Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач - Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що до служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області 29.12.2018 року надійшов лист від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівської районної ради» про малолітню дитину [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . З листа стало відомо, що матір дитини громадянка [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує батьківські обов`язки, догляд за дитиною здебільшого виконує бабуся громадянка [PERSON] , [INFO] , яка часто поводиться неадекватно. Матір дитини зовсім не виконує рекомендації лікаря. У будинку, де мешкає сім`я, антисанітарні умови проживання. 11.01.2019 року до служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації надійшов лист Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області від 02.01.2019 року № 03-22-4 вих19 в якому зазначалося, щодо Дергачівської місцевої прокуратури 26.12.2018 року надійшов лист Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівської районної ради» з інформацією про неблагонадійну сім`ю [PERSON] , 1996 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , з якої стало відомо, що [PERSON] народила дитину [PERSON] , який на даний час не отримує належного догляду та харчування, в будинку антисанітарні умови, існує загроза життю. У зв`язку з вищевикладеним 11.01.2019 року представниками служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації було здійснено терміновий виїзд у сім`ю громадянки [PERSON] за вищевказаною адресою з метою обстеження умов проживання малолітньої дитини та з`ясування обставин зазначених у листі. Під час відвідування сім`ї обстежити умови проживання не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що бабуся малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вела себе дуже агресивно в бік представників служби у справах дітей районної державної адміністрації, висловлювалась ненормативною лексикою та впускати комісію в помешкання відмовилась, про що було складено відповідний акт. 14 січня 2019 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшла інформація від Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (лист від 14.01.2019 року №01-22/28) про те, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , самостійно виховує малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Разом з [PERSON] за вищевказаною адресою проживає її мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , та брат [PERSON] , 1985 року народження. Всі члени сім`ї зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 09 жовтня 2018 року [PERSON] була взята під соціальний супровід Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді строком на шість місяців згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації в зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків. Метою соціального супроводу було: покращення якості харчування дитини, формування навичок відповідального батьківства, допомога в організації ремонту житла, отримання матір`ю соціально-побутових навичок. Протягом трьох місяців перебування під соціальним супроводом суттєвих результатів сім`єю не досягнуто. Мати [PERSON] продовжувала неналежно виконувати батьківські обов`язки, залишала дитину на свою психічно хвору матір, побутові умови не змінилися. Під час відвідування сім`ї 29 грудня 2018 року [PERSON] з сином [PERSON] , за рекомендаціями сімейного лікаря [PERSON] з великими труднощами було направлено для госпіталізації до Обласної дитячої клінічної лікарні №1 м. Харкова, у зв`язку з недостатньою вагою дитини. Мати неохоче виконувала рекомендації сімейного лікаря, не усвідомлювала загрози для здоров`я дитини. 08 січня 2019 року [PERSON] із сином було виписано із лікарні, про що вона не проінформувала фахівця із соціальної роботи, на телефонні дзвінки не відповідала, виписку з лікарні сімейному лікарю [PERSON] не надала. 14 січня 2019 року під час супервізії соціального супроводу сім`ї громадянки [PERSON] здійснено моніторинг виконання плану соціального супроводу в ході якого встановлено, що сім`я не докладає зусиль до вирішення власних проблем, заплановані заходи зі свого боку не виконувала. У разі систематичного нездійснення отримувачем соціальних послуг заходів, передбачених планом, соціальний супровід може бути припинений. У зв`язку з вищезазначеним службою у справах дітей районної державної адміністрації 14.01.2019 року було направлено лист до Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області з проханням вжити заходів реагування до матері дитини громадянки [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки. Враховуючи вищевикладене, з метою соціального захисту прав малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей звернулась з поданням до Дергачівської районної державної адміністрації про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері, громадянки [PERSON] без позбавлення її батьківських прав на підставі якого було видане розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 15 січня 2019 року № 10 «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у громадянки [PERSON] » 15 січня 2019 року на підставі вищевказаного розпорядження було здійснено комісійний виїзд (із залученням представників медицини, поліції, центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, виконавчого комітету сільської ради та інших) за місцем проживання матері дитини громадянки [PERSON] , під час якого було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яким підтверджено наявність загрози життю та здоров`ю дитини. У зв`язку з цим комісією було прийняте рішення про негайне відібрання дитини у матері та тимчасового влаштування її до дитячого відділення Дергачівської центральної районної лікарні. На підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 23 січня 2019 року малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне утримання, а саме до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 2». На даний час малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на первинному обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації, та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, наданий йому згідно з розпорядженням районної державної адміністрації від 20 червня 2020 року № 315 на підставі заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року (справа № 619/344/19, провадження № 2/619/488/19) про відібрання малолітньої дитини у матері громадянки [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Громадянка [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю. Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованим 19 січня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 00021913226. 27 червня 2019 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно з розпорядженням районної державної адміністрації від 26 червня 2019 року № 330 було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу громадян Юр`євих, де дитина перебуває і по теперішній час. На даний час будь-яка інформація щодо фактичного місця проживання, місця роботи, та способу життя громадянки [PERSON] в службі у справах дітей районної державної адміністрації відсутня. За час перебування малолітньої дитини в державному закладі та вихованні в дитячому будинку сімейного типу громадян Юр`євих, [PERSON] дитину не відвідувала, долею дитини не цікавилась, до служби у справах дітей райдержадміністрації з письмовою або усною заявою з питання можливості повернення у свою родину її рідної дитини [PERSON] , [INFO] , жодного разу не зверталась. Відповідно до абзацу 9 пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 23 січня 2020 року було розглянуто клопотання та висновок служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято рішення № 6 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », яким визнали за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , та Дергачівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування, звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дергачівським районним судом Харківської області 13 травня 2019 року у справі № 619/344/19 (провадження № 2/619/488/19) постановлено заочне рішення, яким з громадянки [PERSON] , [INFO] , на користь, батьків, вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі позову. Відповідно довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.02.2020 року № 12250 за громадянкою [PERSON] , згідно виконавчого листа № 619/344/19 виданого 14.06.2019 року, станом на 31.01.2020, рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 32 874 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України здійснено розрахунок суми неустойки (пені), які громадянка [PERSON] повинна сплатити у разі виникнення заборгованості за сплати аліментів, та який станом на 31.01.2020 року складає 10 017 грн. 06 коп. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , мешкає за адресою: [ADDRESS] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути із [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 619/344/19, виданим 14.06.2019 року Дергачівським районним судом Харківської області. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви позов підтримав, просить справу розглядати без їх присутності. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України відповідач викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач була повідомлена про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не з`явилась. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області Матюшенко Л.А. не з`явилась, згідно заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її присутності. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що до служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області 29.12.2018 року надійшов лист від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівської районної ради» про малолітню дитину [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . З листа стало відомо, що матір дитини громадянка [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує батьківські обов`язки, догляд за дитиною здебільшого виконує бабуся громадянка [PERSON] , [INFO] , яка часто поводиться неадекватно. Матір дитини зовсім не виконує рекомендації лікаря. У будинку, де мешкає сім`я, антисанітарні умови проживання. 11.01.2019 року до служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації надійшов лист Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області від 02.01.2019 року № 03-22-4 вих19, в якому зазначалося, що до Дергачівської місцевої прокуратури 26.12.2018 року надійшов лист Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівської районної ради» з інформацією про неблагонадійну сім`ю [PERSON] , 1996 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , з якої стало відомо, що [PERSON] народила дитину [PERSON] , який на даний час не отримує належного догляду та харчування, в будинку антисанітарні умови, існує загроза життю. У зв`язку з вищевикладеним 11.01.2019 року представниками служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації було здійснено виїзд у сім`ю громадянки [PERSON] за вищевказаною адресою з метою обстеження умов проживання малолітньої дитини та з`ясування обставин зазначених у листі. Під час відвідування сім`ї обстежити умови проживання не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що бабуся малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вела себе дуже агресивно в бік представників служби у справах дітей районної державної адміністрації, висловлювалась ненормативною лексикою та впускати комісію в помешкання відмовилась, про що було складено відповідний акт. 14 січня 2019 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшла інформація від Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (лист від 14.01.2019 року №01-22/28) про те, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , самостійно виховує малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Разом з [PERSON] за вищевказаною адресою проживає її мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , та брат [PERSON] , 1985 року народження. Всі члени сім`ї зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 09 жовтня 2018 року [PERSON] була взята під соціальний супровід Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді строком на шість місяців згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації в зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків. Метою соціального супроводу було: покращення якості харчування дитини, формування навичок відповідального батьківства, допомога в організації ремонту житла, отримання матір`ю соціально-побутових навичок. Протягом трьох місяців перебування під соціальним супроводом суттєвих результатів сім`єю не досягнуто. Мати [PERSON] продовжувала неналежно виконувати батьківські обов`язки, залишала дитину на свою матір, побутові умови не змінились. 29 грудня 2018 року [PERSON] з сином [PERSON] , за рекомендаціями сімейного лікаря [PERSON] було направлено для госпіталізації до Обласної дитячої клінічної лікарні №1 м. Харкова, у зв`язку з недостатньою вагою дитини. 08 січня 2019 року [PERSON] із сином було виписано із лікарні, про що вона не проінформувала фахівця із соціальної роботи, на телефонні дзвінки не відповідала, виписку з лікарні сімейному лікарю [PERSON] не надала. 14 січня 2019 року під час супервізії соціального супроводу сім`ї громадянки [PERSON] , здійснено моніторинг виконання плану соціального супроводу в ході якого встановлено, що сім`я не докладає зусиль до вирішення власних проблем, заплановані заходи зі свого боку не виконувала. У разі систематичного нездійснення отримувачем соціальних послуг заходів, передбачених планом, соціальний супровід може бути припинений. Службою у справах дітей районної державної адміністрації 14.01.2019 року було направлено лист до Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області з проханням вжити заходів реагування до матері дитини громадянки [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації від 15 січня 2019 року № 10 «Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у громадянки [PERSON] » малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав На підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 23 січня 2019 року малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне утримання, а саме до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 2». На теперішній час малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на первинному обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації, та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, наданий йому згідно з розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації від 20 червня 2020 року № 315 на підставі заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року (справа № 619/344/19, провадження № 2/619/488/19) про відібрання малолітньої дитини у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю. Відомості про батька дитини [PERSON] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованим 19 січня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 00021913226. 27 червня 2019 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно з розпорядженням районної державної адміністрації від 26 червня 2019 року № 330 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу громадян Юр`євих, де дитина перебуває і по теперішній час. За час перебування малолітньої дитини в державному закладі та вихованні в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] дитину не відвідувала, долею дитини не цікавилась, до служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації з письмовою або усною заявою з питання можливості повернення у свою родину її дитини не зверталась. Відповідно до абзацу 9 пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 23 січня 2020 року було розглянуто клопотання та висновок служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято рішення № 6 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », яким визнали за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , та Дергачівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування, звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року з [PERSON] , [INFO] , на користь, батьків, вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі позову. Відповідно довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.02.2020 року № 12250 за [PERSON] , згідно виконавчого листа № 619/344/19, виданого 14.06.2019 року, станом на 31.01.2020, рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 32 874 грн. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові № 572/1762/15 від 25.04.2018р., правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, відповідно до розрахунку, що додається до позовної заяви, позивач має право на стягнення неустойки з [PERSON] в розмірі 10017.06 грн. за прострочення сплати аліментів за весь час стягнення аліментів. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 54). У цій справі ЄСПЛ, звертаючись до усталеної прецедентної практики Суду щодо статті 8 Конвенції, наголосив також на необхідності визначити, чи була особа, позбавлена батьківських прав, залучена до процесу в тій мірі, яка є достатньою для забезпечення відповідного захисту її інтересів (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 56; Рішення ЄСПЛ у справі «Elsholz v. Germany», п. 52; Рішення ЄСПЛ у справі «P., C. and S.v. The United Kingdom», п. 119; Рішення ЄСПЛ у справі «Venema v. the Netherlands», п. 91). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вказане свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Дана позовна заява містить вимоги майнового і немайнового характеру. Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового розміру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (2102,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (7357,00 грн.). Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового розміру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (2102,00 грн.). Таким чином, підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 2102,00 грн. та за позовну вимогу щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 100.17 грн. ( 10017.06х0.01= 100.17)

Outcome: approved