Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач в січні 2021 року звернувся до суду через уповноваженого представника - адвоката Мікулу М.В. з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 21.12.2018 року між фізичною особою [PERSON] (далі-Позикодавець) та ТОВ «Віджо ЛТД» (далі-«Підприємство») укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до п.1.1. договору позикодавець надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а підприємство зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, що передбачені даним договором. Відповідно до п.2.1. договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 180 180 гривень, без ПДВ. Згідно п.2.3. договору поворотна фінансова допомога надається частинами у строки, що погоджені сторонами, але не пізніше 15 календарних днів з дати укладання цього договору, шляхом перерахування/внесення грошових коштів на банківський рахунок підприємства. На виконання умов договору [PERSON] перерахував на користь ТОВ «Віджо ЛТД» грошові кошти у розмірі 180 180,00 гривень. Таким чином, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором. Пунктом 2.4. договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем або до моменту закінчення дії цього договору. Пунктом 3.1. передбачено, що фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше ніж в останній день дії цього договору, що вказаний в п.8.1. або достроково, у випадках, що передбачені цим договором. Відповідно до п.8.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 21.03.2019 року. Пунктом 3.2. договору передбачено, що повернення коштів проводиться щляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця в установі банку. Таким чином, підприємство зобов`язано повернути грошові кошти у розмірі 180 180,00 гривень до 21.03.2019 року. Однак до теперішнього часу відповідачем грошові кошти не повернуто. В зв`язку з неналежним виконання взятих відповідачем зобов`язань відповідно до ст.625 ЦК України підлягає стягненню 3 % річних в сумі 9 833,39 грн. та інфляційні втрати в сумі 12 015,49 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь основний борг у розмірі 180 180 грн; інфляційні втрати у розмірі 12 015,49 грн. та 3% річних у розмірі 9 833,39 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 21.01.2021 року головуючим суддею в даній справі визначено Яценко Н.О. Ухвалою суду від 01.02.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглядати справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як убачається з матеріалів справи 26.04.2021 року відповідач отримав позовну заяву з додатками разом з ухвалою про відкриття провадження, однак відзиву на позов не надав. Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлення наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.12.2018 року між фізичною особою [PERSON] (далі-Позикодавець) та ТОВ «Віджо ЛТД» (далі-«Підприємство») укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.13-14). Відповідно до п.1.1. договору позикодавець надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а підприємство зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, що передбачені даним договором. Відповідно до п.2.1. договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 180 180 гривень, без ПДВ. Згідно п.2.3. договору поворотна фінансова допомога надається частинами у строки, що погоджені сторонами, але не пізніше 15 календарних днів з дати укладання цього договору, шляхом перерахування/внесення грошових коштів на банківський рахунок підприємства. На виконання умов договору [PERSON] перерахував на користь ТОВ «Віджо ЛТД» грошові кошти у розмірі 180 180,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 14.01.2019 року та № 25.02.2019 року (а.с.15-16). Таким чином, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором. Пунктом 2.4. договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем або до моменту закінчення дії цього договору. Пунктом 3.1. передбачено, що фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше ніж в останній день дії цього договору, що вказаний в п.8.1. або достроково, у випадках, що передбачені цим договором. Відповідно до п.8.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 21.03.2019 року. Пунктом 3.2. договору передбачено, що повернення коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця в установі банку. 26.10.2020 року на адресу ТОВ «Віджо ЛТД» позивачем було направлено претензію щодо повернення грошових коштів, однак претензія залишилась без задоволення, кошти не повернуто. Таким чином, підприємство зобов`язано повернути грошові кошти у розмірі 180 180,00 гривень до 21.03.2019 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж якість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа-незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України не виконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доводи позивача належними та допустимими доказами не спростовано. Фактично не спростовано належне виконання умов договору позики, не надано доказів стосовно своєчасної сплати суми позики як визначили сторони в договорі, а тому суд вважає, що вимоги в цій частині слід задовольнити. Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань за договором позики відповідно до ст.625 ЦК України підлягає стягненню 3 % річних в сумі 9 833,39 грн. та інфляційні втрати в сумі 12 015,49 грн. З огляду на викладене суд доходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, слід стягнути з відповідача користь позивача основний борг -180 180,00 грн; інфляційні втрати -12 015,49 грн. та 3% річних - 9 833,39 грн. Відповідно до ст.141 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 020,29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved