Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з вказаним позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано відсутністю безспірності вимог АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], не отриманням позивачем письмової вимоги про усунення порушень та порушенням строку позовної давності при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Зважаючи на вказане, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість, представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у заяві про зміну підстав позову від 03.07.2018 та відповіді на відзив від 31.07.2018, які долучено до матеріалів справи. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на заяву про зміну підстави позову від 12.07.2018 та запереченнях на відповідь на відзив від 07.09.2018, які долучено до матеріалів справи. Відповідач-2 приватний нотаріус [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Направив на адресу суду копії матеріалів нотаріальної справи, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань на адресу суду не направив. Ухвалою суду від 04.05.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.09.2018 вказану справу призначено до розгляду по суті із закриттям підготовчого засідання. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно ч. 1 ст. 82 вказаного Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено та не спростовується сторонами, що між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», 27.06.2006 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 380/882/06-Пі, згідно якого АТ «Укрсоцбанк» відкрив позивачу кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості до 600 000,00 євро з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26.06.2016 або достроково у випадках, передбачених п. 4.4. Кредитного договору. Погашення заборгованості за кредитом мало відбуватись щомісячно до 25 числа (п. 1.1.2. Кредитного договору). 07.07.2006 між позивачем та відповідачем 1 укладено іпотечний договір № 04/І-305, згідно якого відповідачем 1 прийнято в іпотеку належне позивачу на праві власності нерухоме майно - нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 квадратних метри, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 28.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис на іпотечному договорі, реєстровий № 1415, яким стягнуто з позивача 7 273 418,87 гривень за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки за період з 01.03.2015 по 09.01.2018. Підставою здійснення вказаного виконавчого напису стали наступні документі, що подані представником банку до приватного нотаріуса: заява про вчинення виконавчого напису від 27.02.2018 № 02-25/84-373; іпотечний договір № 04/І-305 від 07.07.2006 укладений між позивачем та відповідачем; договір від 17.04.2008 про внесення змін до іпотечного договору № 04/І-305 від 07.07.2006; договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 380/882/06-Пі від 27.06.2006 року укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON]; договір від 20.09.2007 про внесення змін до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 380/882/06-Пі від 27.06.2006; договір від 17.04.2008 про внесення змін до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 380/882/06-Пі від 27.06.2006; завірена копія вимоги № 02-37/96-242 від 11.01.2018 з копіями доказів відправлення позивачу - копією опису вкладення у цінний лист № 0100153981870; довідка про заборгованість за договором кредиту по відсоткам за період з 01.03.2015 по 09.01.2018; оригінали виписок з рахунків; завірена копія статуту ПАТ «Укрсоцбанк»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Укрсоцбанк» та копія довіреності банку на особу, яка подавала вказані документи. Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.03.2018 винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження ВП № 56006368 за вищевказаним виконавчим написом нотаріуса про звернення стягнення на нерухоме майно - нежитлові приміщення з № 1 по № 20 (групи приміщень № 20) (в літері «А») на другому поверсі - офіс загальною площею 374,7 квадратних метри, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] з боржника [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк». 05.04.2018 ТОВ «Приватна експертна служба» в межах виконавчого провадження № 56006368 на підставі постанови державного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 02.04.2018 здійснено оцінку нежитлових приміщень, якою встановлено вартість об'єкта оцінки в розмірі 10 301 080,00 гривень без ПДВ. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно п.1.1., 1.1.1. договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 380/882/06-Пі від 27.06.2006, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання з максимальним лімітом в сумі 600 000 євро, зі сплатою 12,25% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитним договором до 26.06.2016 або достроково у випадках, передбачених п. 4.4. кредитного договору. Погашення заборгованості за кредитом мало відбуватись щомісячно до 25 числа (п. 1.1.2. Кредитного договору). Згідно п. 4.4. кредитного договору зі змінами та доповненнями, у разі порушення позивачем строків повернення частини кредиту або сплати процентів протягом більше, ніж 90 календарних днів підряд, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився і, відповідно, позивач зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня повернути в повному обсязі заборгованість за кредитним договором /а.с. т. 2 а.с. 31, 34/. Таким чином договором визначено термін закінчення терміну надання кредиту. Як зазначив представник позивача, останнє погашення заборгованості позивачем за кредитним договором здійснено 25.12.2008. Представником вказану обставину не спростовано. Пунктом 2.5. кредитного договору визначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється до 25-го числа (включно) місяця наступного за тим, в якому позичальник користувався кредитом, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі в день такого повернення. У випадку, якщо 25-е число місяця є неробочим, святковим або вихідним днем, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів за користування кредитом у попередній робочий день. З урахуванням положень п.1.1., 1.1.1., 1.1.2, 2.5., 4.4. кредитного договору та дати здійснення останнього платежу боржником по договору кредиту № 380/882/06- Пі від 27.06.2006, суд приходить висновку, що на 91-ий день невиконання чи неналежного виконання зобов'язання (26.04.2009) [PERSON] мав погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Відтак, починаючи з 27.04.2009 у АТ «Укрсоцбан» виникло право вимоги щодо виконання [PERSON] кредитного зобов'язання та за таких обставин суд приходить висновку, що строк, в межах якого представник банку мав право звернутись до нотаріусу з відповідною заявою, сплив 27.04.2012. Виконавчий напис, за реєстраційним номером 1415, здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 28.02.2018. З витребуваних у даного нотаріуса матеріалів, які слугували підставою для вчинення виконавчого напису, вбачається, що доказів на підтвердження поважності пропуску стягувачем трирічного строку з дня виникнення права вимоги чи неможливості вчинити такі дії у встановлені законодавством строки, нотаріусу представником банку надано не було. В свою чергу приватний нотаріус [PERSON] на дану обставину уваги не звернув та всупереч вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» прийняв заяву АТ «Укрсоцбанк» та здійснив виконавчий напис незважаючи на те, що з дня виникнення у стягувача права вимоги за даним кредитним зобов'язанням, минуло значно більше трьох років. Наведене свідчить про наявність в діях приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] порушення норм законодавства при вчиненні виконавчого напису. Крім того, в ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно ст. 89 вказаного Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.2. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно п. 1 вказаного Переліку документів, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Досліджені в судовому засіданні матеріали справи, на думку головуючого, не є такими, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника. Таких висновків суд дійшов виходячи з наступного. АТ «Укрсоцбанк» 22.11.2017 заявлено самостійні вимоги в цивільній справі № 753/19824/16 за позовом [PERSON] до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва, [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності та скасування державного акту, яка розглядається Дарницьким районним судом м. Києва. Банком, в тому числі, заявлено вимоги по стягненню заборгованості по процентах за кредитним договором за період з 18.06.2012 по 05.07.2017. Станом на день вчинення виконавчого напису (28.02.2018) справу судом не розглянуто. В правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 05.07.2017 при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису, суд вказав, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Підсумовуючи наведене вище, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що ґрунтується на належних і допустимих доказах, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Однак суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача та його представника, що при зверненні до нотаріуса банком не надано, крім іншого, оригінал розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання. Так в матеріалах справи, міститься вимога банку про погашення заборгованості від 11.01.2018, яка була направлена [PERSON] рекомендованим листом з описом вкладення та отримана ним особисто 23.01.2018, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції /т. 1 /а.с. 95-98/. На підставі викладеного та

Outcome: approved