Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач в позові вказує, що йому та його дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.12.1997 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження (наказом) від 12.12.1997 року №373 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: Вінницька область м.Калинівка, вул.Воззєднання,12/79. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 16.01.1998 році в реєстровій книзі №5 за реєстровим №85\\206, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. 05.08.2013 року [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної їй частки вищезазначеної квартири. Спадщину після смерті дружини він прийняв у відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, так як в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій [PERSON] [PERSON] та він приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\2 частку квартири. Тому він вимушений звертатись в суд з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні для того, щоб після цього, оформити право на спадкове майно, належне померлій [PERSON] 04.10.2017 року від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надійшла заява про зміну позовних вимог, згідно якої просить встановити факт належності позивачу свідоцтва про право власності на житло, оскільки його по батькові вказано «Мифодійович», замість правильного «Мефодійович» та визначити за ним та померлою [PERSON] частки в спільному сумісному майні. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак від голови Калинівської міської ради [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника міської ради. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу та його дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.12.1997 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження (наказом) від 12.12.1997 року №373 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: Вінницька область м.Калинівка, вул.Воззєднання,12/79. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 16.01.1998 році в реєстровій книзі №5 за реєстровим №85\\206, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. 05.08.2013 року [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної їй частки вищезазначеної квартири. Спадщину після смерті дружини позивач прийняв у відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, так як в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій [PERSON] Крім того, необхідно встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, оскільки по батькові позивача вказано «Мифодійович», замість правильного «Мефодійович». Той факт, що Свідоцтво про право власності на житло, видане 21.12.1997 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження (наказом) від 12.12.1997 року №373, зареєстроване в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 16.01.1998 році в реєстровій книзі №5 за реєстровим №85\\206 на імя [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб заявника та копією паспорта. Відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат » нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, ст.49 Закону України «Про нотаріат » та глава 7 розділу І « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282\\20595 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації \\ за винятком земельної ділянки \\ нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку \\п.п.4.18 глави 10 розділу ,11 Порядку \\. Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\2 частку квартири. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідач не заперечує проти визначення часток в спільному сумісному майні, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved