Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визначення йому «додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належних йому земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області площею 1,16 га. На день смерті батько [PERSON] проживав один.. Вона як спадкоємець першої черги за законом, з метою прийняття спадщини, звернулася до Рокитнівської районної державної нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Строк для прийняття спадщини спливав 23 грудня 2018 року. Однак впродовж багатьох років позивач тяжко хворіє і часто перебуває на лікуванні, а саме: з 21.12.2018 року по 30.12.2018 року. На підставі вказаного, просила задовольнити її позовну вимогу. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.03.2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за такою та призначено підготовче засідання (а.с.28). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, з підстав викладених у позові та просила задовольнити такі вимоги в повному обсязі. Представник Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області в засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, однак подав, при цьому, заяву, з якої вбачається, що розгляд справи він просить здійснювати у його відсутності. Заперечень щодо задоволення позову немає. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.01.2021 року (а.с.11). Згідно з довідкою Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №142 від 25.01.2021 року [PERSON] на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , один (а.с.18). Постановою державного нотаріуса Рокитнівської районної державної нотаріальної контори від 17.03.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину «за законом» на земельні ділянки призначені для ведення особистого селянського господарства (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно із свідоцтва про укладення шлюбу, 14 травня 1989 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Як вбачається із матеріалів справи, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ №090295 від 22.11.2010 року, [PERSON] , який проживає в с. Дроздинь Рокитнівського району Рівненської області, на підставі розпорядження голови Рокитнівської райдержадміністрації від 03.07.2008 року №232, є власником земельної ділянки 1,16 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с.20-21). Звернувшись із заявою до Рокитнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачу, згідно із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2021 року, роз`яснено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину так як не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини з моменту смерті спадкодавця і не проживала та не була зареєстрований разом із спадкодавцем. Водночас, їй рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.19). Відповідно відповіді на запит суду Рокитнівська районна державна нотаріальна контора повідомила, що 17.03.2021 року нотконторою винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вказаний спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотконтору не надходило (а.с. 33). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що з 21.12.2018 року по 30.12.2018 року хворіла та перебував на лікуванні, що підтверджується копією медичної картки хворого (а.с.14-17). Зазначені обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини, що не залежали від його волі. Такий висновок суду цілком і повністю узгоджується і з позицією Верховного Суду України у справі №6-496цс17 від 06.09.2017 року, згідно якої при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відтак, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, а відтак подану заяву слід задовольнити, надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved