Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17846,32 грн., покликаючись на те, що 04.02.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних відсотків у розмірі 30%. Однак, відповідачем не виконуються зобовязання перед позивачем, а саме: не сплачується кредит та відсотки за його користування у термін визначений договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2015 року становить 17846,32 грн., а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не заперечив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних відсотків у розмірі 30% /а.с.8/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що [PERSON]не здійснює погашення наданого кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по договору №б/н від 04.02.2009 року, яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.6-7/ станом на 31.12.2015 року становить 17846,32 грн., що включає в себе: -5660,80 гривень заборгованості за кредитом; -9329,20 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; -1530,30 гривень заборгованості за пенею та комісією; -500,00 гривень штрафу (фіксована частина); -826,02 гривень штрафу (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, встановлено, що дійсно у [PERSON]наявна заборгованість по договору №б/н від 04.02.2009 року, чого останній не заперечив, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved