Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] сином якого є [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка площею 4,4239 га, кадастровий номер 1823184300:04:000:0068, розташована на території Меленецької сільської ради Любарського району Житомирської області, яка належала померлому, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 036946. В подальшому право власності на вищевказану земельну ділянку було зареєстроване за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1702, виданого 07.07.2017 року приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Соляром В.М. [PERSON] набув у спадщину земельну ділянку площею 4,4239 га, кадастровий номер 1823184300:04:000:0068 після смерті свого батька [PERSON] , який в свою чергу успадкував її на підставі заповіту після смерті [PERSON] . Обставини щодо набуття права власності на земельну ділянку [PERSON] досліджувалися Любарським районним судом Житомирської області під час розгляду справи № 282/691/17 за позовом [PERSON] до Любарської селищної ради, треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання заповітів недійсними. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2018 року по справі № 282/691/17 визнано недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений 26 лютого 2008 року секретарем Меленецької сільської ради Любарського району Сергійчук Л.Г. та зареєстрований у реєстрі за №187. Визнано недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений 26 лютого 2008 року секретарем Меленецької сільської ради Любарського району Сергійчук Л.Г., та зареєстрований у реєстрі за №189. У зв`язку із визнанням недійсними заповітів, які були складені [PERSON] , майно, яке залишилося після смерті останнього повинно успадковуватися за законом. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] , як син [PERSON] , відноситься до першої черги спадкоємців і має право на частку у спадковому майні, яке залишилося після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу, але не зміг реалізувати своє право на спадщину у зв`язку із наявністю заповітів, складених на користь [PERSON] , тому він був змушений звернутися до суду із позовною заявою про визнання заповітів недійсними. 22 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., із заявою про прийняття спадщини, так як, після визнання недійсними заповітів, складених на користь [PERSON] , він набув права на часту у спадковому майні [PERSON] . 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Лимарського районного нотаріального округу Соляром В.М. відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини, так як він не прийняв спадщину у строки, встановлені ст. 1270 Цивільного кодексу України, рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення додаткового строку на вступ у спадщину. [PERSON] не звернувся із зайвою про прийняття спадщині до нотаріальної контори, так як він тривалий час проживав за межами України на території Республіки Молдова, надавав допомогу своїй сестрі по догляду за хворим чоловіком. Також він сам має проблеми зі здоров`ям. Перешкодою для прийняття спадщини [PERSON] також була наявність заповіту складеного на користь його брата [PERSON] , тільки після визнання якого судом недійсним, він набув права на свою частку у спадковому майні. Також необхідно врахувати, що [PERSON] разом із дружиною виховують двох малолітніх дітей, онука [PERSON] , [INFO] (батько і матір якого є військовослужбовцями, батько перебуває в зоні операції об`єднаних сил) і [PERSON] , [INFO] , над яким оформила опікунство його дружина. Дана обставина;також вплинула на неможливість своєчасного звернення до нотаріуса, так як догляд за дітьми забирає багато часу. Позивач вважає, що дані причини є поважними, так як унеможливлювали подання [PERSON] своєчасно відповідної заяви. На даний час в [PERSON] наявна інформація про інших спадкоємців спадкоємців - [PERSON] і [PERSON] , про інших спадкоємців інформація відсутня. [PERSON] , який також є спадкоємцем після смерті [PERSON] відмовляється надати письмову згоду на вступ у спадщину [PERSON] . Враховуючи наведене, позивач просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк терміном 60 (шістдесят) днів з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити на підставі доданих до позовної заяви доказів та обставин, які викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні. Третя особа [PERSON] , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. [INFO] народився [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] в с. Меленці, Любарського району, Житомирської області помер [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 15. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відтак, після смерті [PERSON] ,\~відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2018 року по справі № 282/691/17, визнано недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , жителя с. Меленці, Любарського району Житомирської області, який помер [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений 26 лютого 2008 року секретарем Меленецької сільської ради Любарського району Сергійчук Л.Г., та зареєстрований у реєстрі за № 187. Визнано недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , жителя с. Меленці, Любарського району Житомирської області, який помер [INFO] на користь [PERSON] , посвідчений 26 лютого 2008 року секретарем Меленецької сільської ради Любарського району Сергійчук Л.Г., та зареєстрований у реєстрі за №189. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., № 474/02-14 від 22.11.2019 року, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] спадкова справа № 147/2013. Відповідно до матеріалів спадкової справи разом із [PERSON] , проживали та входили до складу його сім`ї дружина [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] роз`яснено, що він постійно не проживав із [PERSON] на час відкриття спадщини, не був малолітнім, неповнолітнім, недієздатною особою, а також особою, цивільна дієздатність якої обмежена, а тому спадщину не прийняв. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 036946, виданого 07 квітня 2003 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером № 1823184300:04:000:0068 являється [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190947345 від 29.11.2019 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером № 1823184300:04:000:0068 являється [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1702 від 07.07.2017 року. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області № 427 від 29.11.2019 року за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] уповноважений власник, [PERSON] опікун, [PERSON] дочка, [PERSON] онук, підопічний. Згідно довідки Меленецької філії опорної Липненської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 47 від 29 листопада 2019 року, [PERSON] , 2009 року народження навчається у п`ятому класі. Має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опікуном являється [PERSON] . Згідно довідки Меленецької філії опорної Липненської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 48 від 29 листопада 2019 року, [PERSON] , 2011 року народження навчається у третьому класі. Проживає в сім`ї [PERSON] (бабуся). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ч.\~1,\~3\~ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 132, 133 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України. Відтак, суд не бере до уваги та не приймає в якості належного та допустимого доказу додану до позовної заяви довідку № 04-10/146 від 19 серпня 2019 року, яка видана «Председатель сонета-глава администрации с. Малый Молокиш Рыбницкого района МССР» оскільки така довідка видана органом (посадовою особою), яка діє не у відповідності до Конституції України. Як вбачається із постановою ПВС України № 7 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, у відповідності до норм цивільного законодавства України, з урахуванням правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Верховного суду України, суд вважає, що причини пропуску позивачем [PERSON] , строку для прийняття спадщини по смерті матері [PERSON] , не можуть бути прийняті судом як поважні, оскільки позивачем надані докази, які у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позові слід відмовити. На підставі ст. 1220, 1220, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed