Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до Державної казначейської служби України третя особи УСБУ в Харківській області, ГУ НП в Харківській області про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги неодноразово уточнювалися, збільшувались. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом 2011-2016 років стосовно нього УСБУ в Харківській області і ГУ НВП України в Харківській області проводились негласні слідчі дії. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до вказаних осіб, проте йому було відмовлено в наданні вказаної інформації. [PERSON] зазначає що відносно нього використовувались спеціальні технічні пристрої негласного отримання інформації. Всі ці дії спричинили позивачеві моральні страждання. А також позивач скаржиться на фізичну біль. Додатково зазначає про супермаркет « Восторг» виїхав зі споруди за адресою [ADDRESS] та почав свою роботу в приміщенні поруч, а лінія, яка використовувалась для отримання несанкціонованої інформації залишилась. Крім того позивач зазначає, що оператори зв`язку « Киевстар» та інші використовували базові станції для отримання інформації про нього. Ці дії привели до втрати нормального способу життя позивача, він зазначає, що були зламані його поштові скриньки та відбувалось несанкціоноване втручання в його мобільні розмови та листування. В уточнених позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідачів суму 2415000 ( два мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч) гривень. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився. Представник третьої особи УСБУ в Харківській області надала о пояснення та додатково надала копії документів у справі. Представник третьої особи ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши позицію позивача та представника третьої особи, суд вважає, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. В судовому засіданні досліджено надані позивачем копії заяв до операторів мобільного зв`язку, протокол № 94 від 13 травня 2014 року дослідження рівнів електромагнітних полів, висновок Інституту неврології, психіатрії та наркології України від 07 травня 2015 року стосовно звернення [PERSON] , фото радіотехнічних об`єктів операторів мобільного зв`язку. З пояснень представника третьої особи УСБУ України в Харківській області вбачається, що стосовно [PERSON] не проводились несанкціоновані отримання інформації. Стосовно посилань позивача про несанкціоноване втручання до його пошти, суд зазначає, що якщо відбувається такий захід до пошти, обов`язково надходить повідомлення про те, що з іншого ресурсу було вчинено захід до акаунту. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування моральної шкоди. Стосовно моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини крім випадків встановлених законом. Матеріали справи не містять жодних доказів неправомірності дій відповідача у справі, а також заподіяння шкоди позивачу з боку відповідача. Позивач не довів суду несанкціонованого збору інформації щодо нього, використання його поштових скриньок або акаутну відповідачем, пошкодження комп`ютерних програм та дисків. При такому детальному дослідженні суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенні. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд зазначає, що факт порушення прав позивача відповідачем не доведено, тому саме це є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Outcome: approved