Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Дубриницької сільської ради Перечинського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що починаючи з 1987 року він проживає та з 24 березня 1995 року зареєстрований за адресою: [INFO]. З того часу він разом із сім'єю постійно проживав за вказаною адресою як квартиронаймач, сплачував комунальні платежі, інші послуги та й на даний час продовжує проживати у вказаній квартирі, добросовісно, безперервно та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає та утримує її, робить поточні ремонти. Виготовивши технічний паспорт, він звернувся із заявою до КП «Комунальник» щодо оформлення документів по передачі йому квартири, якою він користувався на правах найму, у приватну власність. Однак, у відповідь одержав листа про те, що будинок не знаходиться на балансі КП «Комунальник», так як у 2007 році не був переданий ліквідаційною комісією з балансу КП «Будівельник» на баланс КП «Комунальник». 17 січня 2017 року позивач звернувся із заявою до Дубриницької сільської ради як до уповноваженого органу, який управляє майном Дубриницької територіальної громади, про надання дозволу на оформлення права власності на займану квартиру. Але у відповідь отримав інформацію про те, що на балансі сільської ради даний будинок не знаходиться, у звязку з чим йому необхідно звернутися до правонаступника ліквідованого комунального підприємства КП «Будівельник» - КП «Комунальник» або вирішити питання про визнання права власності у судовому порядку. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник позивача також не зявилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказах, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що згідно по господарської книги № 9 на 2011-2015 роки та номера обєкта по господарського обліку 727, позивач [PERSON] є головою домогосподарства (квартири), зареєстрованого за адресою: [INFO], що стверджується довідкою Дубриницької сільської ради Перечинського району № 65 від 17 січня 2017 року. Дана квартира перебувала у комунальній власності (на балансі КП «Будівельник») і цей факт стверджується повідомленням Дубриницької сільської ради за вих. № «Т» 02-12/231 від 17 січня 2017 року. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] з 24 березня 1995 року зареєстрована у [INFO], а також виготовив технічний паспорт на квартиру. Письмового договору житлового найму спірної квартири між позивачем та відповідачем не укладено. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем визнається та не оспорюється факт правомірного вселення позивача у спірну квартиру та набуття ним усіх прав й обовязків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 344 цього Кодексу, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років). Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач спірним майном відкрито, безперервно володіє понад 10 років, таким чином, визнання права власності на квартиру за позивачем в порядку набувальної давності відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved