Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за період прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2003 року за його позовом до [PERSON] ухвалою судової колегії судової палати по цивільних справах апеляційного суду Харківської області було визначено стягнути з відповідача на його користь 165 877 гривень 92 копійок. Станом на сьогоднішній день у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться п`ять виконавчих проваджень: ВП № 3024493, ВП № 51331934, ВП № 52089963, ВП № 60388057, ВП № 60388154, у яких позивач є стягувачем, а боржником є [PERSON] . Жодне із зазначених виконавчих проваджень повністю не виконано, більш того, по всім з них за [PERSON] зберігаються значні частини сум боргу відносно первісних сум, що були визначені судовими рішеннями. Боржник [PERSON] не намагається прискорити процес повернення боргу, розтягуючи це на довгі роки. Починаючи з дати відкриття 07 серпня 2006 року першого із вищевказаних виконавчих проваджень, через державну виконавчу службу позивач отримав від боржника приблизно лише третину від тієї суми боргу, яка є у нього переді позивачем. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 80 366 грн. 57 коп. (вісімдесят тисяч триста шістдесят шість грн. 57 коп.) за період прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за ухвалою судової колегії судової палати по цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2003 року, за рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року і за постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року; судові витрати у розмірі 912 грн. 54 коп. (дев`ятсот дванадцять гривень 54 копійки) покласти на відповідача. Ухвалою від 23 липня 2021 року провадження у справі відкрите. Ухвалою від 13 вересня 2021 року підготовче засідання закрите та справа призначена до розгляду. Відзив на позов не надійшов. Сторони у судове засідання не з`явились. Вивчивши матеріали судового провадження, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З`ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 2003 року за позовом позивача до [PERSON] ухвалою судової колегії судової палати по цивільних справах апеляційного суду Харківської області було визначено стягнути з відповідача на його користь 165 877 гривень 92 копійок. Станом на сьогоднішній день у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться п`ять виконавчих проваджень: ВП № 3024493, ВП № 51331934, ВП № 52089963, ВП № 60388057, ВП № 60388154, у яких позивач є стягувачем, а боржником є [PERSON] . Жодне із зазначених виконавчих проваджень повністю не виконано, більш того, по всім з них за [PERSON] зберігаються значні частини сум боргу відносно первісних сум, що були визначені судовими рішеннями. Згідно зі статтею 625 ЦК України «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання» «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання», і «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Рахуючи суми боргу [PERSON] який прострочив виконання грошового зобов`язання, використана методика, яка колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду була визнана вірною та правильною. Алгоритм розрахунків суми боргу [PERSON] за період прострочення ним з 01 липня 2018 року по 01 липня 2021 року виконання грошового зобов`язання перед позивачем застосовується з урахуванням механізму підрахунку суми боргу Колпакова за виконавчими провадженнями №№ 51331934, 52089963, 60388057, 60388154, які здійснюються спільно. Абсолютно аналогічний, принципово однаковий і відрізняється лише грошовими сумами, на які нараховуються різні відсотки і до яких застосовуються різні значення індексів інфляції. Отже, станом на 01 липня 2021 року - кінцеву дату позовних вимог - заборгованість відповідача за виконавчим провадженням № 3024493 складала 24 365 грн. 88 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджена у листі Шевченківського відділу державної виконавчої служби № 70101 від 05 липня 2021. Тобто до цієї суми 24 365, 88 гривень, має бути застосований і відповідний індекс інфляції і три відсотки річних за весь термін позовних вимог, який дорівнює 3 роки: підрахунки показують , що за прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з 3% річних, відповідач має сплатити 2 192 грн. 93 коп., а, використовуючи поточний індекс інфляції 123,0% за зазначений термін, відповідач має сплатити ще 5 604 грн. 15 коп. Таким чином, загалом залишок суми боргу у розмірі 24 365 грн. 88 коп. станом на 01 липня 2021 року за 3 роки за нормами ст. 625 ЦК України зобов`язують боржника сплатити позивачеві таку грошову суму: 2 192, 93 грн. (3% річних від простроченої суми боргу) і 5 604, 15 грн. (з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення). Це, що стосується залишку суми боргу за ВП № 3024493 станом на 01 липня 2021 року. А станом на 01 травня 2021 року сума боргу [PERSON] складала 24 484 грн. 68 коп., тобто була на 118 грн. 80 коп., які позивач отримав 27 травня 2021 року , більшою, ніж станом на 01 липня 2021 року. Отже, до цієї суми 118 грн. 80 коп. має бути застосований такий самий механізм розрахунків, який використовувався стосовно залишку боргу 24 365, 88 грн., тільки, з іншими змінними показниками: і 3% річних, і індекс інфляції беруться не за 3 роки, а за 2 роки і 10 місяців. Підрахунки показують що за нормами ст. 625 ЦК України [PERSON] має сплатити позивачеві із суми 118 грн. 80 коп. за прострочення за 2 роки і 10 місяців, відповідно, 10 грн. 10 коп. (3% річних) і 25 грн. 30 коп. (з урахуванням індексу інфляції). Отже, загальний розмір боргу [PERSON] за ВП № 3024493 (аналогічно і за іншими виконавчими провадженнями) складається із суми двох цифр, кожна з яких, також є сумою значень боргу, відповідно, враховуючи 3% річних від простроченої суми боргу, і з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, тобто: 2 806, 43 + 6 997, 06 = 9 803, 49 гривень. Таким чином, загальний розмір боргу, який [PERSON] зобов`язаний сплатити позивачеві за прострочення виконання ним грошових зобов`язань за ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2003 року , за рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року і за постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у відповідності до вимог статті 625 ЦК України складається із сум боргу за всіма п`ятьма виконавчими провадженнями № 3024493, № 51331934, № 52089963, № 60388057, № 60388154 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми за час прострочення, а саме: 6 997 грн. 06 коп. + 2 806 грн. 43 коп. + 50 052 грн. 28 коп. + + 20 510 грн. 80 коп. = 80 366 грн. 57 коп.( вісімдесят тисяч триста шістдесят шість грн. 57 коп. ) Питання про стягнення судових витрат суд вирішує згідно зі статтею 141 ЦПК України.

Outcome: approved