Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 375016,00 грн., штрафних санкцій в розмірі 116512,84 грн., з яких 32734,27 грн. 3% річних та 83778,57 сума інфляційних втрат, а також судових витрат в розмірі 4915,29 грн. Позов мотивує тим, що на виконання умов укладеного з [PERSON] усного договору підряду, ним було здійснено демонтажні роботи за результатами яких складено акт приймання виконаних робіт №1 від 31.08.2018 на суму 375016,00 грн. В подальшому, 01.03.2021 [PERSON] склав розписку, якою зобов`язався провести розрахунок згідно акту приймання виконаних робіт від 31.08.2018 у вказаній сумі до 31.05.2021. Однак, станом на час звернення до суду, замовником жодних платежів на користь виконавця робіт не проведено, розмір заборгованості не погашено, а тому просить стягнути існуючу заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою судді від 25 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу надавався п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, однак такий суду не було надано. В судове засідання позивач повторно не з`явився, через підсистему «Електронний суд», 29.09.2021 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та останнім відомим місцем фактичного проживання. Повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання не вручені та повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, що за правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. У зв`язку із цим, а також враховуючи, що відповідачем відзиву на позовну заяву не подано до суду, як і заяви про розгляд справи у його відсутності, причин своєї неявки не повідомлено, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України, можливо провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи постановивши заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом із наданих доказів до позовної заяви, між позивачем, який здійснює підприємницьку діяльність, як фізично особа підприємець, та відповідачем, фізичною особою, було укладено договір в усній формі на виконання позивачем певних робіт на платній основі. По завершенню цих робіт, сторонами складено акт приймання виконаних робіт №1 від 31.08.2018, згідно з яким затверджено перелік виконаних робіт з демонтажу та погоджено їх вартість. Вказаний акт підписано сторонами, а замовником додатково зазначено про відсутність претензій до обсягів та якості робіт, визначено строк розрахунків до 31.07.2019. В подальшому, відповідачем надано позивачу письмову розписку від 01.03.2021 про зобов`язання провести повний розрахунок згідно з актом приймання виконаних робіт №1 від 31.08.2021 в сумі 375016,00 грн. у строк, до 31.05.2021. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. В той же час, у відповідності до ч.1 ст.865 ЦК України визначено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ч.1 ст.866 ЦК України). У відповідності до ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З аналізу наведених правових норм слід дійти висновку про існування між сторонами договірних відносин у формі укладеного в усній формі договору підряду про надання послуг з демонтажу на оплатній основі, факт укладення якого підтверджують акт приймання виконаних робіт №1 від 31.08.2018 та розписка від 01.03.2021. При цьому, по завершенню виконання робіт з демонтажу, сторонами остаточно погоджено вартість таких робіт в сумі 375016 грн., яка спочатку повинна була бути оплачена замовником до 31.07.2019, а згодом згідно внесених змін в їхню домовленість на підставі письмової розписки від 01.03.2021, до 31.05.2021. Однак, як встановлено судом, ні у визначені договірними зобов`язаннями строки, ні на даний час відповідачем свої зобов`язання за договірними зобов`язаннями виконані не були, кошти за виконані роботи позивачу не сплачено, доказів про таке суду не представлено. А тому, оскільки відповідачем не належним чином виконуються взяті на себе договірні зобов`язання, кошти за виконані позивачем роботи на час розгляду справи позивачу не сплачено внаслідок чого допущено заборгованість, що призводить до порушення майнових прав позивача, а тому такі права підлягають захисту судом шляхом стягнення цієї заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Крім цього, суд враховує, що за правилами ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, строк виконання грошового зобов`язання за укладеним договором побутового підряду завершувався 31.07.2019. Однак, згідно представленої розписки від 01.03.2021, встановлено, що сторонами на добровільній основі внесено зміни в досягнуті договірні домовленості та визначено остаточний строк виконання грошового зобов`язання 31.05.2021. З таким строком позивач погодився, доказів про оскарження таких умов договору суду не представив. За таких обставин, оскільки, з врахуванням змін, внесених сторонами в умови договору, строк виконання грошового зобов`язання за цим договором сплив 31.05.2021, тому право позивача на стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання виникло лише з 01.06.2021. У зв`язку із наведеним, враховуючи розрахунки здійснені судом виходячи із строків обчислення прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.06.2021 по час винесення даного рішення суду та суми простроченого зобов`язання, на користь позивача підлягає стягненню із відповідача три відсотки річних в сумі 4 561.84 грн. та інфляційні втрати в сумі 4 875.21 грн. У зв`язку із цим позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved