Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, обґрунтувавши його тим, що з 05.04.2004 року він працював на посаді адміністратора готелю «Каталонія» приватної фірми «Інкопмарк-Центр» згідно наказу № 12-п від 05.04.2004 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В звязку з необхідністю та тривалою невиплатою заробітної плати за місцем роботи, він був вимушений звільнитись з підприємства за власним бажанням, про що відповідач видав наказ від 04.01.2019 року № 1-к та зробив запис в трудовій книжці. В день\~звільнення та\~після отримання\~трудової книжки\~04.01.2019\~року про\~розмір заборгованості\~за період\~серпень-грудень\~2019\~року і\~січень 2019\~року його\~не повідомили,\~а також\~підприємство не\~здійснило у\~відповідності до\~діючого законодавства,\~виплату всіх\~належних сум.\~Він звернувся до Управління Держпраці у Кіровоградській області з відповідною заявою від 28.01.2019 року про порушення законодавства про працю посадовими особами ПФ «Інкопмарк-Центр» та 11.02.2019 року отримав відповідь від управління № Р/68-02.9/15-09 від 04.02.2019 року, в якій зазначено, що ПФ ««Інкопмарк-Центр», здійснив порушення законодавства про працю, Закон України «Про оплату праці» та станом на 31.01.2019 року підприємство не виплатило йому заробітну та компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період серпень-грудень 2018 року та січень 2019 року у розмірі 19 796,78 грн., а тому він вимушений звернутись в суд за захистом свого порушеного права і посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. Представник відповідача\~в судове\~засідання не\~зявився,\~про час\~та місце\~судового засіданняповідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.03.2019 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Управління Держпраці в Кіровоградській області та повідомлено про час і місце слухання справи, представник в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.04.2004 року, на підставі наказу № 12-п від 05.04.2004 року працював адміністратором готелю «Каталонія» у ПФ «Інкопмарк-Центр» та звільнений з вказаної посади наказом від 04.01.2019 року № 1-К на підставі особистої заяви за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Згідно з ч.1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник вдень звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається\~з листа\~Управління Держпраці\~у Кіровоградській\~області від\~04.02.2019\~року за\~№ Р/68-02.9/15-09\~на імя\~позивача [PERSON],під час інспекційного відвідування управлінням встановлено порушення відповідачем вимог ст. 115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати та ст. 116 КЗпП України щодо виплати працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення. Встановлено, що станом на 31.01.2019 року [PERSON] не виплачено заробітну плату за серпень-грудень 2018 року, січень 2019 року та компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки в загальній сумі 19 796,78 грн. Крім того встановлено порушення вимог ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» щодо нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати та ч.3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» щодо першочергової виплати заробітної плати. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи заявлені позивачем вимоги, суд приходить до висновку про задоволення його позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19\~796,78\~грн. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до пункту 2, ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про\~присудження працівникові\~виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивачу розяснено, що відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Таким чином, відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ на підставі ст. 117 КЗпП позивач має право звернутись в суд з позовом про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved