Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся 29.09.2014 року в суду з цим позовом, вказуючи, що відповідач [PERSON], 14.06.2014 року, біля 01 годині 30 хвилин, по вул.Леніна, с.Куяльник, Котовського району Одеської області, керуючи автомобілем, марки ЗАЗ ТФ 699 Р, державний номерний знак [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виїжджаючи на головну дорогу не надав перевагу в русі транспортному засобу, автомобілю марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], під управлінням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Постановою старшого слідчого СВ Котовського МВ ГУ МВС України в Одеській області від 02.07.2014 року, кримінальне провадження, відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю у його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.286 КК України та направлено постанову начальнику ВДАІ з обслуговування м. Котовська, Котовського та Ананьївського районів УДАІ ГУ МВС України в Одеській області для прийняття рішення відносно [PERSON] згідно ст.ст. 124, 130 КУпАП. Постановою Котовського міськрайонного суду від 06.08.2014 року адміністративну справу у відношенні [PERSON] у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.І ст. 130, ст.130 КпАП України провадженням закрито, так як на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП. При цьому встановлено, що [PERSON] свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених згідно ст.ст. 124, 130 КУпАП визнав повністю. Своїми діями [PERSON] заподіяв [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 21 988,58 грн., виходячи із вартості телеграми від 19.08.2014 року в розмірі 63 грн. згідно квитанції №707 від 19.08.2014 року, вартості відновлювального ремонту автомобілю марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 16 772,22 грн., згідно висновку №944 від 10.09.2014 року, оплати за проведення експертного дослідження в сумі 1100 грн., згідно квитанції №39 від 10.09.2014 року, вартості обстеження стану здоров'я на суму 30,18 грн. відповідно до квитанції №16 від 23.06.2014 року, вартості придбаних ліків на суму 609,60 грн., згідно товарного чека від 06.08.2014 року, 750 грн. за послуги МРТ-обстеження головного мозку, згідно товарного чека від 13.08.2014 року, вартості послуг по транспортуванню та тимчасовому зберіганню автомобіля позивача в сумі 2 663,50 грн., що підтверджується довідкою ДП «Інформ-Ресурси» Одеська філія від 18.09.2014 року. Крім того, своїми діями [PERSON] заподіяв йому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стан здоров'я позивача погіршився. Він часто прокидається вночі і відчуває постійні головні болі. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.08.2014 року по 11.08.2014 року. Тривалий час після вчиненого ДТП проходив медичні обстеження та курси лікування. Не працював. Це поставило його та всю його сім'ю у вкрай скрутне становище. Фізичні страждання, які він відчув в момент скоєння правопорушення та під час лікування, які неможливо описати простими словами, тому що такі страждання граничні з настанням інвалідності. Скоєні правопорушення змінили його життя в негативну сторону, оскільки на його утриманні знаходиться дружина з малолітньою дитиною і йому постійно необхідний транспортний засіб для потреб сім'ї. При цьому за весь час він як потерпілий не отримав жодної допомоги з боку відповідача, що змушує його й хвилюватись з цього приводу щодо компенсації шкоди. При таких обставинах, враховуючи інтенсивність, глибину страждань, їх тривалість, моральну шкоду оцінює в розмірі - 10 000 грн. Просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] на його, [PERSON], користь матеріальну шкоду в розмірі 21 988, 58 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та понесені судові витрати у справі. В ході судового розгляду справи представник позивача адвокат [PERSON] на позові наполягав у повному обсязі. Додатково зазначав, що спершу відповідач погодився відшкодувати позивачу шкоду шляхом придбання у власність позивач аналогічного розбитого ним автомобіля ВАЗ, однак в подальшому став ухилятись від будь-якого вирішення цього питання. На цей час відповідач ніяким чином не відшкодовує ні матеріальну ні моральну шкоду. Ця обставини змусила позивача звернутись в суд з цим позовом. купівлі у суді позивачі Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце поживання в [ADDRESS], у судові засідання на виклик суду двічі не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Сповіщався за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклик до суду на 11.11.2014 року повернувся із зазначенням «за закінченням терміну зберігання»(а.с.34). Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача у суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому за згоди представника позивача справу розглянуто у його, відповідача, відсутність в заочному порядку. Вислухавши пояснення сторони позивача та дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №505/3152/2014-п, провадження №3/505/1093/2014 щодо [PERSON] за ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи вимоги позову в частині відшкодування майнової шкоди суд бере до уваги наступне. Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати які особа зробила або мусить зробити ля відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім цього ст.1166 цього кодексу визначає, що шкода завдана неправомірними діями майну фізичній особі відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе своєї невинності в цьому. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача у спричиненні позивачу матеріальної шкоди у наслідок ДТП яка мала місце 14.06.2014 року, біля 01 годині 30 хвилин, по вул. Леніна, с. Куяльник, Котовського району Одеської області, при керуванні ним у стані алкогольного сп'янінні автомобілем, марки ЗАЗ ТФ 699 Р, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого, виїжджаючи на головну дорогу він не надав перевагу в русі транспортному засобу, автомобілю марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], під управлінням [PERSON], який рухався по головній дорозі, чим допустив зіткнення з вказаним автомобілем, підтверджується: 1.Постановою старшого слідчого СВ Котовського МВ ГУ МВС України в Одеській області від 02.07.2014 року, згідно якої кримінальне провадження, відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю у його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.286 КК України та направлено постанову начальнику ВДАІ з обслуговування м. Котовська, Котовського та Ананьївського районів УДАІ ГУ МВС України в Одеській області для прийняття рішення відносно [PERSON] згідно ст.ст. 124, 130 КпАП України (а.с.6-7); 2.Протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №613959 від 20.07.2014 року стосовно вчинення [PERSON] порушень вимог п.16.12.ПДРУ та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП (а.с.5 справи про адмінправопорушення ) ; 3.Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року адміністративну справу у відношенні [PERSON] у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.І ст. 130, ст.130 КУпАП, провадженням якої закрито, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ч. 4 ст. 38 КпАП України (а.с.5). Розмір завданої з вини відповідача матеріальної шкоди позивачу суд вираховує у розмірі 18662,28 грн., виходячи з наступного: 1) Вартості матеріальної шкоди автомобілю марки ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 13446 грн., згідно висновку№944 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу і шкоди нанесеної власнику ТЗ від 10.09.2014 року (а.с.15-27); 2) Вартості телеграми від 19.08.2014 року в розмірі 63 грн. згідно квитанції №707 від 19.08.2014 року (а.с.10); 3) Оплати за проведення експертного дослідження в сумі 1100 грн., згідно квитанції №39 від 10.09.2014 року (а.с.9); 4) Вартості обстеження стану здоров'я на суму 30,18 грн. відповідно до квитанції №16 від 23.06.2014 року (а.с.10) 5) Вартості придбаних ліків на суму 609,60 грн., згідно товарного чека від 06.08.2014 року, (а.с.9); 6) Оплати за послуги МРТ-обстеження головного мозку у розмірі 750 грн., згідно товарного чека від 13.08.2014 року(а.с.10); 7) Вартості послуг по транспортуванню та тимчасовому зберіганню автомобіля позивача в сумі 2 663,50 грн., згідно довідки ДП «Інформ-Ресурси» Одеська філія від 18.09.2014 року (а.с.12). В інших вимогах майнового характеру суд відмовляє за безпідставності цьому, оскільки ринкова вартість вказаного автомобіля менша вартості витрат необхідних на проведення відновлювального ремонту, тому підлягає відшкодуванню саме сума реального збитку. Вирішуючи позов у частині грошового відшкодування морально шкоди, суд виходить з наступного: Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Наслідком вищезазначених дій відповідача стало те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач вимушений був лікуватись та проходити в подальшому медичні обстеження та курси лікування. Відповідно страждав та переносив пов'язану біль завдану його здоров'ю пов'язану за наслідками ДТП, що підтверджується відповідними медичними документами з цього приводу (а.с.11.13,14,28-37). З урахуванням всіх обставин справи, розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу суд визначає у сумі - 5000,00 грн.. В іншому слід відмовити. На відповідача у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України слід покласти понесені позивачем письмово підтвердженні судові витрати у справі в частині задоволеног позову у вигляді судовго збору у розмірі - 243,60 грн.

Outcome: partial