Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 62791,65 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № Р20.101.13920 від 10.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 50850 грн., зі сплатою 7,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Однак, відповідач не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила відсотки та комісію і станом на 31.12.2015 року заборгованість [PERSON] становить 62791,65 грн. 31 грудня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого банк відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 31.12.2015 р., а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Вказує, шо на виконання вимог ст.1082 ЦК України повідомив відповідача про відступлення прав вимоги за кредитним договором, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу реєстрації відповідача. Загальна сума боргу [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.02.2016 року складає 62791,65 грн., з яких: 45091,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17699,89 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак в позовній заяві міститься клопотання позивача, згідно якого просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.04.2016 р., про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р20.101.13920, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 50850 грн., зі сплатою 7,9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 60 щомісячних внесках включно до 10 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. 31 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого клієнт (первісний кредитор) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 31.12.2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту за плату. З витягу з додатку №2 до договору факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 року слідує, що згідно акту прийому-передачі прав вимог від 31.12.2015 року ПАТ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «Факторингова компанія Рантье» прийняв права вимоги до боржника за кредитним договором №Р20.101.13920 від 10.07.2013 року Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до довідки-розрахунку станом на 11.02.2016 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Р20.101.13920 від 10.07.2013 року становить 62791,65 грн, яка складається з: 45091,80 - заборгованість за тілом кредиту, 17699,89 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивач в позовній заяві посилається на те, що на виконання вимог ст.1082 ЦК України повідомив [PERSON] про відступлення прав вимоги за кредитним договором, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу реєстрації відповідача. З дослідженого в судовому засіданні копії повідомлення слідує, що ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» повідомляє [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором №Р20.101.13920 від 10.07.2013 року за яким [PERSON] являється боржником. Однак у вказаному повідомленні відсутня дата його написання, що при дослідженні судом унеможливлює оцінити дане повідомлення з точки зору завчасності як того вимагає ст. 1082 ЦК України . Також, позивачем не надано суду належних доказів, виконання вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України, а саме, що відповідач одержав від ПАТ «Ідея Банк» або від ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» зазначене вище письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові за кредитним договором №Р20.101.13920 від 10.07.2013 року. На виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2016 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» надано суду копію реєстру №1 поштових відправлень, щодо надіслання [PERSON] поштової кореспонденції, однак докази того, що [PERSON] направлялося саме повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові відсутні. Крім того суд звертає увагу, що дата направлення поштової кореспонденції [PERSON], згідно реєстру №1 поштових відправлень від 11.02.2016 року, на яке посилається представник позивача та дата написання позовної заяви (11.02.2016 року) є однаковими, що також свідчить про передчасність вимог позивача. Оскільки відступлення вимоги за договором факторингу здійснюється без отримання згоди боржника , визначеної у договорі з клієнтом (ст.1080 ЦК України ), божник в праві вимагати від фактора надання доказів заміни кредитора . Статтями 11 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивач всупереч зазначених норм не надав суду належних доказів, виконання вимог ст. 1082 ЦК України, а відтак реалізації прав боржника у разі відступлення права грошової вимоги факторові , суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Р20.101.13920 від 10.07.2013 року в розмірі 62791,65 грн.- є передчасним, а тому до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed