Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 29 жовтня 2013 року [PERSON] отримала в кредитній спілці «Самопоміч» кредит в сумі 6 000,00 гривень по кредитному договору № 2381 під 54,0 % річних терміном на 18 місяців з щомісячною оплатою основної суми і відсотків. З метою забезпечення кредиту відповідачка [PERSON] виступила поручителем оформивши в той же день договір поруки та зобов`язалась у разі невиконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, погасити всі платежі. За час дії кредитного договору [PERSON] здійснила одну проплату із 2014 року не сплачувала заборгованості. Не реагували на такий стан і поручитель [PERSON] Станом на 11 травня 2015 року заборгованість становить 12 429 грн. 29 коп., в тому числі 5 334,41 гривень - основна сума і 7 094 грн. 88 коп. - відсотки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак до суду надійшла заява, де [PERSON] просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 29 жовтня 2013 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 2381 (а.с.3), за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка [PERSON].) отримала кредит в сумі 6 000 гривень та зобов'язалась повернути його до 29 квітня 2015 року (п. 1.4.). Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено плату за користування кредитом в розмірі 54,0 % річних за фактичну кількість календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Згідно п. 2.2. кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку погашення, що є невід'ємною частиною договору. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідачка [PERSON] не дотримувалась графіку сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 11 травня 2015 року в неї виникла заборгованість перед спілкою в розмірі 12 429 грн. 29 коп., в тому числі 5 334,41 гривень - основна сума і 7 094 грн. 88 коп. - відсотки. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2381 від 29 жовтня 2013 року проведеним в особовій картці позичальника [PERSON] (а.с.6) За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 2381 від 29 жовтня 2013 року, між КС «Самопоміч» та відповідачкою [PERSON] 29 жовтня 2013 року укладено договір поруки (а.с.5), відповідно до умов яких поручителька зобов'язалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 548, 554, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved