Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувася до суду з позовом до страхового товариства з додатковою відповідальністю «ГАРАНТІЯ», мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2013 року на вул. Середня у м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль позивача марки MAZDA «3» номер державної реєстрації [NUMBER]. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 12.08.2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, внаслідок якого сталася ДТП, визнано [PERSON], водія автомобіля марки VOLKSWAGEN, номер державної реєстрації [NUMBER]. Відповідальність заподіювача шкоди [PERSON], згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 4878143, застраховано у страховому товарисвті з додатковою відповідальністю «ГАРАНТІЯ». В липні 2013 року позивачем була подана страховику заява про отримання страхового відшкодування. 01.11.2013 року позивачем направлявся запит відповідачу щодо надання інформації про розгляд справи та строків виплати страхового відшкодування, але відповіді на запит не надійшло. Отже, перебіг 90-то денного строку почався в липні 2013 року і закінчився в вересні 2013 року. До цього часу ніякої інформації відносно розміру страхового відшкодування не надано, коштів не сплачено. Позивачем самостійно було замовлено експертне автотоварознавче дослідження для визначення розміру шкоди, за що сплачено 850,00 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д16/07/13 від 05.07.2013 року, проведенного судовим експертом - автотоварознавцем, розмір матеріального збитку скаладає 25592,35 грн., з яких 3483,48 грн.- втрата товарної вартості, яка підлягає відшкодуванню винним у ДТП. Таким чином, сума страхового відшкодування яка підлягає виплаті становить 22958,87 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 22958,87 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.; судові витрати в розмірі 243,60 грн. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 20105 грн. 32 коп., відповідно до звіту № 03167 від 08.07.2013 року, витрати на правову допомогу в розмірі 1900 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши позивача, представника відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20.06.2013 року на вул.. Середня у м.Одеса сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача марки Мазда-3, д.н. [NUMBER] ( а.с.5). Відповідно до постанови Болградського районного суду Одеської області від 12.08.2013 року винним в скоєнні ДТП було визнано [PERSON], водія автомобіля марки VOLKSWAGEN, номер державної реєстрації [NUMBER]. Згідно полісу № АВ/4878143 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль VOLKSWAGEN, номер державної реєстрації [NUMBER] застраховано у СТз ДВ «Гарантія». Термін дії договору з 17.10.2012 року по 16.10.2013 року. 21 червня 2013 року [PERSON] звернувся до СТзДВ «Гарантія» із повідомленням про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 25.06.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку по договору страхування. 24.09.2013 року позивач звернувся до СТзДВ «Гарантія» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до службової записки від 27.09.2013 року № 84 начальником відділу надання послуг з врегулювання збитків МП «Універсал ЛТД» на ім»я начальника управління врегулювання збитків СТзДВ «Гарантія» було направлено пакет документів для подальшого прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування, відмови у виплаті або припинення справи по ДТП, що сталася 20.06.2013 року за договором ОСЦПВ АВ/4878143 від 17.10.2012 року, страхувальник [PERSON], постраждалий [PERSON]. Однак, як зазначає позивач, до цього часу страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» не виплатило йому страхового відшкодування. Таким чином, позивач просить стягнути з СТзДВ «Гарантія» страхове відшкодування в розмірі 20 105,32 грн., відповідно до звіту № 03167 від 08.07.2013 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Мазда 3, державний номер [NUMBER], який був складений експертом ТОВ «Автопартнер-центр» за заявою СТзДВ «Гарантія». Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної потерпілим. Відповідно до ст. 22 названого Закону при настанні страхового випадку страховик відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування (тобто потерпілий) повинен звернутися до Страховика та подати необхідні документи. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до СТзДВ «Гарантія» із заявою від 24.09.2013 року про виплату страхового відшкодування та надав відповідні документи, які необхідні для здійснення такої виплати. Таким чином, СТзДВ «Гарантія» повинна була протягом 90 днів здійснити виплату страхового відшкодування. Однак, виплату страхового відшкодування позивачеві не здійснено. Відповідно до полісу № АВ/ 4878143 обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - автомобіля VOLKSWAGEN, номер державної реєстрації [NUMBER] розмір франшизи становить 1000 гривень. Згідно ст. 36 п.6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідальною особою за завдані збитки є водій автомобіля VOLKSWAGEN, номер державної реєстрації [NUMBER] [PERSON], який визнаний винним у скоєнні ДТП, тому розмір страхового відшкодування, який має виплатити страхова компанія зменшується на розмір франшизи. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з СТзДВ «Гарантія» суми страхового відшкодування відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення у суді, однак підлягають частковому задоволенню на суму 19 105 гривень 32 копійки. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідач не надав жодних письмових доказів, які б спростовували позовні вимоги. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 1900 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (чинною на час звернення) витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Проте, надані платіжні доручення не можуть бути належним доказом підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 1900 грн., оскільки витрати на складання процесуальних документів в силу вимог ст. 84 ЦК України не є власне правовою допомогою, наданою у суді та не входять до судових витрат та у матеріалах справи відсутній розрахунок вартості юридичних послуг відповідно до пропорційного часу роботи адвоката у зв'язку з наданням правової допомоги у даній справі. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] приймав участь у судових засіданнях як представник позивача на підставі довіреності від 05.02.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 979, 990, 992, 999 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 29, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: partial