Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2008 року [PERSON] 17.09.2008 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигдяді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.03.2014 року має заборгованість в сумі 22849,46 грн., яку позивач просить сягнути на його користь з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача заявлену суму заборгованості. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224, 169 ч.4 ЦПК України. Судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно договору б/н, укладеного 17.09.2008 року між позивачем та відповідачем, згідно з яким Банк надає відповідачу строковий кредит у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сідом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконав. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, маючи заборгованість перед позивачем в сумі 22849,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Відповідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в силу ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved