Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить визначити місце мешкання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із ним. Одночасно просив стягнути з відповідачки аліменти на його кисть в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку до повноліття дітей на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою з 15.07.1997 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що на час подання позову шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично не існують. З вересня 2014 року діти проживають разом з позивачем через те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обовязків, не цікавилась про стан здоровя дітей. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Від відповідачки надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради до залу судового засідання не зявився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, допитавши сторони, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. До таких висновків суд прийшов з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії I-ПО №386185 від 15.07.1997 року вбачається, що 15.07.1997 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії I-НО №236440 від 03.08.2001 року матірю [PERSON] зазначена [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії I-НО №310614 від 10.01.2003 року матірю [PERSON] зазначена [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.6). З акту соціального інспектування №601/1 від 08.10.2014 року вбачається, що житлове приміщення батька дітей позивач по справі знаходиться в доброму стані, мати дітей мешкає за іншою адресою, окремо від дітей (а.с.8-9). Відповідно до вимог ст.ст. 151,153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб, обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Згідно зі ст.157 СК України, той із батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст.5 Хартії прав сім'ї, представленої Апостольським Престолом 22.10.1983р., оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід'ємне право виховувати їх, отже, їх слід вважати первинними і головними вихователями власних дітей. Згідно з п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Згідно з вимогами ст.159 СК України суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця їх проживання і т.д.), місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до довідки №1/103707 від 17.10.2014 року [PERSON] працює слюсарем-ремонтником в ПАТ «ММК ім. Ілліча» та отримав заробіток в період з квітня 2014 року по вересень 2014 року в розмірі 20 391,47 грн.(а.с.10). У звязку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із батьком [PERSON]. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей і відповідачки, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідачка повинна надавати допомогу позивачу на утримання дітей в розмірі ? частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей є законними, обґрунтованими, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved