Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 38-14к/3, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 7500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1918% на день, з кінцевим терміном повернення до 23.04.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 38-14к/3 від 23.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений договір поруки № 38-14к/3 від 23.10.2014 року. Кредитна спілка свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачам кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у них утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 21.01.2016 року складає 21629,80 грн., з яких: 4582,67 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2277,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 14769,63 грн., - пеня. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачами перед кредитною спілкою не погашається, остання змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та в разі неявки відповідачів не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 23.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 38-14к/3, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 7500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1918% на день, з кінцевим терміном повернення до 23.04.2016 року (а.с. 6-7). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 38-14к/3 від 23.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений договір поруки № 38-14к/3 від 23.10.2014 року (а.с. 8). Кредитна спілка свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачам кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у них утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 21.01.2016 року складає 21629,80 грн., з яких: 4582,67 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2277,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 14769,63 грн., - пеня (а.с. 13-14). Таким чином, відповідачами, порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Позивачем надсилалась вимога, повідомлення відповідачам [PERSON], та [PERSON] щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона залишена ними без задоволення та реагування (а.с.15-16). Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором на загальну суму 21629,80 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved