Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 06.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2008307531, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 18780,00 грн. зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів за користування ним, у строки передбачені графіком щомісячних платежів. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив (передав) новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув право грошової вимоги за кредитним договором №2008307531 від 06.03.2014 року. Свої зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків відповідач не виконала належним чином. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань станом на 24.11.2016 року утворилась заборгованість в сумі 23499,36 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23499,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 18258,46 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 1,17 грн., та комісії у сумі 5239,73 грн. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2008307531, відповідно до якого остання отримала кошти в розмірі 18780,00грн. зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів за користування ним, у строки передбачені графіком щомісячних платежів. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив (передав) новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув право грошової вимоги за кредитним договором №2008307531 від 06.03.2014 року. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачка, порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 24.11.2016 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 23499,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 18258,46 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 1,17 грн., та комісії у сумі 5239,73 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат. На підставі ст.ст.526, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved