Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» шкоди в порядку регресу в сумі 8 802 грн. 18 коп. та судових витрат.Позивач вказує, що 18. листопада 2013 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7092082 (далі - Поліс).У відповідності до умов Полісу страхування, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Fiat» державний реєстраційний номер «АР9539ВЕ», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 28 червня 2014 року о 12 год. 45 хв. на автодорозі Харків-Сімферополь стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобілів «Fiat» державний реєстраційний номер «АР9539ВЕ», водій якого [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перед виконанням перестроювання, не переконався у безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Відповідно до постанови суду в справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2014 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля [NUMBER] [PERSON], який порушив п.п.2.5, 10.1; ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень. З огляду на вищевказане, потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди особа - [PERSON] звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АВ/7092082. Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Полісом страхування, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 8 802,18 (вісім тисяч вісімсот дві) гри. 18 коп.З метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, 06 лютого 2015 року, позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу вищевказаної суми, однак жодних дій зі сторони [PERSON] проведено не було. Позивач зазначає, що загальний розмір фактично понесених ним витрат склав 8 802,18 гри. 18 коп., які він і просить стягнути з відповідача в порядку регресу на свою користь відповідно до пп. а) 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без його участі.Відповідач також у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомляв. Підстав, передбачених ст.169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи суд не вбачає.Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Ст.1191 ч.1 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП, що підтверджено завіреними належним чином копіями: постанови Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року (№ 3/311/764/2014) та довідкою про ДТП № 9405456 від 01 липня 2014 року, з яких вбачається, що з вини відповідача 28 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було технічно пошкоджено автомобіль[NUMBER] (а.с.7,8-9,10). Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7092082, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Fiat» державний реєстраційний номер «АР9539ВЕ» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.6). 09 липня 2014 року до позивача із заявою-повідомленням звернувся [PERSON] про подію, що має ознаки страхового випадку у звязку з пошкодженням вказаного автомобіля у ДТП (а.с.12-13). Сплата позивачем страхового відшкодування потерпілій [PERSON] у розмірі 8 802,18 грн. 18 коп., підтверджується страховим актом № ОЦ/123/450/14/0476 від 01 грудня 2014 року (а.с.30) та платіжним дорученням №1001085157 від 04 грудня 2014 року (а.с. 31). Враховуючи, що позивачем сплачено страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в межах понесених фактичних затрат - 8 802 грн. 18 коп., а отже, згідно вимог діючого законодавства, до нього переходить право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеними та підтвердженим в суді. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 5).

Outcome: approved