Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач - заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Мамон О.Є., в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, Державної екологічної інспекції Центрального округу звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , 61180 грн. 07 коп. збитків, заподіяних внаслідок самовільної незаконної порубки дерев. У відкритому судовому засіданні представник позивача - прокурор Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Максакова В.А., яка брала участь в судовому розгляді, просить суд задовольнити позов прокурора з підстав викладених в позовній заяві (а.с. 1-11). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, його інтереси в суді, як відповідача представляла адвокат Сідько С.І., яка діє згідно ордеру та угоди про надання правової допомоги від 28.08.2019 року (а.с. 76, 77, 78), позовні вимоги не визнає повністю. Представник відповідача адвокат Сідько С.І. надала до суду відповідний відзив на позов від 29.08.2019 року (а.с. 72-75). Представники Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області та Державної екологічної інспекції Центрального округу у судове засідання не з`явилися про час та місце судового розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити повністю, а судовий розгляд провести без їх участі (а.с. 54). Державна екологічна інспекція Центрального округу надала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснити без участі її представника (а.с. 104-105). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності (а.с. 1-170), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, приходить до переконання, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторона позивача прокурор надала до суду вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року (а.с. 12-13). Відповідно до змісту вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.246 КК України, а саме в незаконній порубці дерев в лісовому масиві за межами сел. Котельва, зокрема спиляв до ступеня припинення росту, 17 сироростучих дерев дубу, чим відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної вирубки проведеної згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» Державною екологічною інспекцією у Полтавській області від 10.07.2017 року, заподіяв шкоду на загальну суму 61180 гривень 07 копійок. Даний вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 року у встановленому законом порядку не оскаржувався та 25.11.2017 року набрав законної сили. В тому числі судом врахована та обставина, що [PERSON] звільнений від відбування кримінального покарання за п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», проте дана обставина не впливає на його обов`язок щодо відшкодування шкоди від завданого злочину, так як факт застосування амністії до винної особи не є реабілітуючою підставою, саме по відшкодуванню шкоди. Відповідно до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Стаття 107 Лісового кодексу України вказує на те, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавство України. Відповідно до змісту вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Вище вказані обставини та норми права дають підстави суду для висновку, що підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, є наявність протиправної поведінки відповідача [PERSON] , наявність шкоди в сумі 61180 гривень 07 копійок завданої незаконною порубкою дерев дубу, а також наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача [PERSON] та нанесеною незаконною порубкою дерев дубу шкодою, і наявність вини, яка підтверджується дослідженими в суді доказами, а саме: світлокопіями вироку суду, розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев, листом Котелевської селищної ради Полтавської області. За таких обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивача - Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільної незаконної порубки дерев доведені належними і допустимими доказами, і по суті у суду є всі законні підстави для задоволення даної позовної заяви, про стягнення з відповідача [PERSON] , на користьдержави збитків, заподіяних внаслідок самовільної незаконної порубки дерев в сумі 61180 грн. 07 коп. Заподіяна довкіллю шкода відшкодовується до місцевого бюджету зазначеної територіальної громади, що повністю узгоджується з пунктом 4 частини 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України та частиною 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Задовольняючи позов заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, Державної екологічної інспекції Центрального округу до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільної незаконної порубки деревповністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. П.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до змісту вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved