Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з усього майна, належного йому, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 16.09.2002 року, реєстраційний номер обтяження 8045562, зареєстровано: 09.10.2008 року 11:48:29 за № 8045562 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: постанова б/н 16.09.2002, Державна виконавча служба Ленінського району, Шеремет, вх. 878, об»єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON], причина відсутності коду: архівний запис. Позов обґрунтовує тим, що 13.01.2016 року сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта з якої вбачається наявність вищезазначеного арешту. Звернувшись до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ та 10.02.2016 року отримав відповідь про те, що на виконанні в [PERSON] ВДВС перебували виконавчі провадження про стягнення з нього аліментів, підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити не можливо, так як строк зберігання закінчених виконавчих проваджень становить 3 роки. Накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на вищезазначене майно порушуються його права власника на користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно сформованої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта вбачається: арешт (архівний запис) накладений на підставі постанови б/н 16.09.2002, Державна виконавча служба Ленінського району, Шеремет, вх. 878, об»єкт обтяження: невизначене майно, все майно, відносно боржника [PERSON]. Згідно листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.02.2016 року № 3167/04-31/17, адресованого [PERSON] вбачається, що на виконанні у даному відділі виконавчої служби перебували виконавчі провадження щодо стягнення аліментів з позивача. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити не можливо, так як згідно п. 9.9 Порядку роботи в органах державної виконачої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журналу реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки. В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2010 року [PERSON], стягувач за виконавчим листом № 2-3700-2000, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда (на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 12-13), про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки Єльвіри, відмовилась від примусового стягнення за вказаним виконавчим листом і її відмова прийнята судом, що підтверджується ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2010 року (а.с. 14,15). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved