Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2015 року уклав з відповідачем Додатковий договір №1 до Договору №996275, згідно з яким банк передав [PERSON] у кредит грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. на строк відповідного періоду дії платіжної картки зі сплатою 28% річних за користування кредитом. Банк свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти, а відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 24.07.2019р., виникла заборгованість у сумі 36829,06 грн., з яких: 16405,26 грн. - загальна сума основної заборгованості(основного боргу); 9958,84 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 6,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО ; 9398,90 грн. - загальна сума нарахованої пені; 0,00 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 240,52 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 509,69 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 309,85 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. У зв`язку з чим банк просить стягнути прострочену заборгованість з відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.02.2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Додатковий договір №1 до Договору №996275, згідно з яким банк передав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. на строк відповідного періоду дії платіжної картки зі сплатою 28% річних за користування кредитом. Банк свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти, а відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 24.07.2019р., виникла заборгованість у сумі 36829,06 грн. Згідно умов п.1.1.4. Додаткового договору №1, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 17000,00 грн. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит подовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 28% річних і сплачується щомісячно. Відповідно до п.4.3. Договору, сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Згідно п.4.4. Договору, Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітнім або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. У разі порушення строку сплати платежів за Договором, Клієнт зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. П.4.6. Договору передбачає, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до п.4.9. Договору, Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів, за цим Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором в тому числі, але не виключно у випадку, затримання сплати клієнтом кредиту(його частини) та/або перевищення витратного ліміту та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачена Договором, що найменше на один календарний місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. У статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Таким чином, враховуючи викладені в позовній заяві обставини справи, а також те, що відповідач не подав відзив, суд дійшов висновку позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved