Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON] , який за життя залишив заповіт позивачеві. В установлений період позивач не зміг звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини після померлого дядька, вважаючи наявність заповіт не передбачає звернення до нотаріусу протягом 6 місяців. У подальшому він звернувся до нотаріальної контори у квітні 2019 року, проте нотаріус повідомив про пропущення строку. Тоді від у травні 2019 року знову звернувся до нотаріуса, нотаріус надала письмову відмову від вчинення нотаріальних дій. В судове засідання позивач зявився. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився. Надав до суду заяву, де просив суд розглядати справу за його відсутсності. Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи за їх відсутності. Суд розглядає справу у заочному порядку. Суд, вислухавши вступне слово правонаступника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько позивача- [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23 жовтня 2018 року. Після смерті відкрилась спадщина за заповітом від 18 листопада 2013 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем є [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлого. При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої Харківської Державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, нотаріус повідомила про те, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови Верховного суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) незначний проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Також, судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті дядька сплив у квітні 2019 року, до нотаріальної контори позивач звернувся у травні 2019року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Враховуючи, що після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із необхідністю догляду за хворим батьком, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним. Викладені обставини суд вважає поважними і такими, що свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення спадкоємцем дій щодо прийняття спадщини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача і визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішення суду законної сили, який вважає достатнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved