Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] про зобов'язання привести об'єкт будівництва до попереднього стану. Мотивував свої вимоги тим, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 23 травня 2011 року за № 549 утворено територіальний орган - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві(далі Інспекція). Положенням про Інспекцію відповідно до покладених на неї завдань визначено у тому числі право здійснювати контроль за виконанням приписів про усунення порушень, проведення перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, що застосовуються при будівництві об'єктів, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам(рішенням), а також здійснювати претензійно-позовну роботу, звертатися до суду щодо захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства. На підставі звернення [PERSON] з приводу здійснення самовільного будівництва відповідачем, було встановлено факт істотного порушення будівельних норм і правил, а саме, як зазначає позивач будівельні роботи виконані з порушенням встановленого законом порядку, без документа, який надає право на виконання будівельних робіт та узгодженої проектної документації. Позивач зазначає, що починаючи з червня 2011 року на підставі наявності факту установлених порушень та з метою усунення таких порушень, Інспекцією було винесено ряд приписів про усунення порушень при будівництві та приведення об'єкта реконструкції господарських будівель(за технічним паспортом виданим Київським бюро технічної інвентаризації Літ. «Ж», «З», «К») розташованих за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану. Також до відповідача по справі неодноразово застосовувалося адміністративне стягнення у виді накладення штрафу. Позивач вказує, що позаплановою перевіркою від 18 жовтня 2012 року було встановлено, що станом на 18 жовтня 2012 року порушення виявлені попередніми перевірками не усунуті. Позивач зазначає, що такі дії відповідача становлять суспільну загрозу життю та здоров'ю людей, оскільки станом на день звернення до суду відсутні дані про те чи має створена відповідачем будівля належну міцність, стійкість та експлуатаційну надійність, а тому позивач використовуючи своє право надане Законом звернувся до суду з даним позовом і просить останнього ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача привести об'єкт будівництва (реконструйовані господарські споруди - літню кухню під Літ. «Ж», сауну під Літ. «З», сарай під Літ «К») до попереднього стану відповідно до технічного паспорту БТІ станом на 15 жовтня 2004 року за адресою: [ADDRESS] за власний рахунок. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви та просив суд таку задовольнити. Зокрема зазначив, що він є сусідом відповідача. Проживає за адресою: [ADDRESS] і саме за його зверненням було встановлено наявність в діях відповідача факту істотного порушення будівельних норм і правил при реконструюванні господарських споруд - літню кухню під Літ. «Ж», сауну під Літ. «З», сарай під Літ «К» на земельній ділянці відповідача. Заслухавши представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є власником земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відомостей технічного паспорта на садибний(індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленого станом на 15 жовтня 2004 року на земельній ділянці розташованій за вказаною адресою знаходяться у тому числі господарські споруди, а саме літня кухня під Літ. «Ж», сауна під Літ. «З», сарай під Літ. «К». В судовому засіданні представником відповідача не оспорювався факт відсутності у нього станом на день початку здійснення робіт по реконструкції відповідної документації. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо об'єктів будівництво, яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. Матеріалами справи доводиться, що [PERSON] з метою отримання будівельного паспорта звертався до відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури з відповідною заявою. 13 листопада 2012 року було виготовлено будівельний паспорт за № 14883/0/18-1/010-12 виданий Головним управлінням містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації. На виконання вимог Закону та наявності у [PERSON] зазначеного будівельного паспорта, останнім було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві за № КВ 061132060370 від 25 липня 2013 року. Право на виконання будівельних робіт надає наявність повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що прямо визначено пунктом 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до правил пункту 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складностиі та об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Позивачем надано докази того, що відповідна декларація про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: [ADDRESS], була подана до Інспекції та відповідно зареєстрована 19 серпня 2013 року за № КВ 141132310228. Наданими суду доказами доведено, що станом на 01 березня 2014 року об'єкт будівництва розташований за адресою: [ADDRESS] є готовим до експлуатації. З матеріалів Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм, державних стандартів і правил від 06 червня 2014 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] в Голосіївському районі експлуатується індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до технічного паспорту, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 08 листопада 2013 року АЕ № 001499(інвентаризаційна справа № 46832) та свідоцтва про право власності від 17 квітня 2006 року(витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 грудня 2013 року за № 15383216). На момент перевірки ознак виконання будь-яких будівельних робіт не виявлено. Враховуючи надані власником документи, встановлено, що на підставі будівельного паспорту від 12 листопада 2012 року за № 14883/0/18-1/010-12 виданого Головним управлінням містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Інспекція зареєструвала повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25 липня 2013 року № 061132060370 згідно п. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також встановлено, що збудована [PERSON] господарська будівля (літня кухня) відповідає проекту, виконаному інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНССТРУКЦІЯ» та експлуатується на підставі зареєстрованої Інспекцією декларації про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 141132310228 від 19 серпня 2013 року у встановленому законодавством порядку. Суд критично ставиться до пояснень третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про фальсифікацію вищеописаного акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм, державних стандартів і правил від 06 червня 2014 року, оскільки будь-яких доказів на підтвердження такого, суду надано не було, а самі по собі пояснення [PERSON] про наявність таких обставин, на погляд суду є його суб'єктивною думкою, яка не ґрунтується на матеріалах справи. Суд вважає, що представником позивача в ході розгляду справи, не доведено обґрунтованість вимог його позову з посиланням на обставини зазначені у позовній заяві. Будь-яких доказів на обґрунтування позовних вимог Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві до суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б надали суду правові підстави для задоволення позову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed