Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини вона несе сама. Враховуючи, що вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років, тому у відповідності до вимог ч.2 ст.84, ст.ст.180, 181 СК України звернулась в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просить вирішити питання судових витрат. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано в Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №225. Спільне сімейне життя не склалось, тому на даний час позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем та усі обов`язки по вихованню та утриманню сина вона несе сама. Її матеріальне становище вкрай важке. Статтею 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини дртугої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому частиною шостою статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з позовної заяви, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою статті 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, враховує те, що відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини, доказів протилежного відповідачем не надано. Відтак позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн. (за ставкою встановленою законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана до суду за кожну з позовних вимог) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved