Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.10.1997 вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 800. Спільне життя з відповідачем не склалося. Основна причина розпаду сім'ї - різниця характерів та відсутність взаємопорозуміння. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 15, 20). Таким чином, суд вважає його неявку без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимогч. 1 ст. 224 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів, про що не заперечує позивачка в заяві до суду. Суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.1997, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 18). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи докази суд приходить до обгрунтованого і переконливого висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відносини, позивач підтримувати їх у подальшому намірів не має. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, оскільки збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, а тому шлюб, зареєстрований 25.10.1997 відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 800 між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved