Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що \~відповідно до кредитного договору від 07 березня 2014 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному тарифами обслуговування кредитних карт. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі \~12151 грн.91 коп. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача \~ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надала, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, \~дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 березня 2014 \~року \~між сторонами укладений кредитний договір , згідно умов якого відповідач \~ отримала кредит у сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі, передбаченому тарифами обслуговування кредитних карт. Позивачем перераховані \~кошти обумовлені у заяві б/н від 07.03.2014 року. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України \~встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК \~України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з невиконанням відповідачем умов \~договору, станом на 19 вересня 2018 \~року утворилась заборгованість у розмірі 12 151 грн. 91 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 3938 грн. 63 коп., заборгованості за відсотками 1319 грн. 70 коп., заборгованість за пенею 5838 грн. 73 коп., крім того нарахований штраф (фіксована складова) 500 грн., штраф (процентна складова) 554 грн. 85 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено застосування пені та штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У звязку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованість по кредиту нараховані відсотки за користування кредитом та заборгованість за пенею та комісією, а всього 7158 грн. 43 коп. В частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова) 500 грн., штрафу (процентна складова) 554 грн. 85 коп., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial