Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах [PERSON] 29 червня 2016 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про звільнення її від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], який знаходиться на стаціонарному лікуванні в ПОКПЛ імені [PERSON] та встановлення над [PERSON] опіки, призначивши над ним опікуном [PERSON] обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф. Мальцева в особі головного лікаря. В обґрунтування позову вказувала, що до Кременчуцької місцевої прокуратури звернулась виконуюча обов'язки головного лікаря [PERSON] обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] щодо неналежного виконання опікуном недієздатного [PERSON] матірю [PERSON] покладених на неї обов'язків. Під час опрацювання зазначеної інформації Кременчуцькою місцевою прокуратурою встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10.08.2006 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Рішенням виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 28 листопада 2007 року №92 над недієздатним [PERSON] призначено опікуна [PERSON], [INFO]. З 19 вересня 2012 року та по даний час [PERSON] перебуває на лікуванні в [PERSON] обласній клінічній психіатричній лікарні їм. [PERSON], є інвалідом II групи безтерміново, у зв'язку з психічним захворюванням. З інформації лікарні відомо, що внаслідок психічної хвороби, анамнезу життя, психічного стану, неодноразового стаціонарного лікування в ПОКПЛ з 1998 року, [PERSON] самостійно забезпечити свої життєві потреби не може, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. За своїм психічним станом може бути виписаний додому, але його опікун (мати) [PERSON] до лікарні не приїздить, на листи не відповідає, контакт з нею відсутній. В порушення норм статей 55,67 Цивільного кодексу України, п.4.9. Наказу Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України за №34/166/131/88 від 26.05.1999 «Про затвердження Правил опіки та піклування» опікун недієздатного [PERSON] не виконує свої опікунські обов'язки, протягом трьох років не відвідує підопічного, не цікавиться його станом здоров'я, не приймає участі у вирішенні соціально-побутових питань, державну соціальну допомогу по інвалідності сина витрачає на власні потреби, нехтуючи його потребами. Крім цього, не виконання відповідачем [PERSON] обов'язків опікуна по відношенню до свого сина [PERSON] підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 19 лютого 2014 року, проведеного соціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації. З 19 вересня 2012 року і по даний час [PERSON] перебуває на лікуванні в [PERSON] обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева, з 2013 року [PERSON] обласна клінічна психіатрична лікарня неодноразово зверталась до органів опіки та піклування Кременчуцького району та до Управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації за допомогою у вирішенні питання про позбавлення опікуна [PERSON] опікунських прав та обов'язків у зв'язку з неналежним їх виконанням, але до цього часу опікун продовжує ухилятись від виконання опікунських обов'язків, а органами опіки та піклування не вжито відповідних заходів щодо захисту прав недієздатного. Враховуючи, що [PERSON] у судовому порядку визнано недієздатним, на даний час він перебуває у закладі охорони здоров'я [PERSON] обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева, тому вважає за доцільне звільнити від повноважень опікуна [PERSON] стосовно її недієздатного сина [PERSON], оскільки він самостійно неспроможний захищати свої права через недієздатність, а орган опіки та піклування, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють його захист і встановити над ним опіку та призначити опікуном зазначений заклад охорони здоров'я в особі головного лікаря. Представник позивача по довіреності прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать розписки на а.с.74,75, своїх пояснень чи заперечень до суду не подала. Представники третьої особи органу опіки та піклування Білецьківської сільської ради Кременчуцького району по довіреності [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, надали свій висновок про необхідність звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON], який знаходиться на стаціонарному лікуванні в ПОКПЛ імені [PERSON] та встановлення над ним опіки, призначивши над ним опікуном [PERSON] обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф. Мальцева в особі головного лікаря. Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації по довіреності [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник третьої особи [PERSON] обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева в судове засідання не зявився, від представника по довіреності [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти призначення опікуном на недієздатним [PERSON] [PERSON] обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф. Мальцева в особі головного лікаря [PERSON] (а.с.57). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10.08.2006 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 28 листопада 2007 року №92 призначено опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], його матір [PERSON] (а.с.12). [PERSON] з 19 вересня 2012 року по даний час перебуває на лікуванні в [PERSON] обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева. Згідно виписки з історії хвороби №3095, етапного епікризу та витягу із [PERSON] огляду СЕК. №0114207 серії 7-66 КА Сухоручко [PERSON], [INFO] є інвалідом II групи безтерміново, захворювання з дитинства (а.с.8,9,10,13). Згідно заяви виконуючої обов'язки головного лікаря [PERSON] обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] вбачається, що внаслідок психічної хвороби, анамнезу життя, психічного стану, неодноразового стаціонарного лікування в ПОКПЛ з 1998 року, [PERSON] самостійно забезпечити свої життєві потреби не може, потребує постійного стороннього догляду. За своїм психічним станом може бути виписаний додому, але його мати своїх опікунських обовязків не виконує. Протягом близько 3-х років не відвідує сина, призначену пенсію витрачає не за потребами хворого, на неодноразові звернення листами від лікуючого лікаря з проханням приїхати до сина, не реагує. Не маючи допомоги та неналежного догляду з боку опікуна, хворий [PERSON]терміново та не відкладно потребує зміни та поповнення одягу, додаткового харчування та ліків (а.с.7). Згідно довідок атестату управління з нарахування та виплати пенсій Головного управління пенсійного фонду в Полтавській області №138 від 24 грудня 2007 року, рішення УПСЗН про призначенння допомоги інвалідам від 03 листопада 2015 року [PERSON] отримувала соціальну державну допомогу на підопічного [PERSON] (а.с. 26-36). Не виконання опікуном [PERSON] своїх обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON] підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 19.02.2014, проведених соціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації (а.с.16,17,19,20). [PERSON] згідно довідки про склад сімї зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.25). На письмові прохання лікуючих лікарів [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] готується до виписки та [PERSON] може приїхати за сином в найближчий час відповідач [PERSON] не реагує (а.с.37,38). 29 листопада 2013 року заступник головного лікаря [PERSON] обласної клінічної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Білецьківської сільської ради Кременчуцького району з проханням допомогти у вирішенні питання про виконання своїх опікунських обовязків з боку [PERSON] і направити її до лікарні на бесіду до лікуючого лікаря для вирішення питання про виписку її сина, оскільки його мати не виконує своїх опікунських обовязків, не відвідує сина, на неодноразові листи від лікуючого лікаря з проханням приїхати на бесіду для вирішення питання про виписку [PERSON] не зявляється, мобільний телефон не відповідає, контакт з нею відсутній (а.с.39). Відповідач [PERSON] 30 квітня 2014 року подала письмову заяву начальнику УПСЗН, що вона від опікунства не відмовляється, а сина з лікарні забере тоді, коли вилікують, бо він на її думку дуже буйний та потребує лікування (а.с.21). Згідно статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 66 Цивільного кодексу України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Згідно ч.3 статті 75 Цивільного кодексу України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. Статтею 67 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до п.4.9. Наказу Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України за № 34/166/131/88 від 26.05.1999 «Про затвердження Правил опіки та піклування» суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних. Пунктом 4.14 вищезазначених Правил передбачено, що контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням). Відповідно до п.5.2. Правил, органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов'язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків. Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, а тому з підстав статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved