Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 вересня 2012 року у Жмеринському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 260. Позов аргументував тим, що від шлюбу спільних дітей не мають. У зв'язку з різними поглядами на життя, ведення спільного господарства між ними постійно виникали непорозуміння. Їхні взаємовідносини поступово погіршувалися, що призвело до розпаду сім'ї, кожен з них має різні погляди на подружні стосунки та сімейні цінності. Тривалий час не проживають як чоловік і дружина, не ведуть спільного господарства, кожен живе своїм особистим життям. Шлюб існує формально, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, так як спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан його відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. Судові витрати просив покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та справу просила розглянути у її відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому 30.09.2012 року у Жмеринському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 260, шлюбі (а.с.7), проте як одна сім'я не живуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved