Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Ніжин, вул. Василівська, 156, посилаючись на такі обставини : він є власником житлового будинку № 156 по вул. Василівська у м. Ніжині, Чернігівської області, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.12.2013 року. З 19 вересня 2006 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], у зв'язку з чим відповідач 15.12.2008 року зареєструвала місце проживання за вказаною адресою , набувши право користування будинком. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 квітня 2011 року шлюб між ними розірвано. Хоча зареєстрованим місцем проживання відповідача є житловий будинок позивача, фактично відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з серпня 2009 року, тобто понад один рік, не користується житловим приміщенням і не несе витрати на утримання житла, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 201 від 12.03.2015 року, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали йому, не має. Таким чином, відповідач не проживає у будинку позивача і не користується ним понад один рік, не виконує обов'язків наймача, не приймає участі у витратах по утриманню будинку та проведенню ремонту. Знятися з реєстрації місця проживання за власною заявою відповідач відмовляється. Йому, як власнику будинку, для вчинення певних юридично значимих дій щодо своєї власності, а також для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих у ньому осіб. Реєстрація у будинку відповідача не дозволяє йому у повній мірі розпоряджатися майном на власний розсуд та значно обмежує його законні права, як власника будинку. Позивач в судове засідання не зявився, його представник [PERSON]Г надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Справу просить розглядати за його відсутності і відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав. \~\~\~\~\~\~\~Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 156 по вул. Василівська у м. Ніжині, Чернігівської області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.12.2013 року. З 19 вересня 2006 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], у зв'язку з чим відповідач 15.12.2008 року зареєструвала місце проживання за адресою житлового будинку позивача. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 квітня 2011 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Згідно копії довідки вуличного комітету №44 виконкому Ніжинської міської ради від 12.03.2015 року [PERSON] у спірному будинку не проживає з 2009 року і по теперішній час. Статтею 319 ЦК України встановлено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з власної волі залишив спірний будинок позивача і там не проживає понад встановлені строки, перешкод в проживанні у спірному будинку йому не чиниться. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати відповідача таким, що втратила право користування спірним жилим приміщенням-будинком №156 по вул.Василівська в м.Ніжині,Чернігівської області. Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові трати. Наданими квитанціями підтверджено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved