Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18 576,06 грн. за кредитним договором №621001233 від 05.05.2011 року, стягнення судових витрат в розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що відповідач отримав у ПАТ «Альфа Банк» кредит в розмірі 9 000,00 грн. та зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23 грудня 2013 року за ним наявна заборгованість в розмірі 18 576 грн. 06 коп. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про повернення кредиту, однак вона залишена без реагування. 23.12.2013 року між позивачем та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договором кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.65). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.46-51, 61-63). Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 05.05.2011 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 621001233, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 9 000,00 грн. з терміном погашення до 05.05.2012 року. Договором передбачено обов'язок відповідача сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.17-20). 23.12.2013 року між позивачем та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорам кредиту, в тому числі за кредитним договором № 621001233 (а.с.5-9). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачу станом на 23.12.2013 року було передано заборгованість відповідача за кредитним договором № 621001233 від 05.05.2011 року в сумі 18 576 грн. 06 коп., в тому числі 10 005 грн. 67 коп. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 8 570 грн. 39 коп. - пеня (а.с.9). Будь-яких доказів, які б спростовували розмір заборгованості в сумі 18 576 грн. 06 коп. за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved