Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про поважність пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку, терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 29 квітня 2015року померла [PERSON], яка згідно свідоцтва про народження є її мамою.10 жовтня 1971 року позивач одружилась з [PERSON] в наслідок цього змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, а оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] була непрацездатною особою і є інвалідом першої групи загального захворювання та страждає на деформуючий артрит обох колінних суглобів то їй як непрацездатній особі належить обовязкова частка у спадщині, яка відкрилась по смерті її матері [PERSON]. Спадкоємцями за заповітом є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Строк про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, так як в наслідок важких хронічних хвороб вона не в стані ходити, а тому не змогла у встановлений законом строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в звязку з чим позивач просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засідання представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав і пояснив, що факт пропуску строку для прийняття спадщини був поважним, так як [PERSON] хворіє, самостійно фізично рухатися без сторонньої допомоги не може, так як у неї деформуючий артроз обох колінних суглобів ІІІ-ІV ст., ФК ІІІ виражений стійкий больовий синдром. Згинально-розгинальні контрактури обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., виражена вірусна деформація обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. Анемія ІІ ст. Просив визнати пропуск строку для прийняття спадщини поважним, та визначити [PERSON], додатковий строк терміном на два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідачів [PERSON], в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, подавши письмові пояснення якими вважає, що позов необґрунтований, незаконний та такий, що не підлягає до задоволення. Вказує, що лікування позивача відбувалося поза межами шестимісячного строку. Просив відмовити в позові за безпідставністю та необґрунтованістю, так як відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, якщо спадкоємець у зазначений строк не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1ст. 1272 ЦК України). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він не проти того, щоб [PERSON] отримала частку в спадщині. Вона дійсно хворіє але не настільки щоб не могла подати заяву, а тому строк поновлювати непотрібно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] на її думку могла зявитися до нотаріуса для прийняття спадщини, бо хоч вона і хворіла але ходила, була на похороні мами, але не дивилася за мамою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] дійсно не могла ходити через хворобу, але вона не доглядала за мамою, хоча якби її привезли то вона могла сидіти біля мами тому він проти позову. Залучений у справі спеціаліст [PERSON] лікар вищої категорії Ортопедично-травматологічного відділення Обласної комунальної установи, в судовому засіданні пояснив що [PERSON] хворіє, у неї деформуючий артроз обох колінних суглобів ІІІ-ІV ст., ФК ІІІ виражений стійкий больовий синдром. Згинально-розгинальні контрактури обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., виражена вірусна деформація обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. Анемія ІІ ст. Ця хвороба є триваючою і початком її виникнення є 2012 рік, коли [PERSON] і звернулася за медичною допомогою. Внаслідок виникнення і погіршення стану здоровя [PERSON] і отримала інвалідність. Хвороба не привязує хвору до ліжка але хвороба є тяжкою і коли вона ходить то переносить сильні фізичні болі, що не дає їй можливості ходити, ця хвороба постійно переходить в стан загострення тобто фізична біль може бути навіть і тоді коли [PERSON] сидить чи лежить. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, розяснення спеціаліста, та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання та страждає на хвороби деформуючий артроз обох колінних суглобів ІІІ-ІV ст., ФК ІІІ виражений стійкий больовий синдром. Згинально-розгинальні контрактури обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., виражена вірусна деформація обох колінних суглобів ІІ-ІІІ ст., Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. Анемія ІІ ст., що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER], серія-ААІ 799038. (а.с.10)., та випискою з медичної карти стаціонарного хворого №9882/638, [PERSON]. Позивач є інвалідом І групи, з певним захворюванням, яке є триваючим з початком виникнення у 2012 році. 29 квітня 2015року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-МИ №173301.(а.с.3), яка є згідно свідоцтва про народження (а.с.4) матірю [PERSON]. Як вбачається з постанови Нотаріуса Сторожинецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2017року №103/02-31, спадкоємцями за заповітом є [PERSON], [PERSON] і [PERSON].(а.с.7-8). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, першої черги, однак внаслідок наявності заповіту вона не може отримати спадщину за законом. Разом з тим будучи непрацездатною, на момент смерті матері, вона, згідно вимог ст. 1241 ЦК України, має право на обовязкову частку у спадщині, але для отримання цієї частки вчасно не звернулася до нотаріуса, тобто пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Заявляючи про поважність причин пропуску строку, позивач посилається на свою хворобу, яка не дозволяла їй вчасно подати відповідну заяву. Дослідивши причини пропуску строку прийняття спадщини, суд погоджується з тим, що ця причина є поважною, виходячи з такого. Позивач на момент смерті своєї матері хворіла і суд знаходить хворобу позивача тяжкою, що на думку суду змушувало її повсякчас боротися за своє життя, а тому часу на звернення до нотаріуса у неї не було. Наявність у позивача хвороби як до смерті матері так і на момент смерті та після неї, в суді доведена поясненням лікаря а також показаннями свідків, які хоч і являються заінтересованими особами але говорячи правду, підтвердили хворобливий стан позивача. Групу інвалідності внаслідок хвороби позивач отримала у 2016 році, що в цілому з урахуванням наявності саме триваючої хвороби може свідчити про поважність причин пропуску строку й прийняття нею спадщини. Таким чином, суд вважає, що причина пропуску строку прийняття [PERSON] спадщини є поважною, а тому їй необхідно надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України. Заперечення відповідачів в особі їх представника, на думку суду, є загальними, необґрунтованими і необєктивними, оскільки не враховують триваючу хворобу позивача. Показаннями відповідачів, як свідків суд приймає за основу в частині предмета доказування, тобто в частині наявності хвороби у позивача. Всі ж інші показання які відносяться до субєктивних суджень, а саме можливості явки до нотаріуса, суд знаходить не спроможними так як носять характер пояснень сторін, а не показань свідків, які до того ж не є спеціалістами галузі медицини. Показами свідків в частині того, що позивач не доглядала за матірю, суд взагалі до уваги не приймає так, як така інформація не має доказового значення по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved