overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 22 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, про що 22 числа листопада місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 1035. Від шлюбу народився [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з грудня 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 23 березня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року березня місяця 23 числа зроблено відповідний актовий запис за № 15. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з серпня 2013 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року березня місяця 23 числа зроблено відповідний актовий запис за № 15. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2013 року, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 23 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що 23 числа квітня місяця 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 243. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO], який на день розгляду справи є малолітнім. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з квітня 2015 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 23 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2010 року липня місяця 23 числа зроблено відповідний актовий запис за № 745. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з 20 квітня 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 24 вересня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києва, про що 24 числа вересня місяця 2011 року складено відповідний актовий запис № 837. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з лютого 2016 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що 24 числа листопада місяця 2012 року складено відповідний актовий запис № 397. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з лютого 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 27 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2004 року листопада місяця 27 числа зроблено відповідний актовий запис № 1601. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Також від шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з 22 квітня 2015 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 28 квітня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 28 числа квітня місяця 2012 року складено відповідний актовий запис № 604. Від шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надіслав до суду лист у якому зазначив, що позов визнає повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 30 вересня 1987 року у Палаці укладення шлюбів «Дарницький», про що в Книзі реєстрації актів про одруження 1987 року вересня місяця 30 числа зроблено відповідний актовий запис за № 2672. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Починаючи з березня 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер, проживають за різними адресами. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати, оскільки вважає, що збереження такого не можливе та суперечить їх інтересам. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за останнім відомим місцем проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 1987 року у Палаці укладення шлюбів «Дарницький», про що в Книзі реєстрації актів про одруження 1987 року вересня місяця 30 числа зроблено відповідний актовий запис за № 2672. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з березня 2014 року, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу позивач просить покласти на відповідача. Спору між сторонами з приводу поділу майна не має. За таких обставин, відповідно до ст. 111-112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved