Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №СК-6/0225/14/50/06 (далі кредитного договору) та Додаткового договору №1 від 25.06.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 4250 грн., нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 66% річних. Відповідно до п.п.9 п.2.4. Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця в розмірах, визначених у Додатковому договорі №1, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідачем порушено вимоги п.3Додаткового договору№1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказано в графіку платежів, внаслідок чого станом на 11.12.2018 виникла заборгованість в розмірі 5446,54 грн, з яких: 4441,62 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 19.02.2018 до 11.12.2018, 1004,92 грн. - сума несплаченої пені за період з 21.10.2018 по 11.12.2018. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, судовий збір у розмірі 1762 грн. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про невизнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, зазначив, що повністю погасив заборгованість перед позивачем. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що між кредитодавцем Кредитною спілкою «Супер Кредит» та позичальником [PERSON] 25 червня 2014 року був укладений кредитний договір кредитної лінії №СК-6/0225/14/50/06 та Додатковий договір №1 до кредитного договору, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4250 грн. Відповідно до п.п.9 п. 2.4 кредитного договору, відповідач зобов`язаний був до 25-го числа кожного місяця вносити на погашення кредиту кошти відповідно до графіку платежів, зазначеного у пункті 3 Додаткового договору №1, при цьому відповідно до п.3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 66% річних, з кінцевим терміном повернення до 25.06.2017. 27.02.2015, тобто до кінцевого терміну повернення кредиту, КС «СуперКредит» звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6669,66 грн., в тому числі: 3776,76 грн. - заборгованість по сплаті частини кредиту, 1110,89 грн. - сума несплачених процентів у період з 26.06.2014 по 18.02.2015, 214,62 грн. - сума пені нарахована за період з 26.07.2014 року по 18.02.2015 року, 700 грн. - сума сплаченого третейського збору, 867,39 грн. - сума понесених витрат на правову допомогу. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» (далі Третейський суд) від 26.03.2015 позов задоволено. Вказане рішення набуло чинності. Постановою відділу ДВС Теофіпольського РУЮ від 18.04.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №757/13493/15-ц виданого 17.06.2015 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь КС «Супер Кредит» заборгованості у розмірі 6913,26 грн., що підтверджується постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.04.2016 року. У зв`язку із фактичним виконанням боржником, [PERSON] в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом №757/13493/15-ц у виконавчому провадженні №50852907 стягувач звернувся до відділу виконавчої служби із заявою про завершення виконавчого провадження згідно з п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується заявою від 23.01.2018 року. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п.3.7. Договору у випадку, якщо позичальник не повернув кредит в строки, зазначені в п.5.1. (до 25.06.2017 року), то з наступного дня після закінчення дії строку договору проценти по кредиту продовжують нараховуватися за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2. Договору (66% на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом). . Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки боржником виконане рішення Третейського суду від 26.03.2015 у повному обсязі лише 23.01.2018 року, то суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відсотки за період з 19.02.2015 по 23.01.2018 - 4441,62 грн. Оскільки в умовах кредитного договору №СК-6/0225/14/50/06 від 25.06.2014 року відсутня домовленість сторін про право КС «СуперКредит» нараховувати пеню та відсутнє зобов`язання позичальника сплачувати пеню після закінчення строку дії договору, суд приходить до висновку, що сторонами не досягнуто домовленості щодо порядку нарахування позикодавцем пені за порушення зобов`язання поза строками дії кредитного договору, що стали предметом спору, тому і відсутні підстави стверджувати про наявність факту порушення суб`єктивного цивільного права. А тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені слід відмовити. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial