Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою № б/н від 03.10.2012 року в розмірі 13875,55 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 03.10.2012 року, відповідач отримав кредит розміром 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] , станом на 06.06.2019, має заборгованість у розмірі 13875,55 грн., з яких: 0,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 544,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 9294,06 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2900,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штраф(фіксована частина); 636,93 грн. штраф(процентна складова). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року відкрито провадження по справі у спрощеному порядку без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження направлено сторонам, проте повернуто до суду у зв`язку зі спливом терміну зберігання. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України,\~відповідно\~до\~приписів якої,\~кожна\~особа\~має право\~звернутися\~до\~суду за\~захистом\~свого\~особистого немайнового\~або\~майнового\~права та\~інтересу,\~при\~цьому,\~способами\~захисту\~цивільних прав\~і\~інтересів\~можуть бути:\~визнання\~права;\~визнання\~правочину\~недійсним;\~припинення\~дії,\~яка\~порушує\~право;\~відновлення\~становища,\~яке\~існувало\~до порушення;\~примусове\~виконання\~обов`язку в\~натурі;\~зміна\~правовідношення;\~припинення\~правовідношення;\~відшкодування\~збитків\~та інші\~способи\~відшкодування\~майнової шкоди;\~відшкодування\~моральної\~(немайнової)\~шкоди;\~визнання\~незаконними\~рішення,\~дій\~чи\~бездіяльності органу\~державної\~влади,\~органу\~влади\~Автономної Республіки\~Крим\~або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх\~посадових\~і службових\~осіб.\~Суд\~може\~захистити цивільне\~право\~або\~інтерес іншим\~способом,\~що\~встановлений\~договором або\~законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Згідно із укладеним Договором № б/н від 03.10.2012 року, відповідач отримав кредит розміром 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 06.06.2019, має заборгованість у розмірі 13875,55 грн., з яких: 0,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 544,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 9294,06 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2900,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штраф(фіксована частина); 636,93 грн. штраф(процентна складова). Відповідно до статті 610\~ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050\~Цивільного кодексу\~України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст.525,526,530\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved