Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач, Гадяцька міська рада Полтавської області, звернулась до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно з діючим законодавством України, до компетенції органів місцевого самоврядування належить управління житловим фондом комунальної власності, питання розподілу та надання житла, що належить до комунальної власності, розташованого на території району, у тому числі кімнат у гуртожитках. Здійснюючи вказані повноваження, Гадяцькою міською радою Полтавської області встановлено, що на реєстраційному обліку у кімнаті [ADDRESS], знаходиться відповідач - [PERSON] [INFO]. Відповідач тривалий час, з 2008 року, у кімнаті фактично не мешкає, його місце перебування невідоме, будь-яка інформація про нього відсутня. Також було встановлено, що з 2008 року, [PERSON] без відповідного дозволу власника гуртожитку та відповідного договору здає кімнату в піднайом сім'ї [PERSON], яка разом з чоловіком [PERSON] та їх малолітньою донькою [PERSON] [INFO] року проживають у вказаній кімнаті. Враховуючи те, що відповідач без поважних причин тривалий час, понад шість місяців, не мешкає у вищезазначеній кімнаті, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання неодноразово не з'являвся, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» від 20.02.2015 року № 24-25 та «Урядовий кур'єр» №31 від 19.02.2015 року, повідомлення про причини неявки до суду від [PERSON] не надходили. Представник третьої особи КП «Гадяч-житло» у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи УДМС Гадяцького районного відділу УМВС України в Полтавській області у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Третя особи [PERSON] у судове засідання з'явилася, та пояснила, що з 2008 року вона проживає з чоловіком у кімнаті [ADDRESS], за проживання у вищевказаній кімнаті вони сплачують [PERSON] кожного місяця кошти у сумі 500 грн. [PERSON], яку ухвалою суду від 05.03.2015 року була залучено у якості третьої особи, як доньку відповідача у судове засідання з'явилась, однак у ході судового засідання з'ясувалось, що відповідач по справі [PERSON] не є її батьком, а є його однофамільцем. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Гадяцької міської ради Полтавської області підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення десятої сієї п'ятого скликання Гадяцької міської ради від 24 квітня 2007 року «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Гадяч об'єктів соціальної інфраструктури НГВУ «Полтаванафтогаз», в комунальну власність територіальної громади м. Гадяч був прийнятий гуртожиток по вул. 50 років Жовтня, 17-а з обладнанням та оборотними засобами. 12 листопада 2008 року Гадяцькою міською радою було прийняте рішенням (9 сесія 5 скликання) «Про переведення гуртожитка, який належить територіальній громаді [ADDRESS] в соціальний гуртожиток» та затверджено Положення про соціальний гуртожиток для осіб, які потребують соціального захисту. З довідки № 3293 від 15.12.2014 року, виданої КП «Гадяч-житло» вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як наймач з 04.03.2003 року (а.с. ). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.08.2014 року, 26.09.2014 року, 27.10.2014 року, 26.11.2014 року, 15.12.2014 року, 16.01.2015 року, складеного Виконавчим комітетом Гадяцької міської ради Полтавської області вбачається, що у кімнаті [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та їх малолітньою донькою [PERSON], [INFO] ( а.с. ). З акту обстеження квартири від 30.07.2014 року, 30.09.2014 року, 04.12.2014 року, 16.01.2015 року, складеного КП «Гадяч-житло» вбачається, що у кімнаті [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та їх малолітньою донькою [PERSON], [INFO] з 2008 року. Відповідач не мешкає в гуртожитку за вказаною адресою з 2008 року, тобто понад шість місяців. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право користування житловим приміщенням зберігається за відсутнім наймачем понад шість місяців у випадках, прямо передбачених діючим законодавством. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Таким чином відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не мешкає в спірній кімнаті, із заявою до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обов'язки по сплаті комунальних послуг не несе. Поважні причини відсутності відповідача в спірній кімнаті понад встановлені строки судом не встановлено. У статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено виключний перелік документів на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання, а саме цією статтею передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином рішення суду є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, тому підстав для задоволення окремої вимоги позивача про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання не має. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial