Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.12.2014 вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2084. Спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки між ними на протязі років поступово погіршувалися у зв'язку з чим їхні шлюбні відносини припинилися. Вони більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем зовсім різні люди за характерами, у них протилежні погляди на життя, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків, що в подальшому призвело до втрати взаємопорозуміння. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надавши до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивач підтримувати їх у подальшому намірів не має. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, а тому шлюб, зареєстрований 30.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2084 між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved