Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного кредиту №0002031198БН/2007-05 від 07.05.2007 р. (далі - Кредитний договір). За умовами вказаного Кредитного договору №0002031198БН/2007-05 від 07.05.2007 р., позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останням операцій з використанням платіжної картки (далі - Кредит) з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 3000 грн. на строк до 29.04.2008 р. (п.п. 2.1, 2.3 вказаного Кредитного договору №0002031198БН/2007-05 від 07.05.2007 р.). Відповідно до п 2.2., пп. 5.2.4. Кредитного договору, відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця Позивачу проценти за користування Кредитом у розмірі 23,00 % річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані, та в дату остаточного повернення Кредиту в порядку договірного списання на умовах Кредитного договору. Згідно з п. 3.7. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повергнення Кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі Кредиту по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення Кредиту (включно). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до пп.пп. 5.2.2., 5.2.3. Кредитного договору, відповідач зобов'язаний повернути Позивачу Кредит не пізніше дати остаточного повернення Кредиту відповідно до п. 2.3. Кредитного договору та в відповідності з режимом погашення Кредиту, встановленим Кредитним договором. В порушення умов Кредитного договору (п. 2.3. та пп.пп. 5.2.2., 5.2.3.) та ст. 526 ЦК України станом на 30.11.2016 зобов'язання відповідача в частині погашення Кредиту та процентів залишаються невиконаними. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.22). Відповідач визнав позов, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.102). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved