Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення боргу вказавши, що Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачі розрахункової книжки на ім`я [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], уклало з відповідачем договір про надання послуг з газопостачання № [NUMBER] від 14.12.2005 року. Згідно з п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.99 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати наданих послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься споживачем не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з діючими тарифами. У разі несплати за надані послуги з газопостачання після отримання споживачем письмового попередження з відміткою про його вручення, газопостачальник має право відключити споживача від газопостачання. Боржник не надає доступу в квартиру для відключення газопостачання. Згідно з даними з особового рахунку № [NUMBER], боржник має заборгованість за спожитий газ з березня 2013 року по жовтень 2014 року в сумі 1936, 12 грн. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з даним позовом до суду. Представником позивача до суду надано заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. З урахуванням зазначених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з довідкою ЖЕК-12 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 17.09.2014 року № 4036, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та в склад її сім`ї входить три особи. Відповідно до п. 5.2.10 відповідач зобов'язана вносити плату за спожитий природний газ на відповідний рахунок позивача, відкритому в уповноваженому банку на номер рахунку, який зазначений у пункті 4.1 цього договору. Згідно з п. 6.1 Договору, позивач має право припинити постачання газу у разі порушення відповідачем строків та розміру сплати за надані послуги з газопостачання. У відповідності до попередження позивача № 83210, яке отримано відповідачем 27 травня 2014 року, відповідач попереджувалася, що у разі непогашення заборгованості газопостачання буде припинено. Згідно з п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.99 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати наданих послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься споживачем не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з діючими тарифами. У разі несплати за надані послуги з газопостачання після отримання споживачем письмового попередження з відміткою про його вручення, газопостачальник має право відключити споживача від газопостачання. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці. Де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved