Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся 27.10.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що 23.03.2017 року, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] . У липні місяці 2017 року сторони фактично розійшлись та згодом у 2019 році вони розірвали шлюб. [INFO] , у сторін народилась донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Після народження дитини позивач підозрював, що не є біологічним батьком дитини. Літом 2018 року, від Відповідача він дізнався, що я не є батьком [PERSON] , [INFO] . У жовтні місяці 2018 року було винесено судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Проте позивачу незрозуміле звернення колишньої дружини до суду з вимогою стягнення аліментів, оскільки Відповідач стверджує, що дитина не його. Він переконаний у тому, що біологічним батьком дитини є інша людина. Оскільки він вважав, що дитина не від нього, він ухилявся від сплати аліментів. У червні місяці 2020 року, з метою вирішення питання щодо сплати аліментів мирним шляхом, позивач запропонував відповідачу зустрітися. В ході розмови, Відповідач підтвердила, що дитина дійсно не від нього та пообіцяла відмовитися від сплати аліментів. Але, з метою уникнення подібних ситуацій у майбутньому, позивач має необхідність звернутися до суду із вимогою про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Шлюб між сторонами був укладений 23.03.2017 року, тобто на момент укладення шлюбу Відповідач вже була вагітна. 3 огляду на те, що на момент народження дитини ми все ще перебували у зареєстрованому шлюбі у свідоцтві про народження позивач був внесений як батько. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, однак від його представника на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі відповідача. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 23.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 248. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [INFO] в шлюбі народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що 11.08.2017 року складено відповідний актовий запис № 238, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00026328330, виданий 13.05.2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що 11.08.2017 року складено відповідний актовий запис № 238 Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Як зазначається в копії судового наказу від 29.10.2018 року, з [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Суворовським РВ в м.Одесі 26.12.2011 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , стягнути аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 779,50 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] Відповідно до рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16.10.2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] паспорт [NUMBER] , виданий Суворовським РВ в м. Одесі 26.12.2011 року), зареєстрований 23.03.2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 248. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно п.11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 02.02.2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій вона визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Враховуючи, що відповідач визнала позов та факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини, [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved