Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500977905 від 19 травня 2015 року, посилаючись на те, що відповідач отримала у позивача кредит в розмірі 33 556 грн. 08 коп. та зобов`язалась у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені цим договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала. У зв`язку з систематичним порушенням своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору останній нараховано заборгованість в розмірі 39 348 грн. 21 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 19 травня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500977905, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримала кредит в розмірі 33 556 грн. 08 коп. з терміном погашення до 20 травня 2020 року. Умовами п. 2.2. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 15,99 % на рік за користування кредитом. Відповідно до договору відповідач зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання [PERSON] належно не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 500977905 від 19 травня 2015 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 08 грудня 2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 500977905 від 19 травня 2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача в сумі 39 348 грн. 21 коп., в тому числі 32 517 грн. 17 коп. - заборгованість за кредитом, 2 426 грн. 43 коп. - заборгованість по відсотках, 3 404 грн. 61 коп. комісія, 1 000 грн. - штраф. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором не представлено суду. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом дострокового стягнення з позичальника [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved