Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про стягнення коштів в якому вказує, що 11.04.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого останній зобов`язувався придбати для позивача і передати йому мотоцикл «Ямаха R1» 2000 року випуску. Згідно договору перерахував на рахунок № [NUMBER] в відділенні Приватбанку, вказаний в договорі [PERSON] 6000 грн. в якості авансу згідно п.1.3 договору, а залишок суми повинен був передати при передачі мотоциклу. Через деякий час [PERSON] став пропонувати інший мотоцикл, іншої моделі і марки, який йому не потрібний. Просив [PERSON] повернути кошти, але останній надіслав претензію від 01.07.2014 року про те, що вважає вказану суму завдатком і повертати її не збирається. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 6000 грн. та судові витрати. В подальшому [PERSON] збільшив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] крім основної суми ще 3% річних за користування його грошовими коштами в розмірі 735,78 грн. та інфляційні збитки в розмірі 7443 грн., судовий збір в розмірі 551,20 грн. та 704,80 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] в якому зазначив, що між ними дійсно було укладено договір, однак [PERSON] не оплатив вартість транспортного засобу, не дав грошей на проведення митної очистки та виконання необхідних митних формальностей, не надав доручення для проведення митних та реєстраційних процедур, які унеможливили постачання транспортного засобу на територію України. Вказує, що [PERSON] наполегливо просив виїхати за транспортним засобом, частину грошей перерахував на його картковий рахунок, решту казав що везе готівкою та розрахується прямо на кордоні, під час митного огляду. Коли він прибув на кордон [PERSON] не приїхав на численні дзвінки не відповідав, не розуміючи що йому робити з мотоциклом, направив [PERSON] претензію з метою спонукати виконати договір. Будь-яких доказів що він пропонував мотоцикл іншої марки та моделі [PERSON] не надав. Зі свого боку виконав всі дії по виконанню договору, намагався встановити комунікацію, придбав та зберігав транспортний засіб за свій кошт, вважає що [PERSON] має відшкодувати йому збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1300 доларів США, що на день подання зустрічного позову становить 35048 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в зустрічному позові просив суд розгляд справи проводити без його участі. Розглянувши позовні вимоги за первісним позовом, зустрічним позовом, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 11.04.2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір поставки транспортного засобу - мотоциклу модель Yamaha R1 2000 року випуску, об`єм двигуна 998 куб.см. Відповідно до п.1.3 вказаного договору, мотоцикл має придбаватися за рахунок коштів замовника, які той авансом сплачує на рахунок постачальника. Згідно п.2.1. договору, загальна вартість постачання мотоциклу за домовленістю сторін становить 5400 доларів США, оплата здійснюється в гривні за комерційним курсом на день оплати. Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Зі змісту ч.1 ст.693 КУпАП вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] 16.04.2014 року перерахував на картковий рахунок який був вказаний в договорі поставки грошові кошти в розмірі 6000 грн., хоча відповідно до п.п.1.3, 2.1 вказаного договору загальна вартість постачання мотоциклу за домовленістю сторін становить 5400 доларів США і мотоцикл придбаний за рахунок коштів замовника, які той сплачує на картковий рахунок авансом. Разом з тим, з п.1.1, 1.4. Договору поставки вбачається, що за цим договором поставщик зобов`язується поставити на митну територію України мотоцикл, з подальшим оформленням в митних органах та ДАІ України і передачі у власність замовнику, а замовник зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Постачальник самостійно здійснює огляд, купівлю та транспортування до України. Після здійснення всіх належних формальностей, щодо митного оформлення мотоцикла та його реєстрації в ДАІ, передає його замовнику. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що ванна не виконає свого обов`язку у встановленний строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. П.4 ст.538 ЦК України передбачено, що якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідач [PERSON] за первісним позовом не надав суду жодних доказів, які б свідчили про поставку на митну територію України мотоцикла марки Yamaha R1 2000 року випуску, об`єм двигуна 998 куб.см. та виконання ним свого обов`язку щодо митного оформлення та реєстрації в ДАІ, що передбачено п.п.1.1, 1.4 договору поставки, натомість надіслав [PERSON] претензію в якій вказав, що перераховану суму в розмірі 6000 грн. він вважає завдатком, який він витратив на транспортування та зберігання транспортного засобу та вважає договір розірваним у зв`язку з невиконанням [PERSON] свого обов`язку по оплаті. Будь - яких доказів, які підтверджували б витрати [PERSON] по придбанню та зберіганню мотоцикла останнім надано не було. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що грошові кошти в розмірі 6000 грн. які [PERSON] 16.04.2014 року перерахував на картковий рахунок що був вказаний в договорі поставки є попередньою оплатою за товар і не виконували забезпечувальну функцію. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченного товару, або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановленний обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. З п.2.2 договору поставки вбачається, що після внесення оплати за мотоцикл, постачальник зобов`язується доставити його в термін до 3-ох днів на митну територію України, митне оформлення зобов`язується здійснити в термін до 5-ти днів після ввезення мотоцикла, реєстрацію в ДАІ зобов`язується здійснити в термін до 10 днів після митного оформлення. Оскільки [PERSON] не виконав свого обов`язку по доставці мотоцикла в терміни передбачені договором, а також не повернув суму попередньої оплати за товар, та продовжує ними користуватись, суд вважає підставним покликання позивача за первісним позовом [PERSON] на ч.2 ст.625 ЦК України, щодо стягнення з [PERSON] суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми починаючи з 01 травня 2014 року по 31травня 2018 року тобто часу коли позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. На момент розгляду справи у суді позивачем суми до збільшення не заявлені. Розрахунок інфляційних збитків проводиться за формулою (Збитки від інфляції) = (Сума боргу) х (середній індекс інфляції) / 100% - (Сума боргу). За вказаний період середній рівень інфляції становив 212,07%. Отже індекс інфляції за час прострочення становить: 6000х212,07/100-6000=6724,2 грн. Розрахунок трьох процентів річних проводиться за формулою (Відсотки) = (Сума боргу) х (Процентна ставка) / 100% / 365 днів х (Кількість днів). Період з 01.05.2014 по 31.05.2018 становить 1492 дні. Отже три проценти річних становить: 6000х3/100/365х1492=735,78 грн. Також зі змісту ст.1212 ЦК України вбачається, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій вон обуло набуте, згодом відпала. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що первісний позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 12.06.2018 року укладений між [PERSON] та адвокатом Бойко О.В., відповідно до п.п.1,2 якого адвокат надає правничу допомогу клієнту з приводу складання позовної заяви про стягнення грошових коштів за договором, 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних збитків, обсяг і вартість оплати за цим договором визнана у сумі 400 грн. Також до матеріалів справи [PERSON] долучено квитанцію про оплату адвокату Бойко О.В. коштів в сумі 400 грн. Договору на оплату 200 грн. при поданні позовної заяви позивачем не надано, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу лише в розмірі 400 грн. Крім цього не підлягає стягненню судовий збір заявлений позивачем у заяві про збільшення позовних вимог в розмірі 704,80 грн., оскільки в матеріалах справи відсутня квитанція що підтверджує його сплату. Покликання на квитанцію відсутнє і в додатках до позовної заяви поданої в порядку ст.49 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved