Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач, вточнивши свої позовні вимоги, остаточно наполягав на визнанні квартири [ADDRESS] сумісно набутим майном його та померлої дружини [PERSON], розділити цю нерухомість між ним та відповідачкою по справі (донькою померлої), визнавши за ним право власності на 5/6 частки цього житла (1/2 частка, як сумісно набуте майно його і [PERSON] та 1/6 частки його обов'язкової долі у цьому майні, як непрацездатного чоловіка). Не визнавав зустрічний позов з цих підстав. Стверджував, що з березня 1986 року по грудень 1995 року перебував з матір'ю відповідачки фактично-шлюбних відносинах. У 1992 році вона разом з ним придбала спірне житло. Особисто він, як голова колгоспу, своєю працею (мати відповідачки працювала викладачем місцевій школі) та коштами, значно поліпшив надане їм житло: перекрив дах, поновив стелю, стіни житла, двері, обладнав асфальтом подвір'я, тощо, що ним було здійснено до 2000 року. У підтвердження своїх доводів посилався на договір купівлі-продажу житла від 31 березня 1992 року, де оцінка квартири склала 4932 грн. та на висновок експерта від 29 квітня 2013 року, де вартість спадкового майна клала 58241 грн. та на довідку Гербінської сільської ради Балтського району Одеської області № 247 від 02 листопада 2011 рок про те, що він з 1990 року дійсно мешкав в зазначеному населеному пункті разом з [PERSON] та вів спільне господарство. Представник позивачки позов визнав частково, а саме: визнавав право позивача на обов'язкову долю (ст. 1241 ЦК країни), як непрацездатного чоловіка, відмовляв позивачу його інших вимогах. Сама позивачка заявила зустрічний позов, яким просила визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно у вигляді 5/6 частки ідеальної долі, к за спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON], визнавши за позивачем право власності на 1/6 ідеальної частки того ж житла за обов'язковою долею. Представник Гребінської сільської Ради Балтського району Одеської області в судові засідання жодного разу не з'явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про місце та час слухання справи був повідомлений, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд дійшов до наступного. Встановлено, що 31 березня 1992 року [PERSON]. придбала у власність квартиру [ADDRESS]. 28 грудня 1995 року вона реєструє свій шлюб з позивачем по справі [PERSON] [INFO] [PERSON] помирає. Але, за життя, 02 травня 2009 року складає заповіт на користь своєї доньки , яким усе своє майно заповідає [PERSON] Таким чином, відповідачка є пріоритетним спадкоємцем своєї померлої матері. Але, при цьому на підставі ст.. 1241 ЦК України позивач має право на обов'язкову частину у цьому майні, як непрацездатний чоловік, що пережив свою дружину, яка становить 1/6 частину від всього спадкового майна, оскільки на цей час (на момент відкриття спадщини і зараз) є ще один спадкоємець, який також має право на обов'язкову частину - мати померлої [PERSON], а саме її матір [PERSON], [INFO]. При цьому, суд не може взяти до уваги твердження позивача стосовно сумісного придбання спірного житла з померлою, тому що шлюб вони зареєстрували лише 28 грудня 1995 року (у той самий час коли житло було придбано у 1992 році). Довідка Гербінської сільської Ради Балтського району Одеської області № 247 від 02 листопада 2011 року свідчить лише про те, що позивач мешкав разом з [PERSON] з 1990 року та вів з нею господарство; але, вона не свідчить у якої якості позивач був зареєстрований за даною адресою (як співмешканець, або як тимчасовий мешканець). До того ж, довідка № 281 від 21 вересня 2011 року з Гербінської сільської Ради Балтського району Одеської області суперечить договору купівлі-продажу спірного житла від 31 березня 1992 року. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про сумісне придбання квартири [PERSON] та [PERSON] суду не надано та не здобуто. Між тим, ст. 60 ЦПК України зобов'язує сторони довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. До того ж позивачем не надано суду експертної оцінки ремонту спірного житла, як доказ про суттєве поліпшення вартості спірного житла у період сумісного мешкання з [PERSON], а надані лише відомості про вартість зазначеного житла на час придбання квартири у 1992 році та на цей час. За таких підстав суд не може визнати спірне житло спільно набутим майном [PERSON] та [PERSON] Тому в цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Зустрічний позов [PERSON] також підлягає частковому задоволенню, а саме: з визнанням за нею права власності на спадкове майно після смерті своєї матері за заповітом у розмірі 4/6 ідеальної частки цього майна з наступних підстав. Згідно заповіту [PERSON] від 02 травня 2009 року, остання заповіла своїй дочці [PERSON] усе своє майно, у тому числі і спірну нерухомість. Але, на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON]) спадкоємців залишилось троє: позивач по справі [PERSON], донька померлої [PERSON] та рідна мати померлої [PERSON], [INFO]. Тому, якщо б не було б заповіту то доля кожного з них по закону склала б 1/3 частку. Тому, обов'язкова доля [PERSON] за ст. 1241 ЦК України складає 1/6 ідеальної частки (1/3:2), бо у розумінні положень т. 1268 п.3 ЦК України він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Таке ж право на свою обов'язкову долю зберігається і у такому ж розмірі за матір'ю померлої [PERSON]; яка хоча до нотаріуса не зверталася про своє право на спадщину після смерті доньки, але від спадщини не відмовляла і у будь-який час може відновити це своє право на підставі ст.. 1272 п. 3 ЦК України. Оскільки [PERSON] участі у справі не приймала, своєї думки з приводу своєї долі 1/6 частки за ст.. 1241 ЦК України не висловлювала, тому суд не може визнати за [PERSON] право власності на 5/6 ідеальної частки житла, а тільки 4/6 частки, залишивши тим самим [PERSON] можливість успадкувати свою частку житла.

Outcome: dismissed