Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Пляхівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS] та залишив на його ім'я заповіт, посвідчений секретарем Пляхівської сільської ради Козятинського району Вінницької області 28.01.2002 р. за реєстром № 1. На день смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 3.4041 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Пляхівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, право на яке має він, як єдиний спадкоємець за заповітом. Він прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини після померлого до Козятинської державної нотаріальної контори. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, він не може, так як згідно заповіту, заповідалось право на земельну частку пай, розміром 3.30 в умовних кадастрових гектарах, а після складання заповіту заповідачем був отриманий державний акт на земельну ділянку площею 3.4041 га. Таким чином, змінився об'єкт спадкування. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS] (а.с.4). Спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після померлого батька, є його син - [PERSON] (а.с.7,10,20-21). Той факт, що дана земельна ділянка належала [PERSON] і що це одна й та сама земельна ділянка, на яку був виданий земельний сертифікат і на яку потім був виготовлений державний акт підтверджується висновком про експертну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.11), заповітом (а.с.5), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.8). Матеріалами справи підтверджено, що позивач оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, тому що змінився об'єкт спадкування, яке унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить роз'яснення нотаріуса щодо оформлення спадщини (а.с.9). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказану земельну ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved