Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в рахунок витрат, пов`язаних з його навчанням та утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 10276,26 грн., які перерахувати на рахунок позивача, та судовий збір в розмірі 2102 грн., посилаючись на те, що відповідач був відрахований з числа курсантів у зв`язку з самовільним залишенням солдатом [PERSON] військового інституту, його відсутністю та розслідуванням кримінального правопорушення за фактом самовільного залишення військового інститутута не відшкодував у добровільному порядку позивачу витрати, пов`язані з утриманням курсанта у навчальному закладі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 21.07.2017 року [PERSON] відповідно до наказу начальника військового інституту від 21.07.2017 року (про особовому складу) №17дск зарахований курсантом першого курсу Житомирського військового інституту ім. С.П Корольова та наказом начальника інституту № 187 (по стройовій частині) від 21.07.2017 року зарахований на всі види забезпечення з 22.07.2017 року. 21.07.2017 року між [PERSON] та Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту ім. С.П Корольова було укладено контракт про проходження військової службі (навчання) у Збройних Силах Украйни курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобов`язаний проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання [PERSON] повинен був продовжувати проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу протягом не менш п`яти років. 18.10.2019 року наказами начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова № 25дск (по особовому складу) курсанта 173 навчальної групи солдата [PERSON] відраховано з числа курсантів військового інституту за недисциплінованість. У зв`язку з самовільним залишенням солдатом [PERSON] військового інституту, його відсутністю та розслідуванням кримінального правопорушення за фактом самовільного залишення військового інституту солдата [PERSON] відповідно до наказу начальника військового інституту №297 (по стройовій частині) від 22.11.2019 року було виключено зі списків особового складу; інституту та всіх видів забезпечення, а продовольчого забезпечення з 22 листопада 2019 року та направлено для подальшого проходження військове служби до 190 навчального центру смт. Гуйва Житомирської області.. Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, порушив умови контракту та відповідно до ст.623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки, якими в даному випадку є витрати, пов`язані з утриманням [PERSON] у Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова, які складаються з різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, що підтверджується довідками-розрахунками. Утримання [PERSON] у військовому інституті відбувалось шляхом здійснення грошового забезпечення та забезпечення комунальними послугами та енергоносіями. У зв`язку із розірванням контракту між [PERSON] та Міністерством Оборони України, державі завдано збитків у вигляді витрат пов`язаних з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі. Витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням - 692 грн. 10 коп., з грошовим забезпеченням - 7490 грн. 63 коп., по медичному забезпеченню - 568 грн. 86 коп., а разом у сумі - 10276 грн. 26 коп., що підтверджується довідками-розрахунками відповідних служб Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова. 17.10.2019 року з солдатом [PERSON] проведено бесіду де йому було надано роз`яснення щодо відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі у зв`язку з відрахуванням через недисциплінованість, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Доведено суму витрачених коштів за навчання, яка складає - 10276,26 грн. (десять тисяч двісті сімдесят шість грн., 26 коп.). Також, 22.11.2019 року солдат [PERSON] поставив свій підпис про ознайомлення з розрахованою сумою, однак, до цього часу грошові кошти на розрахунковий рахунок військового інституту не перерахував. Курсанти, які навчаються в Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова перебувають на повному державному забезпеченні і кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року із змінами, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п.84 «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України №1053/2001 від 07.11.2001 року, курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх навчанням і утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Відшкодування здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (далі по тексту Порядок відшкодування), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до вимог п.3 Порядку відшкодування, спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Згідно п.5 Порядку відшкодування витрати на навчання відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби за період навчання, що перевищує цей строк. Пунктом 6 Порядку відшкодування передбачено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сам витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення № 697 від 21.04.2020 року. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved