 7 116,34 грн; листопад - 9 х 323, 47 = 2 911,23 грн. Згідно до ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зі змісту ст. 110 КЗпП України слідує, що обов`язок повідомляти працівника про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати, покладено саме на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про оплату праці» структурою заробітної плати є основна, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved