Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Реал Кредит» заборгованість по кредитному договору в розмірі 50393,25 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що 23.09.2008 між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір за № 235/08-1/В, відповідно до якого позивач надав відповідачу цільовий кредит в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп.. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим порушив умови кредитного договору і має кредитну заборгованість, яка станом на 08.10.2014 становить 50393,25 грн.. Впродовж терміну дії договору відповідач частково сплачував заборгованість за кредитом, а саме було сплачено тіло кредиту в розмірі 222,22 грн. та проценти за користування кредитом 1867,78 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.43) . Суд вважає, що оскільки представник позивач заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність, то його неявка в судове засідання, згідно з ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Як встановлено згідно відомостей адресно-довідкового сектору УДМС України у Вінницькій області зареєстрованим місцем проживання відповідача зазначено вул. Пушкіна, 7, с. Жуківці Жмеринського району Вінницької області (а.с.33). На поштових листах, якими направлялися відповідачу на адресу реєстрації та зазначеного в позові місця проживання судова повістка разом із розпискою, з копіями відповідних документів, і які повернулися на адресу суду, є відмітка листоноші «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.41,42). Згідно з п. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на вищезазначене, у відповідності до п. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаю чи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що 23.09.2008 між Кредитною спілкою «Реал Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 235/08-1/В від 23.09.2008 на суму 8 000,00 грн., згідно якого гроші в кредит відповідачу були надані на ремонтні роботи, зі сплатою 70,01 % річних від суми залишку кредиту за день користування кредитом, строком на 36 місяців. Кінцевий строк повернення кредиту 25.09.2011. Договором також передбачено, що у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого боргового зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом за кожен день прострочення. При простроченні погашення кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіка платежів більше ніж 30 календарних днів, кредитодавець має право нарахувати штраф у розмірі 30 % від суми простроченого зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом. Згідно з п. 9.2. Кредитного договору, він діє з моменту його підписання сторонами і до повного виконання сторонами своїх власних обов'язків (а.с.11-13). Позивач за Кредитним договорами свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу «на руки»: за кредитним договором № 235/08-1/В від 23.09.2008 суму 8 000,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер від 23.09.2008 (а.с.14). 21.03.2011 позивачем відповідачу направлялась досудова вимога про погашення заборгованості, в сумі яка існувала на той час, однак ця вимога відповідачем залишилась по заувагою (а.с.17). Відповідач взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором не виконав, допустив прострочення платежів, і станом на 07.09.2014 заборгував перед КС «Реал Кредит» за кредитним договором № 235/08-1/В суму в розмірі 50 393,25 грн., що включає в себе 7 777,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 31 092,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11 522,49 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.15). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що позивачем надано належні та допустимих докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається, що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки та на умовах укладеного кредитного договору не виконав, допустив прострочення платежів, в зв'язку з чим станом на 07.09.2014 заборгував позивачу 50 393,25 грн., які включають в себе тіло кредиту, проценти, та неустойку у вигляді пені, які підлягають стягненню з відповідача. Пунктом 31 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача у дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved