Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач в серпні 2021 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 17 листопада 2017 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2384. Спільних дітей за час перебування у шлюбі не має. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що після реєстрації шлюбу сторони протягом трьох місяців проживали з його батьками в квартирі по [ADDRESS] . Після чого протягом шести місяців знімали будинок в с.Олешів, Тлумацького району. В подальшому проживали в квартирі бабусі відповідача. За час спільного проживання відповідач забороняв їй спілкуватись з батьками та іншими родичами. З грудня 2019 року як подружжя не проживають, подружніх відносин не підтримують. У сторін зникли спільні інтереси, втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Кожен з них проживає своїм життям, своїми інтересами, сім`ї як такої немає, а шлюб існує формально. Примирення між сторонами неможливе. За наведених обставин просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. Позивач подала суду заяву, за змістом якої просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і дату судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 листопада 2017 року (а.с.3) сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2017 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис №2384. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач підтвердила поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, позивач миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved