Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надмірно отримане грошове забезпечення. Свої вимоги обґрунтовує тим, відповідно до наказу начальника Луцького прикордонного загону (6 прикордонний загін) Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 426-ос від 19.09.2018 сержанта [PERSON] зараховано до списку особового складу та поставлено на всі види забезпечення. 22.10.2018 згідно наказу начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 503-ос сержанта [PERSON] звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу. У подальшому, відповідно наказу начальника Луцького прикордонного загону ПнРУ ДПСУ № 510-ос від 24.10.2018, [PERSON] виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 24.10.2018. При цьому, грошове забезпечення за жовтень 2018 року [PERSON] було нараховано та виплачено у повному обсязі, оскільки здійснювалось до моменту звільнення останнього з військової служби. А тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надмірно отримане грошове забезпечення та судові витрати у справі. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні прокурор Військової прокуратури Луцького гарнізону Довган Н.Я. та представник Луцького прикордонного загону Негодюк Т.М. позовну заяву підтримали, просили її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що наказом начальника Луцького прикордонного загону (6 прикордонний загін) Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 426-ос від 19.09.2018 сержанта [PERSON] зараховано до списку особового складу та поставлено на всі види забезпечення з 18 вересня 2018 року (а.с. 10). Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 503-ос від 22 жовтня 2018 року сержанта [PERSON] звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу (а.с. 11). Наказом начальника Луцького прикордонного загону ПнРУ ДПСУ № 510-ос від 24.10.2018, [PERSON] виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 24.10.2018 (а.с. 12). Довідка та розрахунок на утримання коштів з сержанта [PERSON] за отримане ним грошове забезпечення з 25 по 31 жовтня 2018 підтверджує заборгованість останнього у сумі 3454,94 грн. (а.с. 13, 14). Розмір даних витрат підтверджений детальним розрахунком виплаченого грошового забезпечення. Таким чином, між сторонами по справі виник спір та правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 4 пункту 5 розділу IV «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», через службову невідповідність, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Не проведення відшкодування витрачених бюджетних коштів на утримання військовослужбовців призводить до порушення економічних інтересів держави. Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved