Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про припинення зобов»язання за договором поруки. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.10.2006р. між ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі Тисменицького відділення Ощадного банку №7327 та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №393. Для забезпечення виконання даного договору з банком було укладено договір поруки, згідно якого він, позивач, зобов»язався солідарно і в повному обсязі відповідати перед банком за виконання зобов»язань [PERSON] Вважає, що його зобов»язання за договором поруки повинні бути визнані судом припиненими, оскільки банк з позовними вимогами погашення боргу до нього, як поручителя в проміжок перебігу строку звернення , а саме з 06.10.2009р. до 06.04.2010р. не звертався. А відповідно до п.3.6 договору поруки №393-1 від 06.10.2006р. порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання виконання строку зобов»язань по кредитному договору не пред»явить вимоги до поручителя. Просив визнати зобов»язання, що виникло з договору поруки №393-1 від 06.10.2006р., укладеного між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Тисменицького відділення Ощадного банку №7327 таким, що припинило свою дію з 07.04.2010року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задоволити. Представники відповідача- Тисменицького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні позов не визнали, вважають, що позов заявлено безпідставно, тому просили відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Встановлено, що 06 жовтня 2006року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тисменицького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» та позивачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого останній зобов'язався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов»язання за кредитним договором №393 від 06.10.2006року.(а.с.9-11). 15.03.2010року банк звертався до прокуратури м. Івано-Франківська з клопотанням про захист інтересів держави, шляхом звернення до суду в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» у зв»язку з порушенням умов кредитного договору [PERSON].(а.с.23). Відповідно, 13.09.2011року Івано-Франківським міським судом постановлено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON].(а.с.24), дане рішення набрало законної сили. 17.11.2011року державним виконавцем відділу ДВС Тисменицького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все рухоме і нерухоме майно. Позивач [PERSON] 21.12.2011року звернувся у ВДВС Тисменицького РУЮ з письмовою заявою з проханням в рахунок погашення боргу проводити стягнення з його пенсії по інвалідності в розмірі 20%.(а.с.26). Також державним виконавцем описано транспортний засіб «ВАЗ-2103», що належить позивачу, який реалізовано на прилюдних торгах в рахунок заборгованості за кредитним договором(а.с.29). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Твердження позивача, що банк протягом більш ніж шість місяців з моменту виникнення зобов'язання [PERSON] за кредитним договором не звертався до нього, як поручителя з вимогами погашення боргу, а саме з 06.10.2009р. до 06.04.2010р., спростовується наданими відповідачем доказами. Крім того, позивачем не оскаржувалось ні рішення Івано-Франківського міського суду, ні дії державного виконавця щодо виконання даного рішення, позивачем добровільно написано заяву про стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості з його пенсії. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 530, 553, 554, 559 ЦК України,

Outcome: dismissed