Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 16.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого Відповідач позичив у Позивача кошти в сумі 10000 (Десять тисяч) доларів США. Вищевказану суму коштів Відповідач зобов'язувався повернути згідно графіку, що наведений у договорі позики, а саме: 5000,00 доларів США - до 20.12.2013 року; 5000,00 доларів США - до 27.12.2013 року. Вказав, що станом на 11.01.2016 року Відповідач не повернув позичені кошти взагалі, у звязку з чим виникла необхідність звернення до суду для стягнення боргу. Зазначив, що основний борг Відповідача у гривневому еквіваленті становить 235026 грн. 97 коп., сума нарахованих 3 процентів річних становить 14458,99 грн. Тому просив стягнути з [PERSON] суму позики та нараховані три проценти річних від простроченої суми позики, що становить 249485,96 грн. 96 коп., судові витрати покласти на Відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. У 2012 році позивач дав йому 10 тисяч доларів США для розрахунку за належний йому товар у [PERSON]. На території [PERSON] у нього було викрадено особисті речі, а також вказані 10 тисяч доларів США. В [PERSON] було заведено кримінальну справу, однак позивач просив його, щоб він вказав, що всі викрадені гроші належали йому, бо не хотів мати справу з польською поліцією. Також позивач запевнив його про вирішення питання цього боргу. Деякий час позивач нічого не говорив про цей борг, однак в подальшому заставив його під психологічним та фізичним тиском підписати договір позики. Визнав, що ним був підписаний договір позики, наявний в матеріалах справи. Також пояснив, що позивач хотів оформити на нього кредит у розмірі 100\~000 гривень для повернення цього боргу, однак це не вдалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії договору позики від 16.12.2013 року вбачається, що [PERSON] передає [PERSON] кошти у сумі 10000 доларів США, а [PERSON] зобовязується повернути [PERSON] вищевказану суму згідно наступного графіку: 5000,00 доларів США до 20.12.2013 року; 5000,00 доларів США до 27.12.2013 року. З довідки, виданої районною прокуратурою Томашова Любельського, вбачається, що у [PERSON] 03.06.2012 року було викрадено на території [PERSON] кошти в сумі 10600 доларів США. До даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] передав [PERSON] кошти у сумі 10000 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] вищевказану суму згідно наступного графіку: 5000,00 доларів США до 20.12.2013 року; 5000,00 доларів США до 27.12.2013 року, що стверджується копією договору позики від 16.12.2013 року, а також визнано відповідачем у судовому засіданні. Суд бере до уваги пояснення відповідача про викрадення у нього на території [PERSON] у 2012 році грошових коштів у розмірі 10000 доларів США, однак вказана обставина не спростовує факт підписання відповідачем договору позики. Окрім цього, суд не бере до уваги пояснення відповідача щодо підписання договору позики під впливом психологічного та фізичного тиску, оскільки вказана обставина не підтверджується належними та допустимими доказами. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості, відповідач порушує зобов'язання за даним договором позики. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Станом на 11 січня 2016 року курс долара США становив 23,502697 гривень, що вбачається із даних, викладених на офіційному інтернет-представництві Національного банку України http://www.bank.gov.ua. На підставі вищевикладеного позивачем була нарахована заборгованість, яка, як вбачається із позовної заяви, розрахована наступним чином. Для розрахунку суми боргу згідно договору позики у гривневому еквіваленті застосовується наступна формула: А X В = С, де А - вартість 1 долара США згідно даних НБУ, В - сума позики згідно договору позики в доларах США, С - сума отримана в результаті множення вартості 1 долара США згідно даних НБУ та суми позики, згідно договору позики. Таким чином, 23,502697 X 10000,00 = 235026,97. Отже, основний борг Відповідача у гривневому еквіваленті становить 235026 (Двісті тридцять п'ять тисяч двадцять шість) грн. 97 коп. Зважаючи на те, що згідно графіку, який наведений у договорі позики Відповідач зобовязаний повернути 5000,00 доларів США до 20.12.2013 року (перша половина) та ще 5000,00 доларів США до 27.12.2013 року (друга половина), санкції передбачені ч.2. ст. 625 ЦК України розраховуються з 21.12.2013 року та 28.12.2013 року відповідно. Станом на 11.01.2016 року кількість днів прострочення повернення позики складає щодо першої половини - 752 дні, а щодо другої половини - 745 днів відповідно. Розрахунок 3 (трьох) процентів річних здійснюється за наступною формулою: ((А X В): С) X Д , де А - сума простроченого боргу (у гривнях згідно курсу НБУ) В - 3% річних С - кількість днів у році Д - кількість днів, протягом яких не повернуто кошти згідно договору позики. Отже, 3% річних щодо першої половини неповернутої позики складають - ((117513,49 X 0,03) : 365) х 752 = 7263,30 грн.; 3% річних щодо другої половини неповернутої позики складають - ((117513,49 х 0,03) : 365) х 745 = 7195,69 грн. Сума нарахованих трьох процентів річних становить 14458,99 грн. Сума основного боргу та 3 відсотків річних становить 249485 (Двісті сорок девять тисяч чотириста вісімдесят пять) грн. 96 коп. Також згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 2494,86 грн. судового збору, сплаченого позивачем. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved