Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказує, що з 8 квітня 1989 року по 2 листопада 2012 року, мають від шлюбу повнолітню дочку. Під час шлюбу 2 вересня 2006 року вони придбали за спільні кошти автомобіль марки «OPEL VECTRA» 1996 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] який був зареєстрований на відповідача. Право керування було вказано за позивачем. Позивач просить визнати за ним право власності на спірний автомобіль виплатити [PERSON] вартість ? частини автомобіля в розмірі 33960 гривень. Відповідач за первісним позовом [PERSON] первісний позов не визнала повністю проти його задоволення заперечує, звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказує, що під час шлюбу крім зазначеного автомобіля вони придбали за спільні сумісні кошти: газову піч «Bosh» вартістю 9000 гривень, холодильник «Whirlpool» вартістю 18000 гривень, два дивани вартістю 2000 гривень і 2500 гривень, магнітофон «Panasonic» вартістю 1000 гривень, компютер, який складається із системного блоку, монітору, принтера вартістю 8600 гривень, морозильну камеру вартістю 1800 гривень, витяжку кухонну «Fox» вартістю 2400 гривень, газовий котел «Hermann Habitat 2 24 se» вартістю 7500 гривень, датчик температури вартістю 1100 гривень, сушник для рушника вартістю 1200 гривень, меблева стінка гірка Польського виробництва вартістю 3200 гривень, всього на загальну вартість 58300 гривень. Вищезазначене майно в березні 2015 року [PERSON] самоправно вивіз з квартири. Крім зазначеного майна останній вивіз кухонний куток який був подарований їй батьками вартістю 2300 гривень. [PERSON] просить суд поділити спільне майно подружжя, наступним чином стягнути з [PERSON] на її користь ? частину вартості зазначеного спільного майна в розмірі 29150 гривень, залишити у власності [PERSON] вищезазначене спірне майно, стягнути з [PERSON] на її користь суму відшкодування вартості кухонного кутка та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, позовні вимоги за первісним позовом підтримала повністю, згідно обставин викладених в позовній заяві, просять задовольнити первісний позов. Зустрічний позов не визнала повністю, оскільки останній не доведений належними доказами, зокрема, щодо вивезення цього майна [PERSON] та не доведена його вартість. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. В судове засідання з'явилися відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник, первісний позов не визнали повністю, проти його задоволення заперечують, просять в його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали в повному обсязі згідно обставин викладених в зустрічному позові, просять його задовольнити. Судом досліджені докази по справі: Допитаний свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є подругою [PERSON], багато років знає подружжя [PERSON]. Їй відомо, що вони під час шлюбу придбали автомобіль, побутову техніку та меблі в квартиру. Під час шлюбу [PERSON] працювала приватним підприємцем, [PERSON] працював в протипожежній частині. Після припинення шлюбних відносин вона разом з [PERSON] приходила до них додому та бачила, що зникли речі з квартири меблі, побутова техніка. Також [PERSON] забрав собі автомобіль без згоди дружини. Допитаний свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є подругою [PERSON], багато років знає подружжя [PERSON]. Їй відомо, що вони під час шлюбу придбали автомобіль, побутову техніку та меблі в квартиру. Під час шлюбу [PERSON] працювала приватним підприємцем, [PERSON] працював в протипожежній частині. Після припинення шлюбних відносин вона разом з [PERSON] в березні 2015 року приходила до них додому та бачила, що зникли речі з квартири меблі, побутова техніка. Також [PERSON] забрав собі автомобіль без згоди дружини. Допитаний свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є подругою [PERSON], близько 20 років знає подружжя [PERSON]. Їй відомо, що вони під час шлюбу придбали автомобіль, побутову техніку та меблі в квартиру. Під час шлюбу [PERSON] працювала приватним підприємцем, [PERSON] працював в протипожежній частині. Після припинення шлюбних відносин вона разом з [PERSON] в березні 2015 року приходила до них додому та бачила, що зникли речі з квартири меблі, побутова техніка. Також [PERSON] забрав собі автомобіль без згоди дружини. Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - рішення суду /а.с. 4/, згідно якого підтверджується дата розірвання шлюбу між сторонами; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 5/, згідно якого підтверджується придбання спірного автомобіля в період шлюбу; - копія паспорту [PERSON] /а.с. 6-7/, згідно якої підтверджується його місце реєстрації; - звіт про вартість автомобіля /а.с. 8-199/, згідно якого [PERSON] підтверджує вартість спірного автомобіля; - чек /а.с. 41/, згідно якого підтверджується придбання котла в період шлюбу; - висновки за матеріалами ЖЄОЗПВКП /а.с. 42, 43/, згідно яких підтверджується звернення [PERSON] з приводу самоправних дій [PERSON] відносно спільного майна подружжя; - довідка Дніпродзержинського ВРЕР /а.с. 46/, згідно якої підтверджується реєстрація спірного автомобіля за [PERSON]; - висновок судової авто товарознавчої експертизи /а.с. 72-81/, згідно якого підтверджується вартість спірного автомобіля встановлена судом; - повідомлення експертної установи /а.с. 83-86/, згідно яких підтверджується, що неможливість визначення вартості спірного майна за зустрічним позовом за відсутності майна та документів щодо нього; - квитанція /а.с. 113/, згідно якої підтверджується внесення [PERSON] на депозитний рахунок суду 33960 гривень; В судовому засіданні встановлено: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 8 квітня 1989 року по 2 листопада 2012 року, мають від шлюбу повнолітню дочку. Під час шлюбу 2 вересня 2006 року вони придбали за спільні кошти автомобіль марки «OPEL VECTRA» 1996 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] який був зареєстрований на відповідача. Право керування було вказано за позивачем. На даний момент автомобіль перебуває у користуванні [PERSON]. Крім того під час шлюбу подружжя придбало спільне майно у вигляді побутової техніки та меблів. Яке було вивезено [PERSON] з квартири, його перелік та вартість не встановлені. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази по справі, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 3 ЦК України одним з принципів цивільного права є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 60, 70 СК України N 2947-III, 10.01.2002 передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1.ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно ч.5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України розяснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної\~сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, пятої статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною пятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.Вищезазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року по цивільній справі №6-2811цс15, а також під час касаційного розгляду справ № 6-46518св13, № 6-4280св15, № 6-2891св15. В даному випадку, [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду 33960 гривень в рахунок компенсації [PERSON] вартості ? автомобіля, але зазначена сума не підтверджена належними доказами по справі, суд не може прийняти як належний доказ звіт про оцінку автомобіля зроблений [PERSON] оскільки дана оцінка була проведена не за ухвалою суду та експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку, також дана оцінка спростовується висновком судової автотоварознавчої експертизи, згідно якої вартість ? частини автомобіля становить 34676 гривень 60 копійок. Оскільки згідно ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, оскільки як зазначено судом дана вартість частки позивачем не внесена відсутні підстави для поділу майна подружжя. Оскільки вимоги закону позивачем [PERSON] не виконані належним чином, суд згідно вимог закону визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне Згідно п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження вартості спірного майна, зокрема на час розгляду справи. Як зазначалося судом вище, згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо вартості спірного майна суд не може визначитися щодо обґрунтованості вимог [PERSON] за зустрічним позовом, зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON], відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71, 72 СК України, ст. 3, 364, 365, 377 ЦК України,

Outcome: partial