Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що 24.07.2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 31.01.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 12177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 35 коп. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 35 коп. та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, однак в позовній заяві просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, виходячи з норми частини 1 статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 24.07.2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За змістом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушення зобов'язання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому сторони, згідно ст.ст.6, 627 ЦК України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 31.01.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 12177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 35 коп., яка складається з 1124 грн. 16 коп. - заборгованості за кредитом, 7429 грн. 31 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2567 грн. 82 коп. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 556 грн.06 коп. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 610, 627, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved