Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24376,42 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.11.2011 на підставі кредитного договору №б/н відповідачу надано кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом 22.12.2015 утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача понесений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. При цьому, зазначив, що не має матеріальної можливості сплатити утворену заборгованість. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, із подальшою зміною такого, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та інших витрат (комісія, штраф) згідно з Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконано та відповідач отримав кредит у вигляді кридитного ліміту, однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 22 грудня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 24376,42 грн., з яких: 12821,50 грн. заборгованість за кредитом; 8567,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1350,00 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом та штрафи за порушення строків платежу (згідно з Умов та правил надання банківських послуг) у розмірі 1636,97 грн., з яких: 500,00 грн. фіксована частина та 1136,97 грн. процентна складова. За таких обставин суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.16, 530, 1054 ЦК України, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24376,42 грн., а позов задовольнити повністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.16, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved