Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

позивач, заступник прокурора Львівської області - прокурор м.Львова Стасів А.П., звернувся до суду в інтересах держави в особі Львівської міської ради з позовом про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними свідоцтв про право власності та договорів купівлі-продажу, визнання права власності на майно, витребування майна. Просить визнати незаконним та скасувати: розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 13.04.1995 року №180 (п.17) в частині передання у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приміщення площею 22 кв.м. (комора в підвалі) на [ADDRESS], свідоцтво про право власності №Г-01737 від 13.04.1995 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 16.09.2000 року в частині відчуження на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] комори площею 22 кв.м. на [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації від 11.02.2002 року про оформлення права спільної сумісної власності на нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі [ADDRESS] загальною площею 22 кв.м. за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визнати недійним свідоцтво про право власності №Г-00032 від 11.02.2002 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на приміщення комори в підвалі площею 22 кв.м. на [ADDRESS]; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 21.05.2003 року, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] відчужили [PERSON] нежитлове приміщення площею 22 кв.м. на [ADDRESS]; витребувати у [PERSON] приміщення першого поверху будинку на [ADDRESS] загальною площею 22 кв.м. під індексами 9-1, 25-2, 25-3, згідно з даними поверхового плану та визнати за територіальною громадою м.Львова в особі Львівської міської ради право власності на нерухоме майно - приміщення першого поверху будинку на [ADDRESS] загальною площею 22 кв.м. під індексами 9-1, 25-2, 25-3, згідно з даними поверхового плану. В обґрунтування заявленого позову покликаються на те, що рішенням Ленінського райвиконкому м.Львова №222 від 14.04.1987 року будинок [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади. Проведеною перевіркою додержання законодавства про державну та комунальну власність при відчуженні приміщень І поверху за адресою: [ADDRESS] встановлено факт їх незаконного вибуття з комунальної власності. Зокрема, встановлено, що розпорядженнями Галицької районної адміністрації від 13.04.1995 року №180, 243 (п.17) у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано квартиру №9 на [ADDRESS] та комору в підвалі площею, 22 кв.м. В цей же день, 13.04.1995 року видано свідоцтво про право власності №Г-01737. Надалі, 16.09.2000 року, згідно укладеного договору купівлі-продажу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали згадану квартиру, загальною площею 41,4 кв.м. з коморою, площею 22 кв.м. Стверджує, що укладений договір купівлі-продажу, реєстраційне посвідчення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 09.11.2000 року а також довідка-характеристика від 07.12.2001 року №61384 містять виправлення відомостей щодо місця розташування відчужуваних приміщень та їх площі. Зокрема, вказано, що предметом договору є приміщення площею 22 кв.м., а словосполучення «в підвалі» - викреслено. Вдруге, 11.02.2002 року розпорядженням Галицької районної адміністрації оформлено право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру №9 на [ADDRESS], площею 41,4 кв.м. В цей же день, 11.02.2002 року, окремим документом Галицька районна адміністрація видала свідоцтво про право власності останніх на приміщення комори площею 22 кв.м. Такі дії призвели до того, що 11.04.2002 року квартира була відчужена [PERSON] та [PERSON], а комора, 21.05.2003 року - [PERSON], котра на даний час і володіє цим нежитловим приміщенням, всупереч тому, що такі приміщення неправомірно вибули із власності територіальної громади. З огляду на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на нежитлові приміщення площею 22 кв.м не належало, відтак вони були не вправі їх відчужувати. Вважає, що пропустив строк позовної давності з поважних причин, так як про наведені обставини довідався лише під час проведення перевірки, тому просить поновити такий строк, а позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор позов та уточнення до нього підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що дійсно, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 16.09.2000 року приміщення квартири №9 на [ADDRESS] та комора площею 22 кв.м. перейшли у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В цьому договорі здійснено виправлення площі приміщення з 12 кв.м. на 22 кв.м. та закреслено словосполучення «в підвалі». Аналогічні виправлення виконані і в довідці-характеристиці №61384, виданої 07.12.2001 року, яку посвідчив особистим підписом начальник Львівського ОБТІ. Справді, 21.05.2003 року між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, загальною площею 22 кв.м., яке розташоване на першому поверсі будинку [ADDRESS] та отримала технічний паспорт. Разом з тим, наголосила, що спірне приміщення знаходиться саме на першому поверсі будинку, а не в підвалі, як невірно зазначено у свідоцтві про право власності №01737 від 13.04.1995 року. Натомість, у договорі купівлі-продажу, що укладений 21.05.2003 року та у витязі про реєстрацію право власності на нерухоме майно №1275679, виданого 19.08.2003 року за якими спірне приміщення перейшло у її власність, зазначені правильні дані щодо його площі та місця розташування. Вважає, що усі дії пов'язані з укладанням правочинів щодо спірного майна є законними, тому просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що дійсно розпорядженнями Галицької районної адміністрації від 13.04.1995 року №180, 243 у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано квартиру №9 на [ADDRESS], площею 22 кв.м. та приміщення комори площею 22 кв.м. Надалі, 16.09.2000 року продали, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали відчужувану квартиру з коморою. Стверджує, що правочини пов'язані з купівлею-продажем квартири з коморою вчинені відповідно до чинного законодавства, тому просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. У судове засідання представник Львівської міської ради та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, тому суд, відповідно до ст..169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Представник третьої особи - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради у судовому засіданні позов підтримала, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. В судове засідання представник третьої особи Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та приватні нотаріуси не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов належить задовільнити з наступних мотивів. Відповідно до ст.388 ч.1 п.3 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише уразі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Ленінського райвиконкому м.Львова №222 від 14.04.1987 року чотирьохповерховий будинок [ADDRESS] знаходиться у власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру №Г-01737, виданого 13.04.1995 року виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів квартиру №9 на [ADDRESS] передано у спільну сумісну власність громадянам: [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що дана квартира, загальною площею 41,4 кв.м. складається з однієї кімнати площею 25,6 кв.м., кухні площею 15,8 кв.м. розташована на другому поверсі. На першому поверсі розташована комора, позначена на поверховому плані під літерами 9-1, 25-2, 25-3, загальною площею 22 кв.м. 16.09.2000 року, співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]- придбали однокімнатну квартиру №9 на [ADDRESS], загальною площею 41,4 кв.м., з коморою у підвалі площею 22 кв.м., про що уклали договір купівлі-продажу серії АВН №101898. Судом встановлено, що даний машинописний договір містить виправлення предмету договору - комора у підвалі, шляхом рукописного закреслення словосполучення «в підвалі 12,0 кв.м.», та виправлення на 22,0 кв.м., якому нотаріус зазначив вірити, що засвідчив особистим підписом та скріпленням печатки. Аналогічні виправлення містить і реєстраційне посвідчення, видане 09.11.2000 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. (т.1, а.с.148) Довідкою про склад сім'ї наймача ізольованої квартири на займані ними приміщення судом встановлено, що за квартирою [ADDRESS] закріплено комору площею 22,0 кв.м., яка розташована на першому поверсі. Встановлено, що в лютому 2002 року співвласники квартири №9 на [ADDRESS] звернулись до голови Галицької районної адміністрації з письмовою заявою, в якій просили у сприянні в оформленні окремих свідоцтв про право власності на цю квартиру та комори площею 22,0 кв.м., яка розташована на першому поверсі, як нежитлове приміщення. Зазначили, що його відчуження покращить житлові умови. Розпорядженням Галицької районної адміністрації №118 від 11.02.2002 року «Про розгляд заяви співвласників квартири №9 на [ADDRESS]» за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оформлено право спільної сумісної власності на: однокімнатну квартиру №9 в будинку [ADDRESS] в цілому, загальною площею 41,4 кв.м. та на нежитлове приміщення на першому поверсі в будинку [ADDRESS] в цілому, загальною площею 22,0 кв.м. (10,0 + 5,0 + 5,3 + 1,7). До того ж, зобов'язано відділ приватизації житла оформити і видати співвласникам квартири і нежитлового приміщення свідоцтва про право спільної сумісної власності. За результатами виконання розпорядження співвласникам вдруге видано свідоцтва про право власності на квартиру №9 на [ADDRESS] №Г-00032 від 11.02.2002 року, що знаходиться на другому поверсі, загальною площею 41,4 кв.м. Таким чином, спірна комора площею 22,0 кв.м. у нежитловий стан не переведена та свідоцтва про право власності на таку, у встановленому законом порядку не видавалось. Відтак, законним власником комори є держава в особі Львівської міської ради. Всупереч цьому, 11.04.2002 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в першу чергу продали квартиру №9 на [ADDRESS], загальною площею 41,4 кв.м, яку придбав [PERSON] вдвох з [PERSON] Згодом, 21.05.2003 року ті ж співвласники продали, а [PERSON] придбала нежитлові приміщення: 1/5,0 кв.м., 2/5,3 кв.м., 3/1,7 кв.м., 4/10,0 кв.м., загальною площею 22 кв.м. у будинку [ADDRESS], у м.Львові, які розташовані на першому поверсі будинку. Надалі, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення способом викупу №2493, укладеного 23.03.2010 року, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради зобов'язалось передати у власність Громадській організації «МУЗА-ТУР» нежитлові приміщення першого поверху площею 22,0 к.в., позначені в технічному паспорті ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07.05.2009 року під літерою 25-1, яке розташоване у будинку [ADDRESS] Листом від 12.09.2010 року голова ради ГО «МУЗА-ТУР» звернувся до прокурора м.Львова, в якому повідомив, що вхід до орендованого ними приміщення за адресою: [ADDRESS], перекриті цегляною кладкою невідомою особою, орендна плата не сплачується. У зв'язку з тим, що цей стан триває протягом декількох років просить з'ясувати причини, які цьому послугували. На звернення прокурора м.Львова від 27.09.2010 року, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» повідомили, що згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 28.09.2010 року власником нежитлового приміщення, площею 22,0 кв.м. (інд.25-1) на [ADDRESS] є Громадська організація «Муза-Тур», а власником нежитлового приміщення, площею 22,0 кв.м., (інд.25-2, 25-3) за цією ж адресою є [PERSON] За результатами розгляду вимоги прокуратури щодо проведення перевірки від 20.09.2010 року, 27.10.2010 року начальник управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради листом вих.№2302-2410 від 27.10.2010 року повідомив, що запитувані нежитлові приміщення під індексами 25-1 та 24-1 передано у власність ГО «МУЗА-ТУР» на підставі відповідних договорів купівлі-продажу від 23.04.2010 року №2492 та від 23.04.2010 року №2493. Спірні приміщення, стосовно перевірки факту захоплення яких клопоче заявник, у склад об'єктів продажу не увійшли, а відтак - не перебували у розпорядженні управління комунальної власності, як органу, уповноваженого управляти майном власності територіальної громади м.Львова. Крім того, проведеним ними обстеженням нежитлових приміщень встановлено, що приміщення загального користування використовується одним із мешканців будинку на [ADDRESS]. За таких обставин було зобов'язано представника балансоутримувача - ЛКП «Снопківське» вжити заходів щодо приведення технічного стану допоміжних приміщень під індексами 25-2, 25-3 до попереднього стану. Доводи відповідача [PERSON] про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право продажу комори, оскільки їхнє право власності підтверджується свідоцтвом про право власності №Г-01737 від 13.04.1995 року, в якому, щоправда була допущена помилка про те, що приміщення знаходиться у підвалі не заслуговують на увагу суду та спростовуються свідоцтвом про право власності №Г-00032, виданим 11.02.2002 року, згідно з яким у спільній сумісній власності останніх знаходиться лише приміщення однокімнатної квартири, загальною площею 44,1 кв.м. Крім того, предметом даного спору не є встановлення місця розташування спірної комори, а факт її неправомірного вибуття із державної власності. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] й не заперечувала, документ, що підтверджував право власності продавців на відчужуване майно є Свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення Г-00033, видане 11.02.2002 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, згідно з розпорядженням №118 від 11.02.2002 року. Разом з тим, наявна в матеріалах справи копія Свідоцтва про право власності Г-00032, видана 11.02.2002 року жодних даних про право власності не нежитлові приміщення не містить, а свідоцтво серії Г-00033, на підставі якого укладений оспорюваний договір - не видавалось. За таких обставин укладені правочини укладені з порушенням чинного законодавства та їх належить скасувати. Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що причина пропущення строку звернення до суду є поважною оскільки пропуск строку звернення до суду з поважних та незалежних від позивача причин. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Outcome: approved