Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № 014/0222/82/0164038 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 75 125,73 грн., строком до 11.10.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35,3%. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит, проте відповідач, в супереч умов договору свої зобов'язання належним чином не виконує та з листопада 2012р. припинив сплату передбачених кредитним договором щомісячних платежів. Внаслідок чого, станом на 06.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 93 693,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 70 678,01 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1 761,39 грн. (за період з 12.03.2013 р. по 06.03.2014 р.); заборгованість за відсотками - 11 319,04 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 9 746,89 грн. (за період з 20.11.2012 р. по 06.03.2014 р.);пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 11 696,17 грн. за період з 20.11.2012 р. по 06.03.2014 р. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, де просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с.48/. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимогст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі за згодою представника позивачазаочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № 014/0222/82/0164038, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 75 125,73 грн. строком до 11.10.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35,3 % річних/а.с. 7-11/. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення, але у будь-якому випадку не пізніше 11.10.2018 року. Відповідно до п. 10.3. договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання відповідачем простроченого зобов'язання включно. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у сумі 75125,73 грн., а саме вказані кошти було перераховано на рахунок № 22032164132, що підтверджується випискою по рахунку /а.с.15-22/. Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання і з листопада 2012 року припинив сплату щомісячних платежів, внаслідок чого, станом на 06.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 93 693,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 70 678,01 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1 761,39 грн. (за період з 12.03.2013 р. по 06.03.2014 р.); заборгованість за відсотками - 11 319,04 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 9 746,89 грн. (за період з 20.11.2012 р. по 06.03.2014 р.); пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 11 696,17 грн. за період з 20.11.2012 р. по 06.03.2014 р. /а.с. 6/. 13.02.2014 року відповідачу була направлена вимога про погашення суми боргу за кредитним договором /а.с.23/, однак останній не вжив жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку. Що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за умовами кредитного договору, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved