Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, просить стягнути з [PERSON] борг у сумі 3 183 000 гривень, з [PERSON] борг у сумі 1 999 000 гривень, з [PERSON] борг у сумі 2 005 000 гривень, а також сплачену суму судового збору у розмірі 6890 гривень. Покликаючись на те, що 08 січня 2016 року, [PERSON] під розписку позичила у [PERSON] гроші у розмірі 3 183 000 гривень та зобов'язалась повернути позику до 01 травня 2016 року. 08 січня 2016 року [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] гроші у розмірі 1 999 000 гривень та зобов'язався повернути позику до 01 травня 2016 року. 08 січня 2016 року. [PERSON] під розписку позичила у [PERSON] гроші у розмірі 2 005 000 гривень та зобов'язалась повернути позику до 01 травня 2016 року. Свої зобовязання відповідачі за договором не виконали, а тому просить стягнути борг, а також судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачі та представники відповідачів в судове засідання не зявились. Представник відповідача [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала клопотання про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 січня 2016 року, [PERSON], 26.02.1963р.н., громадянка України, паспорт серії КС № 287223, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС у Львівській області 02 жовтня 2003 року, ідентифікаційний код: [NUMBER], що мешкає за адресою вул. Повстанська, 126, м. Львів,79057, (надалі - «Відповідач - 1») під розписку позичила у [PERSON], громадянина України, паспорт серії ME № 506918, виданий Галицьким РВ УМВС у Львівській області 29 жовтня 2004 року (надалі - Позивач») гроші у розмірі 3 183 000 гривень (три мільйона сто вісімдесят три тисячі гривень), та зобов'язалась повернути позику до 01 травня 2016 року. 08 січня 2016 року, [PERSON], 09.05.1967р.н., громадянин України, паспорт серії KB № 407818, виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС у Львівській області 24 квітня 2000 року, ідентифікаційний код: [NUMBER], що мешкає за адресою вул. Городоцька, 289/92, м. Львів,79007, (надалі - «Відповідач - 2») під розписку позичив у [PERSON], громадянина України, паспорт серії ME № 506918, виданий Галицьким РВ УМВС у Львівській області 29 жовтня 2004 року (надалі - «Позивач») гроші у розмірі 1 999 000 гривень (один мільйон дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч гривень), та зобов'язався повернути позику до 01 травня 2016 року. 08 січня 2016 року. [PERSON], 28.08.1978р.н., громадянка України, паспорт серії КА № 136800, виданий Яворівським РВ УМВС у Львівській області 21 червня 1996 року, ідентифікаційний код: [NUMBER], що мешкає за адресою вул. Незалежності, 12/175, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100, (надалі - «Відповідач - 3») під розписку позичила у [PERSON], громадянина України, паспорт серії ME № 506918, виданий Галицьким РВ УМВС у Львівській області 29 жовтня 2004 року (надалі - «Позивач») гроші у розмірі 2 005 000 гривень (два мільйона п'ять тисяч гривень), та зобов'язалась повернути позику до 01 травня 2016 року. Відповідачі умов договору не виконали і коштів не повернули. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК, ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений законами України. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснювати своє право повністю або частково. На підставі ст.ст.11, 60,\~61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень\~ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 3\~ст.203 ЦК України\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Верховний Суд України в постанові від 18.09.2013р. по справі №6-63цс13 висловив правову позицію, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що належними доказами підтверджено передачу грошей відповідачці. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] борг у сумі 3 183 000 гривень, з [PERSON] борг у сумі 1 999 000 гривень, з [PERSON] борг у сумі 2 005 000 гривень. Суд також приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, в склад яких входять сплачений судовий збір в розмірі 6890,00 грн. Понесені судові витрати підтверджено квитанціями, яка знаходяться в матеріалах справи.

Outcome: approved