Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач заступник\~військового прокурора\~Тернопільського гарнізону\~в інтересах\~держави в\~особі Міністерства\~оборони України,\~військової частини\~ [NUMBER] \~звернулися до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~майнової шкоди\~в розмірі\~107\~402,86\~грн.,\~обґрунтовуючи тим,\~що внаслідок\~скоєння відповідачем\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.2\~ст.\~413 Кримінального кодексу України, останнім заподіяно шкоду майновим інтересам держави в особі Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] , яка по теперішній час в добровільному порядку не відшкодована. 19 серпня 2015 року старший солдат [PERSON] , перебуваючи поблизу свого підрозділу військової частини польова пошта [NUMBER] , який дислокувався поблизу населеного пункту Новодружеск Попаснянського району Луганської області, залишив без нагляду поблизу підрозділу закріплене за ним військове майно та самовільно залишив розташування підрозділу і направився у невідомому напрямку, що призвело до втрати ввіреного йому для службового користування військового майна, а саме бронежилет «Корсар МЗсІ-4» 1 шт., фляга алюмінієва з чохлом 1 шт., шолом кевларовий з чохлом 1 шт., мішок спальний утеплений 1 шт., каремат 1 шт. За втрату військового майна [PERSON] із застосування кратного співвідношення до його вартості повинен був відшкодувати 114 495,64 грн. Після звільнення з лав Збройних Сил України, [PERSON] частково відшкодував шкоду в сумі 7 092,78 грн. Таким чином, [PERSON] заподіяну ним шкоду не відшкодував, а тому, зобов`язаний відшкодувати державі Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] шкоду, завдану внаслідок скоєння злочину, після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 107 402,86 грн. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів та підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник Міністерства оборони України у судовому засідання позов з мотивів та підстав викладених у ньому підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 1311 Конституції України, органи прокуратури України здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. На підставі ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави. Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, яке, зокрема, здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність. Як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Військова частина [NUMBER] є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована Міністерству оборони України, включена до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету. Основні фонди, обігові кошти та майно військової частини [NUMBER] є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за військовою частиною [NUMBER] на праві повного господарського відання. Військова частина [NUMBER] володіє, користується, розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», [PERSON] призваний на військову службу по мобілізації 16 березня 2015 року Чугуївським районним військовим комісаріатом Харківської області. Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 23 квітня 2015 року № 93 старшого солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта [NUMBER] , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелефоніста радіостанції радіо взводу батареї управління військової частини - польова пошта [NUMBER] . Згідно з наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] старшого солдата [PERSON] у липні 2016 року виключено зі списків особового складу звільнено з військової служби по демобілізації і направлено до Чугуївського районного військового комісаріату Харківської області для постановки на облік. Будучи військовослужбовцем\~військової частини\~-\~польова пошта\~ [NUMBER] ,\~старший солдат\~ [PERSON] \~відповідно до\~вимог ст.\~ст.\~11,\~16,\~127,\~128\~Статуту внутрішньої\~служби Збройних\~Сил України,\~ст.\~4\~Дисциплінарного статуту\~Збройних Сил\~України,\~п.п.\~1.3,\~1.5,\~4.4\~Інструкції про\~організацію обліку,\~зберігання і\~видачі стрілецької\~зброї та\~боєприпасів у\~Збройних Силах\~України,\~затвердженої наказом\~Міністра оборони\~України від\~29\~червня 2005\~року №\~359,\~п.п.\~13,\~14,\~15\~Положення про\~порядок обліку,\~зберігання,\~та використання\~військового майна\~у Збройних\~Сил України\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~4\~серпня 2000\~року №\~1225\~(надалі\~Положення),\~зобов`язаний\~додержуватись вимог\~Конституції України,\~Законів України,\~Статутів Збройних\~Сил України\~та інших\~нормативно-правових\~актів з\~питань,\~що регламентують\~проходження ним\~військової служби,\~не допускати\~вчинення злочинів,\~дбайливо використовувати\~військове майно,\~не допускати\~його втрати,\~знищення чи\~розкрадання,\~а також\~є відповідальним\~за збереження\~і правильну\~експлуатацію наданої\~йому у\~тимчасове службове\~користування і\~закріпленої за\~ним зброї,\~бойових припасів\~та іншого\~військового майна,\~не допускати\~ганебних вчинків,\~бути взірцем\~належної поведінки,\~виконуючи службові\~обов`язки,\~не вживати\~алкогольних напоїв,\~постійно мати\~зброю при\~собі.\~Військове майно\~зберігається з\~дотриманням вимог,\~передбачених документацією\~заводів-виробників.\~Умови зберігання\~цього майна\~повинні забезпечувати\~збереження його\~належного якісного\~(технічного)\~стану,\~виключати можливість\~втрати та\~відповідати вимогам\~вибухопожежобезпеки.\~Експлуатація військового\~майна повинна\~здійснюватися відповідно\~до вимог\~документації заводів-виробників.\~Порядок зберігання,\~використання і\~технічного обслуговування\~військового майна\~визначається статутами\~Збройних Сил, Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників. Однак, старший солдат [PERSON] , діючи в порушення вище зазначених вимог, вчинив військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин. 19 серпня 2015 року старший солдат [PERSON] , перебуваючи поблизу свого підрозділу військової частини польова пошта [NUMBER] , який дислокувався поблизу населеного пункту Новодружеск Попаснянського району Луганської області, залишив без нагляду поблизу підрозділу закріплене за ним військове майно та самовільно залишив розташування підрозділу і направився у невідомому напрямку, що призвело до втрати ввіреного йому для службового користування військового майна, а саме бронежилет «Корсар М3с1-4» 1 шт., фляга алюмінієва з чохлом 1 шт., шолом кевларовий з чохлом 1 шт., мішок спальний утеплений 1 шт., каремат 1 шт. Відповідно до довідки розрахунку № 695 військової частини-польова пошта [NUMBER] про вартість шкоди завданої державі внаслідок нестачі (псування, знищення, втрати) майна речової служби шкода завдана державі, без застосування кратного співвідношення до його вартості, склала 12 530 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять) гривень 98 копійок. 19 листопада 2018 року вироком Попаснянського районного суду Луганської області [PERSON] за вказаним фактом визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, і призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та покладено на нього зобов`язання: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця, проживання роботи або навчання. Згідно з Переліком військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 1995 року №880, нестача майна відшкодовується в наступному розмірі: бронежилета та шолома кевларового у десятикратному розмірі; фляга у п`ятикратному розмірі. Тому за втрату військового майна [PERSON] із застосування кратного співвідношення до його вартості повинен був відшкодувати 114 495,64 грн. Після звільнення з лав Збройних Сил України, [PERSON] частково відшкодував шкоду в сумі 7 092,78 грн. Відповідно до\~наказу командира\~військової частини\~польова пошта\~ [NUMBER] \~від 12\~червня 2017\~року №\~1383\~«Про виконання\~заходів посадовими\~особами під\~час переходу\~на найменування\~військової частини»\~умовне найменування\~«Військова частина\~-\~польова пошта\~ [NUMBER] »\~відповідно до\~вимог спільної директиви командувача ОК «Захід» від 27 квітня 2017 року № Д-бдск та н.4.10 наказу МО України від 22 листопада 2016 року № 620 дек анульоване та з 01 липня 2017 року справи ведуться за умовним найменуванням «Військова частина [NUMBER] ». Таким чином, колишній військовослужбовець військової частини польова пошта [NUMBER] (на даний час військова частина [NUMBER] ) [PERSON] зобов`язаний відшкодувати державі Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] шкоду, завдану внаслідок скоєння злочину, після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 107 402,86 грн. У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з\~ч.\~6\~ст.\~82\~Цивільного процесуального\~Кодексу України підставами звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За вказаних умов, винність дій [PERSON] , причинно наслідковий зв`язок та розмір завданої державі шкоди в особі Міністерства оборони України в особі військової частини [NUMBER] , встановлені вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 19 листопада 2018 року, є преюдиціальним фактом, тобто таким, що звільняється від доказування. За вказаних\~обставин,\~враховуючи те,\~що оскільки\~внаслідок скоєння\~відповідачем кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.2\~ст.\~413 Кримінального кодексу України, останнім заподіяно шкоду майновим інтересам держави в особі Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] , яка по теперішній час в добровільному порядку не відшкодована, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] в користь військової частини [NUMBER] майнову шкоду в розмірі 107\~402,86 грн. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved