Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 лютого 2017 року вона, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у Синельниківському міськрайонному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 16. Від цього шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , донька проживає разом з нею. Під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з лютого 2019 року. Спору про майно та проживання дитини ми не мають. Просить розірвати між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шлюб, зареєстрований 24 лютого 2017 року у Синельниківському міськрайонному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] ; час для примирення не надавати; судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 24 лютого 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 лютого 2017 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 грудня 2017 року.Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідач в судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку із зазначеним, позивачу [PERSON] , якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 384 грн. 20 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 384 грн. 20 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved