Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому просив солідарно стягнути з останніх заборгованість у розмірі 72490,74 доларів США, що за курсом 23,28, відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015р., складає 1687584,43 грн. за кредитним договором №LVTRAN02000021 від 21.02.2007р., а також понесені судові витрати. В обґрунтування покликався на те, що 21.02.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № LVTRAN02000021, за яким позивач надав кредит в розмірі 19188,11 доларів США на термін до 21.02.2014р., а відповідачка отримала ці кошти та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором. Однак, [PERSON] порушила вимоги ст.ст.509,526,1054 ЦК України, оскільки не виконала належним чином умови Кредитного договору - не погасила належні до сплати суми кредиту та не сплатила відсотки. У звязку з цим виникла заборгованість станом, яка станом на 24.03.2015р. становила 72490,74 доларів США, що складається з: 17569,23 доларів США заборгованість за кредитом; 17751,72 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 1492,70 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 35677,09 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Також, для забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за договором №LVTRAN02000021 від 21.02.2007р. між КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно із ст.ст.554,610 ЦК України боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки (п.5) позивачем на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором №LVTRAN02000021. Згідноз п.6 договору поруки поручитель зобовязаний виконати зобовязання зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Однак дана вимога залишена без задоволення. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявились, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішив справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21.02.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № LVTRAN02000021, за яким позивач надав кредит в розмірі 19 188,11 доларів США на термін до 21.02.2014р., а відповідачка отримала ці кошти та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором. Пунктами 2.2.2-2.2.4 Договору № LVTRAN02000021 встановлено обовязок [PERSON] сплатити відсотки за користування кредитом; повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду згідно договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і в строки, передбачені п.2.3.3 та 7.1 цього договору. За п.7.1 Договору банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти на строк 21.02.2007р. по 21.02.2014р. Окрім того, сторони передбачили у кредитному договорі відповідальність позичальника за порушення зобовязань у формі сплати пені за порушення строків повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки (п.4.1). [PERSON] відповідно до пунктів 2.2.2-2.2.4 Кредитного договору зобов'язувалась повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі та сплатити відсотки, винагороду банку, а відповідно до п.7.1 договору щомісяця в період сплати (з 14 по 21 числа кожного місяця) надавати банку щомісячний платіж в сумі 370,10 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Відповідачка не виконав взятих на себе зобовязань. Станом на 24 березня 2015р. її заборгованість за договором складала 72490,74 доларів США, з яких: 17569,23 доларів США заборгованість за кредитом, 17751,72 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 1492,70 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 35677,09 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що за курсом 23,28, відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015р. становить 1687584,43 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно з п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Відповідно до п. 14 вказаної Постанови Пленуму ВСУ у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Слід зазначити, що станом на день ухвалення судового рішення у справі - 27.08.2015 року НБУ встановлено офіційний курс гривні щодо іноземної валюти: 100 доларів США становить 2142,5701 грн. Для забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за договором № LVTRAN02000021 від 21.02.2007р. між КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Пунктом 4 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Згідно п.12 порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Згідно з п.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.5 договору поруки у випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, передбаченого п.1 цього договору кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання. Вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № LVTRAN02000021 була скерована [PERSON] та [PERSON] 17.03.2015р., але залишена останніми без реагування. Згідно із ст.ст.553,554 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен нести солідарну з [PERSON] відповідальність за невиконання останньою грошових зобовязань за договором № LVTRAN02000021 від 21.02.2007р. Враховуючи наведене, суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 72490,74 доларів США, що на момент ухвалення рішення еквівалентно 1553164,92 грн., а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України - понесені позивачем у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи витрати, які становлять 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved