Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач в січні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язана своєчасно вносити відповідну плату за спожиті послуги, зокрема, за електричну енергію. Однак, відповідач у період часу з 14.11.2008 року по 17.05.2013 року ухиляється від сплати платежів за отриману електричну енергію, внаслідок чого за цей період утворилася заборгованість у розмірі 142 грн. 44 коп. На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку на користь позивача не сплачена. Оскільки відповідач своєчасно не виконала зобов'язання стосовно сплати платежу за споживання електричної енергії, тобто прострочила виконання цього зобов'язання, вона повинна сплатити суму виниклої заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, що в грошовому вираженні складає 0 грн. 87 коп. Загальна сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу складає 143 грн. 31 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, на попередніх судових засіданнях заявлені позовні вимоги не визнавала, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що з вересня 2010 року є наймачем іншої квартири за адресою [ADDRESS]. З цього моменту, в квартирі, де виникла заборгованість за споживання електричної енергії, вона не проживала, цими послугами не користувалася. Просила суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, зокрема за електричну енергію береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за адресою [ADDRESS] станом на 17.05.2013 року внаслідок не оплати за спожиту електричну енергію виникла заборгованість у розмірі 142,44 грн., та з урахуванням суми трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання складає 143,31 грн. (а.с. 6-7). Згідно особового рахунку споживачем за даною адресою є відповідач по справі, [PERSON] (а.с. 7). В той же час, судом встановлено, що відповідач в 2010 році отримала іншу квартиру за адресою [ADDRESS], в якій проживає до наступного часу (а.с. 20). З моменту отримання іншої квартири відповідач ніякими комунальними послугами, в тому числі електричною енергією в помешканні за адресою [ADDRESS] не користувалася. При цьому, судом було з'ясовано той факт, що за цією адресою, крім відповідача по справі, був зареєстрований її син, [PERSON], який в 2011 році також був знятий з реєстраційного обліку в зв'язку з отриманням ордеру на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки № 26 від 10.04.2014 року КП «Бюро технічної інвентаризації м. Дзержинська» (а.с. 27) станом на 31.12.2012 року квартира за адресою [ADDRESS] на підставі рішення сесії Дзержинської міської ради від 30.09.2003 року № 4/12-6 належить ДКП «Дзержинськжитлосервіс». А відповідно до довідки № 13/85 від 14.04.2014 року, виданою ДКП «Дзержинськжитлосервіс» на теперішній час в квартирі, де виникла заборгованість за споживання електричної енергії, ніхто не проживає. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не є споживачем послуг по постачанню електроенергії, тому вона не є належним відповідачем по справі. В судовому засіданні представник позивача не надав суду жодних переконливих доказів того, що саме відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючі вищезазначене, суд вважає позовні вимоги не доведеними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed