Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 22 142,64 грн. за кредитним договором №КF031145-АN від 13.10.2016 року, стягнення судових витрат в розмірі 2 400,00 грн., посилаючись на те, що відповідач отримала в ПАТ «ВіЕс Банк» кредит в розмірі 20 000, 00 грн., з кінцевим строком погашення не пізніше 11 жовтня 2019 року. 22.05.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «Таскомбанк» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «Таскомбанк». 11.07.2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл НБ України від 10.07.2018 року на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «Таскомбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ЗУ «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». 12.10.2018 року комісією з реорганізації ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «Таскомбанк» затверджено передавальний акт. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останньої утворилася заборгованість в розмірі 22 142 грн. 64 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с.83). Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відзив на позов підтримала у повному обсязі (а.с.84). Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним, та пеня підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору №KF031145-AN від 13.10.2016 року отримала у ПАТ «ВіЕс Банк» кредит у розмірі 20 000, 00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту 11.10.2019 року (а.с.6-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №KF031145-AN від 13.10.2016 року станом на 08.08.2017 року розмір заборгованості відповідача складає 22 142,64 грн. з яких: 18 763,32 грн. - заборгованість по кредиту; 1,09грн. - заборгованість по процентам; 3 378,23 грн. - комісія (а.с.5). 26.06.2017 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка залишилася без відповіді (а.с.10). У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору від 13.10.2016 року. Через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2 400,00 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved