Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись те, що вона є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2018, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Рій К.Ю. За вказаною адресою зареєстрована відповідачка, яка є колишньою співвласницею вказаної квартири. Але, відповідачка в квартирі не проживає, місце її проживання йому не відоме. Оскільки відповідачка зареєстрована, однак не проживає за вказаною адресою, він вимушений сплачувати за неї комунальні послуги, а отже, дії відповідачки порушують його права як власника вказаної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, викликалася до суду належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 10 жовтня 2018 року, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Крім того, судові повістки про виклик до суду надсилалися їй за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання та повернулися до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.09.2018 провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу 1/4 частки в праві спільної часткової власності на квартиру від 14 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Рій К.Ю., продавець [PERSON] в особі представника [PERSON] передав у власність покупця [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/4 частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] і сплачує за майно певну грошову суму (а.с.9-10). Відповідно до договору купівлі-продажу 3/4 часток в праві спільної часткової власності на квартиру від 31 січня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Рій К.Ю., продавці: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали у власність покупця [PERSON] належні їм на праві приватної власності ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] і сплачує за майно певну грошову суму (а.с.11-12). Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частку квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2018. (а.с.13) Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 січня 2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2018. (а.с.14) Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.09.2018 [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18) З інформації голови правління ОСББ «Дружба-220» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. З травня 2018 року [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі (а.с.15) Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що право користуватись жилим приміщенням виникає та існує у особи за наявності права власності на квартиру (будинок) у цієї особи. Із припиненням права власності особи втрачається й її право користування цим жилим приміщенням. Отже, новий власник квартири через суд має право усувати усі перешкоди у користуванні своїм майном, зокрема визнавати осіб, які зареєстровані в ній, але не проживають, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не заборонені законом, тобто на підставі договору купівлі-продажу. В силу того, що відповідачка, яка є колишнім співвласником квартири, зареєстрована в зазначеній квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою. Припинення права власності відповідачки на квартиру тягне і припинення права користування цією квартирою. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved