Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DN1OF4152610545 від 30 березня 2013 року у розмірі 13059 грн. 45 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., зазначаючи, що 30 березня 2013 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит в сумі 7501 грн. 92 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 21 жовтня 2016 року становить 13059 грн. 45 коп. та складається з: 4414 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом; 4 грн. 70 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6491 грн. 98 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 598 грн. 07 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти за закінченням строку зберігання. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 30 березня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою позичальника № DN1OF4152610545 щодо одержання строкового кредиту в сумі 7501 грн. 92 коп. на строк 37 місяців з 30.03.2013 року по 29.04.2016 року включно для придбання товару зі сплатою процентів в розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 105 грн. 03 коп., в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії, а також інші витрати зазначені в Заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг. Відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений та згоден з Умовами кредитування, що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.7/. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячний платіж в сумі 203 грн. 15 коп., а з 18.01.2013 року в сумі 308 грн. 18 коп., позичальник повинен надати банку для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з Умовами. Період спати з 13 по 17 число кожного місяця. /а.с.8-17/. Згідно п.2.4.3.1, 2.4.3.3 Умов та правил надання банківських послуг нарахування відсотків та винагороди здійснюється на останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно до дати, коли кредит становиться простроченим. Крім того, відповідач при підписанні заяви позичальника зобовязався сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 105 грн. 03 коп. /а.с.7/. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6/. Тому, за ним виникла заборгованість по тілу кредиту, яка станом на 21 жовтня 2016 року складає 4414 грн. 40 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~\~4 грн. 70 коп., заборгованість по комісії складає 1050 грн. 30 коп. Крім того, за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом, але не менш 1 гривні, про що зазначено п.2.4.5.1 Умов надання банківських послуг. Розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором складає 6491 грн. 98 коп. Банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях та неустойки у вигляді пені також просить стягнути штрафи відповідно до п.2.4.5756 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. - фіксована частина, 598 грн. 07 коп. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають кредитно-заставний договір. У той самий час, вищевказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 90 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 11961 грн. 38 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial