Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № ZPM0F356320494 від 12 червня 2012 року у розмірі 20350 грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп., зазначаючи, що 12 червня 2012 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит в сумі 8258 грн. 26 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору виникла заборгованість, яка станом на 16 листопада 2015 року становить 20350 грн. 78 коп. та складається з: 7237 грн. 22 коп. заборгованість за кредитом; 8 грн. 13 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1385 грн. 18 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 10274 грн. 97 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 945 грн. 28 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти за закінченням строку зберігання. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржниці немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 12 червня 2012 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою позичальника № ZPM0F356320494 щодо одержання строкового кредиту в сумі 8258 грн. 26 коп. на строк 37 місяців з 12.06.2012 року по 11.07.2015 року включно для придбання товару зі сплатою процентів в розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 115 грн. 62 коп., в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг. Відповідачка надала згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Відповідачка була ознайомлена та згодна з Умовами кредитування, що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.7/. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячний платіж в сумі 223 грн. 63 коп., з 26 жовтня 2012 року в сумі 339 грн. 25 коп., період спати з 21 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 119 грн. 33 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з Умовами /а.с.8-17/. Згідно п.2.4.3.1, 2.4.3.3 Умов та правил надання банківських послуг нарахування відсотків та винагороди здійснюється на останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно до дати, коли кредит становиться простроченим. Крім того, відповідачка при підписанні заяви позичальника зобовязалась сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 115 грн. 62 коп. /а.с.7/. Судом встановлено, що відповідачка вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6/. Тому, за нею виникла заборгованість по тілу кредиту, яка станом на 16 листопада 2015 року складає 7237 грн. 22 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~\~08 грн. 13 коп., заборгованість по комісії складає 1385 грн. 18 коп. Крім того, за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом, але не менш 1 гривні, про що зазначено п.2.4.5.1 Умов надання банківських послуг. Розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором складає 10274 грн. 97 коп. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що розмір нарахованої банком неустойки значно перевищує, у декілька раз, розмір збитків, суд вважає необхідним зменшити її розмір до 7\~000 грн. Крім того банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: пеню, а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - фіксована частина, 945 грн. 28 коп. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні заяви позичальника сторони погодили, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають кредитно-заставний договір. Вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 90 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 15630 грн. 53 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial