Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №138 від 10 жовтня 2007 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит на споживчі потреби у сумі 40 000 грн. зі сплатою 18% річних та комісій у порядку, визначеному цим договором, на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 9 жовтня 2017 року за графіком внесення платежів, узгодженим сторонами. З метою забезпечення виконання вказаного основного зобов'язання, між позивачем та відповідачем [PERSON] 10 жовтня 2007 року укладено договір поруки, за умовами якого поручитель бере на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Крім того, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір №138 від 10 жовтня 2007 року, предметом іпотеки за яким є житловий будинок [ADDRESS]. Стверджує, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, однак позичальник належним чином не виконав зобов'язання за цим договором, у зв'язку з чим станом на 3 червня 2016 року загальна сума заборгованості перед позивачем становить 12 903,03 грн., яка включає в себе 10 665,91 грн. заборгованості за кредитом та 2 237,12 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, та яку просить суд стягнути з солідарно з позичальника і поручителя на його користь; звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною, що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, а також вирішити питання про розподіл судового збору. У подальшому, в процесі розгляду справи, позивач зменшив позовні вимоги. За тих же підстав, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 903, 03 грн., а також вирішити питання про розподіл судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подавши заяви про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі по справі, належним чином повідомлені у відповідності до вимог частини 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 10 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №138 (далі - кредитний договір) (а.с.10-15). Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 40 000 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 40 000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 9 жовтня 2017 року на споживчі потреби. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №1-3 до цього договору, що є невід'ємною його частиною (п.п.1.2, 1.3 кредитного договору). Позичальник зобов'язується щомісячно до 30 (31) числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 334 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з відповідних рахунків, починаючи з 10 жовтня 2007 року на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснюється не пізніше 9 жовтня 2017 року (п.1.5 кредитного договору). Проценти нараховуються банком щомісячно на відповідний рахунок за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит або до моменту, коли банк змушений звернутись до третіх осіб (судових органів, нотаріуса) з метою примусового стягнення боргу (або до моменту смерті позичальника) (п.1.6.1 кредитного договору). З метою забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором,10 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, як кредитором, відповідачем [PERSON], як боржником, та відповідачем [PERSON], як поручителем, укладено договір поруки №138 (а.с.20-21). За договором поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом укладеного між сторонами договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав повністю. Однак позичальник та поручитель - відповідачі по справі, своїх зобов'язань за кредитним договором та договором поруки належним чином не виконали, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором ( а.с.5-8), за яким станом на 3 червня 2016 року за кредитним договором №138 від 10 жовтня 2007 року існує заборгованість в розмірі 12 903,03 грн., яка включає в себе 10 665,91 грн. заборгованості за кредитом та 2 237,12 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Крім того, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Також п.3.4 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором. Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Встановлено, що позивач надіслав вимоги до відповідачів про дострокове погашення кредиту листами вих.№№713 та 712 від 9 березня 2016 року (а.с.22-26). При цьому з позовом до суду позивач звернувся 15 червня 2016 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобов'язання за кредитним договором та договором поруки від 10 жовтня 2007 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12 903,03 грн., яка включає в себе 10 665,91 грн. заборгованості за кредитом та 2 237,12 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved