Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Київські енергетичні послуги» у м. Києві є єдиним постачальником універсальної послуги. За адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок позивача № [NUMBER] на підставі документів щодо права власності на житло. Відповідач не здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 04.12.2019 сформувалась заборгованість в розмірі 9 874, 37 грн, яку позивач просить стягнути. Оскільки на момент звернення до суду борг відповідачем не сплачено, позивач просить стягнути борг з урахуванням 3% річних в розмірі 195,30 грн та інфляційну складову в розмірі 70,00грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, у якій позов просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, причини неявки не повідомив, не подав відзив. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Як встановлено з матеріалів справи Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. З 01.01.2019 ТОВ «Київські енергетичні послуги» надає послуги з постачання електричної енергії в м. Києві. За адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Крім того, [PERSON] є власником нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу земельної ділянки посвідченого 15.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринником С.М., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 15.09.2017, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 09.08.2021. Станом на 04.12.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] становить 9 874,37 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до пп. 2) п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та здійснивши її часткову оплату. У відповідності до п. 4.10 Правил побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. За змістом п.п. 4.12 Правил плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, стягненню з відповідача на користь ТОВ «Київські енергетичні послуги» підлягає заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] у розмірі 9 874,37 грн. У позовній заяві позивач вказував на те, що, окрім сплати боргу за надані ним послуги, відповідач має сплатити 3% річних в розмірі 195,30 грн та інфляційні втрати в розмірі 70,00 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 70,00 грн, а також 3% річних в розмірі 195,30 грн. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved