Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 29.01.2011 року у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом № 15. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя. На даний час проживають окремо та жодним чином не підтримують сімейних відносин. За таких умов подальше збереження шлюбу є неможливе, оскільки шлюб сторін існує формально. [PERSON] предявила зустрічний позов про стягнення аліментів, у якому зазначила, що за час спільного проживання у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] одна не має змоги належним чином забезпечити дитину матеріально. Батько допомоги на її утримання не надає, не займається вихованням, ухиляється від забезпечення дитини. В позовній заяві позивачка за зустрічним позовом просила суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання представник позивача за первісним позовом [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, первісний позов підтримала, посилаючись на наведені в заяві обставини. Зустрічний позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] не заперечив проти задоволення первісного позову. Зустрічний позов підтримав. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували між собою шлюб 29.01.2011 року у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом № 15. Оскільки представник відповідача за первісним позовом не заперечив проти розірвання шлюбу, то з урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку про доцільність та можливість розірвання шлюбу сторін. Що стосується зустрічної позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою за зустрічним позовом і знаходяться на її повному утриманні. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Хустського районного суду від 18 вересня 2014 року з актового запису № 137 від 07 квітня 2012 року виключено відомості, що батьком [PERSON], який народився 28 березня 2012 року є [PERSON]. Тобто, [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], а тому відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення нею повнолітнього віку слід відмовити.

Outcome: dismissed