Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 23 березня 2006 року мати позивача, [PERSON], на підставі рішення 42 сесії Чернівецької міської ради IV скликання № 969 отримала у власність земельну ділянку, площею 0,1000 та, у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. [INFO] [PERSON], померла. Позивач, [PERSON], звернувся до Держаного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганни Яківни, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташовану в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], та вивчивши матеріали спадкової справи № 491/2013 щодо майна померлої [PERSON], розпочатої провадженням 02 липня 2013 року за заявами [PERSON], [INFO], яка проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають за місцем реєстрації в [ADDRESS], про прийняття спадщини. Державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, встановила, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим Новосельською І.Л., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 18 жовтня 2012 року за реєстровим № 3695 після [PERSON], померлої [INFO] на майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], а на майно, не охоплене заповітом, є діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом звернення із заявами про прийняття спадщини до Першої чернівецької державної нотаріальної контори. Також державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, встановила, що 21 червня 2016 року до Першої чернівецької державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON], із заявою про видачу на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на частку земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що перебуває у спільній власності разом з іншими співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Нотаріус вважає, що видати спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки неможливо, оскільки із правовстановлюючих документів, а саме:державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Чернівецькою міською радою 23 серпня 2006 року вбачається, що вона є у спільній сумісній власності разом з співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що не дає нотаріусу можливості визначити частку спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину за державним актом на право власності на земельну ділянку, яка перебуває у спільній сумісній власності без встановлення учасників спільної сумісної власності та визначення (виділення) їх часток є такими, що не відповідає вимогам закону. Враховуючи те, що документів, які б підтвердили, що між співвласниками на приватизовану земельну ділянку була домовленість про визначення (виділення) частки із спільної сумісної власності, спадкоємець нотаріусу не надав Спадкоємцям [PERSON] і [PERSON], роз'яснена процедура звернення до суду з позовом про встановлення учасників спільної сумісної власності та їх часток у спільній сумісній власності. Таким чином Державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], в зв'язку з тим, що не встановлені частки у спільній власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить чинному законодавству України. Позивач вважає, що він має право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що перебуває у спільній власності разом з іншими співвласниками [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], проте позивач не можу реалізувати своє право на спадщину, в зв'язку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить вимогам закону. Визначити частки у спільній сумісній власності у позасудовому (адміністративному) порядку неможливо так як домовленості про розмір часток між [PERSON] та співвласником [PERSON] не досягнуто та через смерть іншого співвласника [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку. З метою реалізації його законного права на спадщину, яка відкрилась після смерті матері позивача, [PERSON], він змушений просити суд виділити [PERSON] її частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Після виділення частки земельної ділянки у спільній сумісній власності позивач зможе звернутися до нотаріуса з вимогою видати йому свідоцтво про право на спадщину, що дозволить успадкувати належне йому майно за законом. Щодо ціни позову: Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] площею 0, 1000 гектарів, розташованої по [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 659 450 (шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят) гривень. Просить: ухвалити судом рішення, за яким виділити [PERSON] частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]; - виділити [PERSON] її частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], іншу 1/3 частки земельної ділянки залишити у власності [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, була належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.І). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. І ст. 355 ЦК України, Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частина 4 ст. 355 ЦК України визначає, що Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. З 1 січня 2004 року набрав чинності ЦК України 2003 року. Відповідно до частини четвертої Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що продовжують існувати після набрання ним чинності. Судом встановлено, що 23 березня 2006 року мати позивача, [PERSON], на підставі рішення 42 сесії Чернівецької міської ради IV скликання № 969 отримала у власність земельну ділянку, площею 0,1000 та, у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. [INFO] [PERSON], померла. Позивач, [PERSON], звернувся до Держаного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганни Яківни, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташовану в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], та вивчивши матеріали спадкової справи № 491/2013 щодо майна померлої [PERSON], розпочатої провадженням 02 липня 2013 року за заявами [PERSON], [INFO], яка проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають за місцем реєстрації в [ADDRESS], про прийняття спадщини. Державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, встановила, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим Новосельською І.Л., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 18 жовтня 2012 року за реєстровим № 3695 після [PERSON], померлої [INFO] на майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], а на майно, не охоплене заповітом, є діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом звернення із заявами про прийняття спадщини до Першої чернівецької державної нотаріальної контори. Також державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, встановила, що 21 червня 2016 року до Першої чернівецької державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON], із заявою про видачу на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на частку земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що перебуває у спільній власності разом з іншими співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Нотаріус вважає, що видати спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки неможливо, оскільки із правовстановлюючих документів, а саме:державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Чернівецькою міською радою 23 серпня 2006 року вбачається, що вона є у спільній сумісній власності разом з співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що не дає нотаріусу можливості визначити частку спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтва про право на спадщину за державним актом на право власності на земельну ділянку, яка перебуває у спільній сумісній власності без встановлення учасників спільної сумісної власності та визначення (виділення) їх часток є такими, що не відповідає вимогам закону. Враховуючи те, що документів, які б підтвердили, що між співвласниками на приватизовану земельну ділянку була домовленість про визначення (виділення) частки із спільної сумісної власності, спадкоємець нотаріусу не надав Спадкоємцям [PERSON] і [PERSON], роз'яснена процедура звернення до суду з позовом про встановлення учасників спільної сумісної власності та їх часток у спільній сумісній власності. Таким чином Державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори, Назарчук Ганна Яківна, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], в зв'язку з тим, що не встановлені частки у спільній власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить чинному законодавству України. Позивач вважає, що він має право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що перебуває у спільній власності разом з іншими співвласниками [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], проте позивач не можу реалізувати своє право на спадщину, в зв'язку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить вимогам закону. Визначити частки у спільній сумісній власності у позасудовому (адміністративному) порядку неможливо так як домовленості про розмір часток між [PERSON] та співвласником [PERSON] не досягнуто та через смерть іншого співвласника [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку. З метою реалізації його законного права на спадщину, яка відкрилась після смерті матері позивача, [PERSON], він змушений просити суд виділити [PERSON] її частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Після виділення частки земельної ділянки у спільній сумісній власності позивач зможе звернутися до нотаріуса з вимогою видати йому свідоцтво про право на спадщину, що дозволить успадкувати належне йому майно за законом. Підставою визначення частки у праві власності в розмірі 1/2 частки права власності є частина 2 ст. 357 ЦК України, яка, зокрема передбачає, що якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За таких обставин, суд вважає, що слід виділити [PERSON] частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS]; - виділити [PERSON] її частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], іншу 1/3 частки земельної ділянки залишити у власності [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved