Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , площею 60,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 786,90 кв.м, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» 17.02.1999 року, реєстраційний № 039/99. Позов мотивовано тим, що 17.02.1999 року він та відповідач уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким він купив, а відповідач продала вищезазначений житловий будинок. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» цей договір зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», згідно з протоколом відкритих біржових торгів № 039/99 від 17.02.1999 року. Відповідно до реєстраційного напису на документі про право особистої власності Кіровоградського ООБТІ від 17.02.1999 року, договір було зареєстровано Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації за № 6009/17. Згідно п.5 договору розрахунок за придбаний будинок ним проведено у сумі 35 114 грн. до підписання цього договору. В свою чергу відповідач виконала свої зобов`язання та передала йому придбаний будинок, згідно п.7 договору. З моменту передачі будинку він мешкає у ньому разом з сім`єю. У квітні 2019 року, травні 2020 року він звертався до нотаріальної контори за консультацією з приводу оформлення документів для продажу належного йому будинку, однак після вивчення документів йому було роз`яснено, що договір відчуження будинку не може бути посвідчений нотаріально, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.02.1999 року, відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України (аналогічну редакцію мала ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року), підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, а вказаний вище договір, зареєстрований на товарній біржі та не є правовстановлюючим документом, а тому він змушений звернутися в суд з даним позовом і просить його задовольнити, оскільки не може в повному обсязі реалізувати свої права власника. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надав суду заяви про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відповідач також надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не сповістив. У зв`язку з повним визнанням позову відповідачем, суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 17.02.1999 року [PERSON] , як покупець, уклав з [PERSON] - продавцем договір купівлі-продажу на Кіровоградській біржі нерухомості жилого будинку, предметом якого є те, що продавець продав, а покупець купив житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , площею 60,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 786,90 кв.м, і складається з: житлового будинку (літера «АА1А2а1пр»), літньої кухні (літера «Б»), гаражу (літера «Б1»), сараїв (літера «бб1В»), погребу (літера «Вв1»), сараїв (літера «ГД»), вбиральні (літера «Е»), свердловини (літера «С»), зливної ями (літера «ЖЗ»), огородження (літера «N»), замощення (літера «І»), Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 5 договору продаж відчужуваного житлового будинку вчинено за 35 114 гривень, які продавець одержала від покупця повністю до підписання цього договору, тобто сторони діяли добросовісно, виконали зобов`язання за даною угодою: продавець передав у власність покупцеві належний йому будинок і отримав кошти, а покупець сплатив кошти й отримав придбане майно. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. Покупець набув права власності на житловий будинок з моменту укладення цього договору і реєстрації його на біржі. Вказаний договір зареєстровано 17.02.1999 року на біржі в журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за № 039/99. Покупець зареєстрував своє право власності в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 17.02.1999 року за № 5069/17. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Вказане кореспондується і вимогами статей 224-225 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення даного договору. Зокрема, передача квартири продавцем у власність, прийняття її покупцем, сплата вартості, оформлення договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved