Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання договору недійсним та відшкодування матеріальної і моральної шкоди -, посилаючись на те, що 24.07.2014р. з ПП «Славія люкс» уклала договір № 004365 безвідсоткової позики в розмірі 30 000 грн., оскільки має кредит в ПАТ «Дельта Банк» . Однак кошти не отримала , оскільки повідомили що кошти отримає після сплати 3000грн. за надані послуги. Кошти були сплачені по квитанції № ПН812555, однак виявилось , що рахунок належить ПП «Лав Ласс» , 25.07.2014р. на вимогу відповідача сплатила 2000 грн. за квитанцією № ПН 815970. 8.08.2014р. уклала що один договір ПП «Славія люкс» № 004880 та сплатила 2500 грн. за квитанцією № 65, 3.09.2015р. здійснила оплату платежу в розмірі 2500 грн. за квитанцією № ПН 930174 на користь ПП «Лав Ласс». Однак кредит так і не отримала , оскільки ввели в оману щодо обставин , які мають істотне значення , так як кредит не збирались надати , а лише хотіли отримати її кошти,як виявилось не мають права надавати кредити, тому просить визнати договір недійсним , стягнути з відповідачів кошти в розмірі 20 000 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, просила розглядати в її відсутність, позов задовольнити . Відповідачі в судове засідання не з»явилися , про день та час розгляду справи повідомлялися через засоби масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого . Встановлено, що 24.07.2014р. позивачка з ПП «Славія люкс» уклала договір № 004365 безвідсоткової позики в розмірі 30 000 грн. Кошти за надані послуги були сплачені по квитанції № ПН812555, рахунок належить ПП «Лав Ласс» 25.07.2014р. на вимогу відповідача сплатила 2000 грн. за квитанцією № ПН 815970. 8.08.2014р. уклала що один договір ПП «Славія люкс» № 004880 та сплатила 2500 грн. за квитанцією № 65, 3.09.2015р. здійснила оплату платежу в розмірі 2500 грн. за квитанцією № ПН 930174 на користь ПП «Лав Ласс». Позивачем сплачено 10 000 грн. на виконання умов даного договору з ПП «Славія люкс» на рахунок ПП «Лав Ласс» , а кошти в розмірі 30 000 грн. не отримала. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Встановлено , що відповідачі не мають права надавати фінансові послуги. Відповідно до ст.. 216 ЦК України. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно ст..230 ЦК України Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договорів від 24.07.2014р., 8.08.2014р. недійсними,стягнення коштів в розмірі 20 000 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі навмисно ввели позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину та кошти підлягають стягненню солідарно в подвійному розмірі. Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України , позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі по 500 грн. з кожного в узагальненому вигляді моральних страждань, оскільки в судовому засіданні встановлено , що внаслідок протиправних дій відповідачів притерпів значні вимушені зміни в своїх життєвих та виробничих стосунках. Доказів та розрахунків в обґрунтування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. позивачем не надано. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частинах сплачений судовий збір в розмірі 300грн., витрати на публікацію в пресі в розмірі 630 грн, а всього 930 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат

Outcome: partial