Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, який представник позивача підтримала в судовому засіданні і пояснила, що відповідач, [PERSON], згідно свідоцтва про народження дітей є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку дітей. Відповідачка про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей не піклується, вихованням не займається. Вказує, що 27.10.2014 року поступила інформація з Коломийського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про те, що до них звернулася жителька [ADDRESS], відповідачка [PERSON], та повідомила, що на даний час вона не має постійного місця проживання та не здійснює належного догляду за малолітніми дітьми. Згідно наказу служби у справах дітей райдержадміністрації від 28.10.2014 року №8 «Про взяття на облік [PERSON] та [PERSON]», малолітніх дітей було взято на облік, як таких,що опинилися у складних життєвих обставинах. 28.10.2014 року відповідачка по справі написала заяву про відмову від своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до розпорядження Коломийської районної державної адміністрації від 19.11.2014 року №393 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на повне державне забезпечення і виховання в Надвірнянський будинок дитини», малолітню дитину [PERSON] влаштовано у Надвірнянський будинок дитини на повне державне утримання та виховання. Іншу дитину забрав на вимховання батько, який є цивільним чоловіком відповідачки. Згідно довідок від 21.11.2014 року, виданих управлінням праці та соціального захисту райдержадміністрації, [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 01.11.2014 р. отримала 23 012,70 грн. на утримання і виховання дітей. 07.11.2014 року відбулась комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації на якій вирішили порушити питання в судовому порядку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні просить суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 400 грн. щомісяця, які зарахувати на особистий рахунок дітей у Державному Ощадному банку України. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вказала ,що вважає, що відповідачка стала на шлях виправлення і вважає, що їй слід надати ще один шанс. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила,що вона останнім часом проживала з своїм цивільним чоловіком в Косівському районі у помешканні його бабусі. Коли її цивільний чоловік в кінці жовтня 2014 року поїхав до Польщі на заробітки, в неї виник конфлікт з мамою її цивільного чоловіка, внаслідок чого вона змушена була зібрати речі, дітей і виїхала з будинку. Певний час їй не було де жити і чим годувати дітей. Тому вона змушена була звернутись в Службу у справах дітей за допомогою і під тиском суб`єктивних обставин, а саме - відсутності коштів, відсутності постійного місця проживання, переляку перед життєвими обставинами, відсутності життєвого досвіду ,написала заяву про відмову від дітей. Усвідомлює, що вона зробила неправильно, визнає, що не повинна була цього робити, оскільки це її діти, вона їх любить і просить суд відмовити у позовних вимогах. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне. Так,свідок [PERSON] - цивільний чоловік відповідачки, пояснив,що він разом з відповідачкою проживають у цивільному шлюбі. Тривалий час вони проживали в Косівському районі в будинку його бабусі. У дружини є старша дитина від першого цивільного шлюбу, а також у них є спільна дитина. В кінці жовтня він змушений був поїхати в Польщу на заробітки, оскільки постійного місця роботи на території України у нього немає. Однак, через декілька днів йому повідомили родичі, що його цивільна дружина посварилась з його мамою, забрала дітей і поїхала в невідомому напрямку. Він кинув роботу і негайно повернувся додому. В службі у справах дітей він дізнався, що відповідачка написала письмову заяву - відмову від дітей. Він забрав молодшу дитину, спільну з відповідачкою, і хотів би забрати і старшу дитину, однак не має права цього роботи. Любить обох діток і цивільну дружину, вважає, що вона вчинила неправильно, під тиском життєвих обставин, просить повернути дітей відповідачці і не позбавляти її батьківських прав. Свідок [PERSON], яка є хресною мамою відповідачки в своїх поясненнях вказала, що відповідачка вчинила невірно, відмовившись від дітей, не повідомила її своєчасно про це. Вказала, що завжди допомагала відповідачці , та росла на її очах і той факт, що вона написала заяву про відмову від дітей є її помилкою. Просить суд не позбавляти відповідачку батьківських прав, вказує, що буде контролювати всі дії відповідачки. Свідки [PERSON],начальник відділу Служби у справах дітей та [PERSON], провідний юрист Служби у справах дітей, пояснили, що неодноразово просили відповідачку не залишати дітей, допомогли їй влаштуватись тимчасово в лікарню, де за дітьми був постійний догляд та харчування, просили не писати її заяву-відмову від дітей, однак та писала заяву самостійно, без жодного зовнішнього тиску. Однак, вказують, що коли відповідачка привела дітей у Службу у справах дітей, діти були охайно вдягнуті, однак голодні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, прокурора, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], згідно свідоцтва про народження дітей є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційного листа від 27.10.2014 року №415/01-14/06 Коломийського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до Коломийського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернулася жителька [ADDRESS], [PERSON], та повідомила, що на даний час вона не має постійного місця проживання та не здійснює належного догляду за малолітніми дітьми. Згідно наказу служби у справах дітей райдержадміністрації від 28.10.2014 року №8 «Про взяття на облік [PERSON] та [PERSON]», малолітніх дітей взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.16) 28.10.2014 року відповідачка по справі написала заяву про відмову від своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до розпорядження Коломийської районної державної адміністрації від 19.11.2014 року №393 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на повне державне забезпечення і виховання в Надвірнянський будинок дитини», малолітню дитину [PERSON] влаштовано у Надвірнянський будинок дитини на повне державне утримання та виховання (а.с.17). Згідно довідок від 21.11.2014 року, виданих управлінням праці та соціального захисту райдержадміністрації, [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 01.11.2014 р. отримала 23 012,70 грн. на утримання і виховання дітей. 07.11.2014 року відбулась комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації на якій вирішили порушити питання в судовому порядку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров`я дитини,її фізичний та духовний розвиток та моральний розвиток,готувати її до самостійного життя,а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей,любові до своєї сімї та родини,свого народу. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для особи,що позбавляється таких прав, так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батька чи матері в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. У відповідності до принципу 6 Декларації прав дитини , прийнятою 20 листопада 1959 року Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН, малолітню дитину не слід розлучати з своєю матір'ю, крім тих випадків, коли є виняткові обставини. Суд вважає, що позивачем представлено суду достатньо доказів для того, щоб позбавити батьківських прав відповідачку, однак не наведено виняткових причин для такого позбавлення. Так, вказана в поясненнях обставина, що відповідачка власноручно написала заяву про відмову від дітей і привела їх у Службу у справах дітей є вагомою, однак не може бути підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Так, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка написала дану заяву під збігом тяжких життєвих обставин, є молодою особою, не має життєвого досвіду, розуміння та усвідомлення своїх дій, які можуть призвести до негативних наслідків. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки, може в подальшому призвести до втрати останньою життєвих зв`язків та позбавлення її нормального спілкування з оточуючими, оскільки відповідачка і так знаходиться в тяжких життєвих обставинах, зважаючи на свій молодий вік і відсутність життєвого досвіду, діти для неї є надією, якої її на даний час не слід позбавляти. Крім цього, суд бере до уваги і пояснення цивільного чоловіка відповідачки, який зобов`язався не залишати сім`ю, працевлаштуватись на території України, матеріально підтримувати відповідачку та дітей. Суд бере до уваги і той факт, що цивільний чоловік відповідачки молодшу дитину на даний час виховує сам і готовий забрати з Надвірнянського будинку дитину старшу дитину. Усвідомлюючи, що дітям необхідна материнська любов та опіка, суд приходить до висновку, що виняткові обставини, внаслідок яких слід позбавити батьківських прав відповідачку, суду не доведено, вони є відсутніми. Разом з тим, суд вважає за доцільне попередити відповідачку про необхідність змінити свою поведінку та своє ставлення до виховання дітей, враховуючи ті обставини, які вона визнала, надаючи пояснення в суді, і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків. Встановлене судом підтверджується висновком Коломийської райдержадміністрації, копією витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 07.11.2014 року, копіями свідоцтва про народження дітей, копією паспорта та ідентифікаційного номера відповідачки, копією свідоцтва про шлюб, копією довідки виконкому Корницької сільської ради, копією довідки про народження дітей, копією листа-повідомлення Коломийського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, копією заяви [PERSON], копією наказу про взяття на облік [PERSON] та [PERSON], копією розпорядження №393 від 19.11.2014 року, копіями довідок управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації від 21.11.2014 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164,165,166,180 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed