Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач зазначає, що постановою Любарського районного суду Житомирської області від 23.05.2016 року [PERSON], визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. А саме: 20.01.2016 року [PERSON], будучи депутатом Малобраталівської сільської ради Любарського району Житомирської області, та, відповідно, субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, в приміщенні Малобраталівської сільської ради в порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів які визначені у ст. 28, 35 ЗУ «Про запобігання корупції», усвідомлюючи, що у її діяльності, як представника інтересів територіальної громади, виник конфлікт інтересів, з корисливих мотивів не повідомила присутніх на 5 сесії 7 скликання депутатів, які розглядали питання про передачу земельної ділянки в оренду ФОП [PERSON], який являється чоловіком останньої і перебуває з нею у шлюбі та брала участь у голосуванні за відповідне рішення. Внаслідок прийняття незаконного рішення Малобраталівською сільською радою між ФОП [PERSON], та Малобраталівською сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0986 га. Саме тому, на підставі вищевикладеного позивач просить суд ухвалити рішення про визнання незаконним та скасувати рішення № 25 від 20.01.2016 року про передачу земельної ділянки в оренду ФОП [PERSON], визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладеного між Малобраталівською сільською радою та [PERSON], скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за [PERSON], зобовязати [PERSON], повернути вказану земельну ділянку до комунальної власності Малобраталівської сільської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник Малобраталівської сільської ради у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні на підставі раніше наданих письмових заперечень. Представник Любарської РДА у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні на підставі раніше наданих письмових заперечень. Окрім того зазначила, що Любарська РДА не є належним відповідачем у даній справі. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні на підставі раніше наданих письмових заперечень. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74844885 від 05.12.2016 року орендарем земельної ділянки розміром 0,0986 з кадастровим № 1823184000:08:002:0099 є [PERSON]. Підстава набуття речового права: договір оренди землі укладеного між Малобраталівською сільською радою та [PERSON] Протоколом 5 сесії 7 скликання Малобраталівської сільської ради від 20 січня 2017 року голосами 11 із 11 присутніх депутатів сільської ради затверджено рішення № 25. Рішенням № 25 5 сесії 7 скликання Малобраталівської сільської ради від 20 січня 2016 року вирішено: передати в оренду ФОП [PERSON] земельну ділянку площею 0,0986 з кадастровим № 1823184000:08:002:0099; встановлено орендну плату в розмірі 4 % від вартості земельної ділянки. Як вбачається з договору оренди землі від 28 січня 2016 року орендодавець Малобраталівська сільська рада в особі голови [PERSON] та орендар ФОП [PERSON] уклали договір згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає на підставі рішення 5 сесії 7 скликання Малобраталівської сільської ради № 25 від 20 січня 2016 року в строкове платне користування земельну ділянку розміром 0,0986 з кадастровим № 1823184000:08:002:0099. Згідно рішення № 1 першої сесії 7 скликання Малобраталівської сільської ради від 06 листопада 2015 року [PERSON] визнано повноважним депутатом сільської ради. Постановою Любарського районного суду Житомирської області № 282429/16 від 23 травня 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: депутати сільських рад. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; Згідно ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у судовому засіданні рішенням сесії депутатів Малобраталівської сільської ради від 20 січня 2016 року було вирішено передати [PERSON], в оренду земельну ділянку, яка розташована на території Малобраталівської сільської ради. Дане рішення було прийнято шляхом відкритого голосування депутатів сільської ради в кількості 11 чоловік присутніх на сесії від загальної кількості 12 депутатів. В подальшому на підставі даного рішення було укладено договір оренди земельної ділянки із [PERSON], та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, вищевказане рішення було прийняте шляхом відкритого голосування депутатів (одноголосно) відповідно до чинної процедури та у відповідності до законодавства. А також, підстав для визнання недійсним вказаного договору оренди, суд не вбачає. Саме тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed