Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач Закарпатська обласна кредитна спілки «Бескид» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON], про стягнення боргу за договором кредиту. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.02.2015 року між ЗОКС «Бескид» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 75-15 від 13.02.2015 року, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі на загальну суму 620,00 гривень із розрахунку 120 % річних від суми залишку кредиту строком на 1 (один) місяць до 13 березня 2015 року. Зазначає, що відповідач за вказаними договорами належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, та за період з 13.02.2015 року по 12.03.2018 року сплатив всього суму 65,00 грн., з них 63,19 грн. погашення процентів, 1.81 грн. погашення тіл кредиту. Станом на 12.03.2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 2\~837,58 грн., яка складається з наступного 618,19 грн. заборгованість за кредитом, 2\~219,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» заборгованість за договором кредиту у розмірі 2 837,58 грн. та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. судового збору. За ухвалою від 30.03.2018 року судом було прийняте рішення розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано строк на надання письмових заяв сторонам. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому враховуючи ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2015 року між ЗОКС «Бескид» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 75-15 від 13.02.2015 року, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі на загальну суму 620,00 гривень із розрахунку 120 % річних від суми залишку кредиту строком на 1 (один) місяць до 13 березня 2015 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Факт отримання кредиту підтверджується видатковим касовим ордером № 318 від 13.02.2015 року, копію якого додано до матеріалів справи. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідач за вказаними договорами належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, станом на 12.03.2018 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 2 837,58 грн., з якої: 618,19 грн. - заборгованість за кредитом; 2 219,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Судом також встановлено, що відповідачу було надіслано досудову вимогу № 5 від 01.03.2018 року та лист-претензію позичальнику № 77 від 28 липня 2015 року, однак такі відповідачем були проігноровані. Згідно зі ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно з ч. 2\~ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 2 837,58 грн. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. судового збору.

Outcome: approved