Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , та 1/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , а також право власності на земельні ділянки загальною площею 0,8056 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розтащовані в с. [ADDRESS] району [ADDRESS] Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що по [ADDRESS] проживали: [PERSON] , [INFO] , її син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , і їм станом на 01.07.1990 року на праві власності по 1/3 частці кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі. На підставі рішення Делівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 11.04.2000 року за № 20, їм було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , яке зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 5 від 25.05.2000 року. Крім цього, [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки (ділянки № [NUMBER] [NUMBER] , 3 [ADDRESS] [NUMBER] , 5) загальною площею 0,8056 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, виділені на підставі рішення Делівської сільської ради за № 92 від 13.08.2002 року у відповідності з Державним актом на право приватної власності на знмлю серії [NUMBER] від 09.12.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної ласності на землю за № 61. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] (вступив в управління спадковим майном матері, але юридично не оформив своїх спадкових прав), а [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їм спадкове майно, яке вони ще за життя заповіли позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки звернувся із заявою до державної нотаріальної контори і бажає в даний час оформити право власності на дане спадкове майно на своє в ім`я в порядку спадкування за заповітами. Однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з розбіжністю в зазначені імені спадкодавця [PERSON] у свідоцтвах та в правовстановлюючих документах на земельні ділянки та частину житлового будинку, та того, що в правовтановлюючому документі на житловий будинок не визначено часток спадкодавців у спільній сумісній власності, що позбавляє його можливості оформити право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 25.04.2000 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної-сумісної власності в рівних частинах належав житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с. 10). Дані обставини також підтверджуються випискою з погосподарської книги № 1 Делівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки, з якої вбачається, що в господарстві особовий рахунок № [NUMBER] , (ст. 75), тим двору колгоспників, станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO] , яка була головою двору, її син [PERSON] , [INFO] та невістка [PERSON] , [INFO] , які були членами даного двору (а.с. 20). Відповідно до довідок Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 352 від 30.05.2019 року та № 590 від 24.06.2019 року рішенням 14 сесії 5-го скликання Делівської сільської ради від 13.11.2008 року «Про перейменування вулиці» [ADDRESS] Івана [ADDRESS] на [ADDRESS] . [ADDRESS] - [ADDRESS] адреса будинковолодіння по [ADDRESS] записано помилково, фактично будинковолодіння знаходилося на час складання заповітів і на теперішній час знаходиться за поштовою адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 19). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16.05.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1970 року по 1975 рік (а.с. 6-8). Також, [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на земелю серії [NUMBER] , виданого 09.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~61, на підставі рішення Делівської сільської ради Тлумацького району № 92 від 13.08.2002 року, належало право власності на земельну ділянку з загальною площею 0,8056 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, до якої входять: земельна ділянка № [NUMBER] розміром 0,2362 га, земельна ділянка № [NUMBER] розміром 0,1398 га, земельна ділянка № [NUMBER] розміром 0,0669, земельна ділянка № [NUMBER] розміром 0,1096 га та земельна ділянка № [NUMBER] розміром 0,2531 га, що розташовані на території с. Делева Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.1977 року спадкодавець [PERSON] народився [INFO] (а.с. 33). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.02.1961 року [PERSON] та [PERSON] з 16.02.1961 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 34). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про мерть № 00023409202 від 17.07.2019 року (а.с. 93). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] , [INFO] , проводив похорон померлої, проживали разом і вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 301 від 14.05.2019 року (а.с. 17). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 437/01-16 від 11.07.2019 року (а.с. 51) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 450/01-16 від 09.07.2019 року (а.с. 50) та [PERSON] № 01-16/589 від 18.07.2019 року (а.с. 94) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 25, 26). Ще за життя [PERSON] та [PERSON] посвідчили на ім`я позивача [PERSON] заповіти, якими все належне їм майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що їм буде належати за законом на день сметі заповіли позивачу [PERSON] , що підтверджується копіями заповітів від 07.12.2009 року та 10.12.2009 року (а.с. 21, 23) та витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22997755 від 27.02.2010 року (а.с. 22) та № 22997772 від 27.02.2010 року (а.с. 24). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] , успадкувавши належні їм по 2/3 та 1/3 частці відповідно спадкового майна, оскільки у шестимісячний термін після смерті спадкодавців подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 77, 52). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 58/2014 від 12.03.2014 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 72-85), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, який прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Крім того, позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на грошовий вклад, залишок вкдаду та недоодержану пенсію, які не є предметом розгляду даного позову, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.2016 року (а.с. 28). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 60/2016 від 23.04.2016 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 52-71), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, який прийняв та частково оформив спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 2/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який в свою чергу успадкував 1/3 частку вказаного майна після смерті матері [PERSON] , та 1/3 частки цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , а також право власності на земельні ділянки загальною площею 0,8056 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розтащовані в с. [ADDRESS] -Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на вказане спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки надані документи на майно спадкодавців мають розбіжності в зазначені імені спадкодавця [PERSON] у свідоцтвах та в правовстановлюючих документах на земельні ділянки, а також невизначено частки спадкодавців в житловому будинку, та того, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок не визначено часток спадкодавців у спільній сумісній власності, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області за №№ 297/02-31, 296/02-31 від 04.05.2019 року (а.с. 30, 31). Відповідно до словника-довідника «Власні імена людей» імена [PERSON] , Осип ( [PERSON] ) одне і те ж ім`я (а.с. 32, 32 зворот). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 734,63 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved