Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звенулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] року в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер батько позивача [PERSON]. [INFO] року в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області упомерла мати позивача [PERSON]. Довідка Дзензелівської сільської ради від 17.02.2014 року № 124 підтверджує, що дійсно [INFO] року в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], а також, що спадкоємцями померлого [PERSON] за законом є: дочка [PERSON], дружина [PERSON], яка померла [INFO] року та син [PERSON], який помер [INFO] року. На час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала дружина [PERSON] (мати позивача). Після смерті батька, її мати [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.12.2003 року, виданим державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., спадкова справа № 441 за 2003 рік. За життя позивача мати [PERSON] залишила заповіт, посвідчений нотаріально 19.03.2007 року секретарем Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 548. Вказаним заповітом мати заповіла її все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. Після смерті матері позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №199 за 2012 рік. При оформленні спадщини виявилось, що за її покійним батьком числиться у власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який оформити в нотаріальному порядку немає можливості. Надана її довідка Дзензелівської сільської ради від 17.02.2014 року №129 підтверджує, що в [ADDRESS] числиться житловий будинок за померлим [PERSON] згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок № [NUMBER], сторінка №51, при цьому, правовстановлюючий документ та технічна документація на належний покійному житловий будинок з надвірними спорудами - відсутні, за життя її батько не встиг оформити всю документацію на майно. Згідно довідки Дзензелівської сільської ради від 11.03.2014 року № 208, належний покійному батькові житловий будинок по [ADDRESS] розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,58 га. Відсутність правовстановлюючої документації не дає можливості оформити позивачу права власності, іншим шляхом, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутності. Представник Дзензелівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1233, 1234, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області у віці 62 роки помер позивача батько [PERSON], про що 07.05.2003 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 07.05.2003 року виконкомом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. [INFO] року в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області у віці 67 років померла мати позивача [PERSON], про що 12.04.2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12.04.2012 року Дзензелівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. Довідка Дзензелівської сільської ради від 17.02.2014 року № 124 підтверджує, що дійсно [INFO] року в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], а також, що спадкоємцями померлого [PERSON] за законом є: дочка [PERSON], дружина [PERSON], яка померла [INFO] року та син [PERSON], який помер [INFO] року. На час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала дружина [PERSON] (позивача мати). Після смерті батька її мати [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.12.2003 року, виданим державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., спадкова справа № 441 за 2003 рік. За життя, мати позивача, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений нотаріально 19.03.2007 року секретарем Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 548, яким заповіла позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. Після смерті матері позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №199 за 2012 рік, номер у Спадковому реєстрі 52807365, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.05.2012 року № 30459938. Разом з тим, при оформленні спадщини виявилось, що за її покійним батьком числиться у власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який оформити в нотаріальному порядку немає можливості. Надана її довідка Дзензелівської сільської ради від 17.02.2014 року №129 підтверджує, що в [ADDRESS] числиться житловий будинок за померлим [PERSON] згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок № [NUMBER], сторінка №51. Згідно довідки Дзензелівської сільської ради від 11.03.2014 року № 208, належний покійному батькові житловий будинок по [ADDRESS] розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,58 га. На даний час інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не має можливості та підстав визначити позивачу можливість здачі в експлуатацію будівництва, оскільки хоча він і є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, яка попередньо прийняла спадщину після смерті батька, але не є зареєстрованим власником, майно належало покйному батьку, який помер. Прийняття в експлуатацію об'єктів житлових будинків здійснюється територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №95 від 19.03.2013р. Пунктом 3.1 вказаного наказу визначено, що прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, здійснюється за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Позивач не має зареєстрованого права власності чи користування житловим будинком, тому не може скористатись даним порядком, згідно даних технічного паспорта, будинок з прибудовами значиться 1966 року побудови, інші тимчасові споруди не підлягають реєстрації прав власності у відповідності до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011р. № 703. Відповідно до роз'яснення, наданого Державною реєстраційною службою України листом від 12.03.2013 № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року», для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, зареєструвати майно на померлого теж немає правових підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому, згідно висновку від 17.03.2014 р. за № 30/18-06, наданого відділом регіонального розвитку та будівництва Маньківської РДА, заперечень щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно немає. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, відповідно до закону, спадщина належить позивачеві з часу відкриття спадщини, як спадкоємець за заповітом позивач є власником майна в порядку спадкування, зобов'язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved