Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, що розташований в с. Іза вул. Центральна № 41 Хустського району, Закарпатської області та господарські споруди, що належало [PERSON], який помер 05.04.1996 року. Позов мотивовано тим, що 21.09.1984 року померла мити позивача [PERSON] та 05.04.1996 року помер батько позивача [PERSON] Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та господарські споруди, що розташовано в с. Іза вул. Центральна № 41, Хустського району, Закарпатської області. На час відкриття спадщини за законом, на день смерті разом з батьком проживав позивач [PERSON] та його брати: [PERSON], [PERSON] а також його сестра [PERSON]. Звернувшись до Хустської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини позивачу було повідомлено, що отримати свідоцтво на спадщину не можливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Фактично позивач на даний час продовжує володіти та користуватися нерухомим майном. Проживає із сімєю в даному будинку, сплачує комунальні послуги та поточні рахунки. Ніхто із спадкоємців на дане майно не претендує. З часу побудови будинку та господарських будівель батько [PERSON] до виконкому Ізянської сільської ради Хустського району, Закарпатської області щодо оформлення права власності на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів не звертався. Даний житловий будинок побудований та розташований на земельній ділянці розміром 0,03 га, що підтверджується довідкою № 1838 від 15.08.2014 року виконкому Ізянської сільської ради Хустського району, Закарпатської області і рахується за зазначеним дворогосподарством. Крім позивача спадкоємцями першої черги є його брати [PERSON], [PERSON], та сестра [PERSON], які відмовилися від будь яких прав на житловий будинок, що розташований в с. Іза вул. Центральна № 41, Хустського району, Закарпатської області на користь позивача і не заперечують щодо визнання за ним права власності, що підтверджується заявами від 07.08.2014 року посвідченими секретарем Ізянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 135 та № 136, а також нотаріально посвідченою заявою т.в.о. нотаріуса нотаріального округу м. Дубна, Московської області від 19.09.2014 року зареєстровану в реєстрі за № 4П-2838. Документом, якій підтверджує належність даного будинку та дворогосподарства [PERSON] є довідка № 1837 від 15.08.2014 року видана Ізянською сільською радою, згідно якої на день смерті спадкодавця 05.04.1996 року він являвся мешканцем даного будинку та з ним разом проживали сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON] Згідно витягу з по господарської книги виданого Ізянською сільською радою, на день смерті [PERSON], 05.04.1996 року являвся головою дворогосподарства що розташоване в с. Іза вул. Центральна № 41, Хустського району, Закарпатської області. На даний час відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача права на прийняття спадщини у встановленому законом порядку і тому він змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Ізянської сільської ради [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Представники відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Хустської державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved