Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 20.02.2014 року між ним та відповідачем-Чернівецькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест» укладено трудовий договір. З часу укладення трудового договору і до роботодавець грубо порушував вимоги\~ трудового законодавства, що призвело до недоплати заробітної плати та не до рахування\~ заробітної плати за роботу у надурочний час, вихідні і святкові дні та за роботу у нічний час. 14.05.2014 року Позивач подав заяву про звільнення, однак з часу подання заяви про звільнення і до моменту подання позовної заяви позивачу не видали трудову книжку. В звязку з цим у позивача погіршився стан здоров'я, появилась дратівливість, безсоння, погіршились відносини з сім'єю та родичами. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача-Чернівецької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест» недоплачену та не донараховану заробітну плату у надурочний час, святкові і неробочі дні та нічний час у розмірі 12131, 10 грн. та компенсацію за нанесену моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Позивачем також поданий розрахунок суми позову. 16.02.2015 року позивачем та представником позивача була подана Заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача недоплачену та не донараховану заробітну плату за роботу у надурочний час, святкові і неробочі дні та нічний час в сумі 41056, 00 грн., компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. та витрати повязані з отриманням правової допомоги в розмірі 2000,00 грн. 08.05.2015 року позивачем та представником позивача була подана Заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача недоплачену та не донараховану заробітну плату за роботу у надурочний час, святкові і неробочі дні та нічний час в сумі 51556, 00 грн., компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн. та витрати повязані з отриманням правової допомоги в розмірі 3000,00 грн. 25.06.2015 року позивачем та представником позивача була подана Заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача не донараховану заборгованість із заробітної плати за роботу в надурочний час, вихідні і святкові дні у нічний час, компенсація за невикористану відпустку в розмірі 3615,80 грн., середньомісячний заробіток по день фактичного розрахунку в розмірі 47421, 12 грн., моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн., та за витрати повязані з отриманням правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. 14.09.2015 року позивачем та представником позивача була подана Заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача не доплачену та не донараховану заборгованість із заробітної плати за роботу у надурочний час, святкові і неробочі дні та у нічний час у розмірі 72897,72 грн., компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн., та за витрати повязані з отриманням правової допомоги в розмірі 8000,00 грн. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача заперечила проти позову [PERSON] і вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, про що також подала письмові заперечення та Розрахунок зарплати [PERSON] в розмірі 1692,44 грн. до видачі. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові та речові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON]\~ підлягають до часткового задоволення у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 20.02.2014 на підставі Наказу № 12- К/Фр від 20.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено трудовий договір (контракт), згідно якого позивача було прийнято на роботу на посаду охоронника. Згідно Заяви про звільнення за власним бажанням від 14.05.2014 року поданої позивачем, відповідачем було видано Наказ № 32-К від 14.05.2014 року про звільнення позивача з посади охоронника Б-відділу охорони та безпеки. За змістом\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до п. 4.1\~Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі\~ трудової\~ книжки\~ з\~ вини\~ власника\~ або уповноваженого ним\~\~ органу\~\~ працівникові\~\~ сплачується\~ середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як встановлено у судовому засіданні, 14.05.2014 року позивач подав Заяву про звільнення за власним бажанням, після чого з місця роботи пішов. За отриманням виплати нарахованої та невиплаченої заробітної плати, трудової книжки та довідки про розмір заробітної плати не з'явився, відповідної вимоги до відповідача не направляв. 14.05.2014 р. відповідач надіслав позивачу [PERSON] про необхідність отримання трудової книжки або дачі згоди на її відправлення поштою від 14.05.2014 року Вих. № 86. Відповіді на [PERSON] позивач не надіслав. Згідно ТТН № 86692398 від 22.05.2014 року та Транспортної декларації від 22.05.2014 року відповідачем було надіслано трудову книжку та довідку про розмір заробітної плати позивача через підприємство-перевізника «Автолюкс» на Івано-Франківське відділення Чернівецької філії відповідача. Згідно свідчень Директора з розвитку Івано-Франківського регіону ЧФ ТОВ «Венбест» [PERSON], останній повідомив телефонним дзвінком позивача про необхідність з'явитися в офіс Івано-Франківського відділення Чернівецької філії відповідача для отримання трудової книжки та довідки про розмір заробітної плати. 26.05.2014 року в офісі Івано-Франківського відділення Чернівецької філії відповідача позивачем було отримано трудову книжку та довідку про розмір заробітної плати, про що був складений Акт про отримання трудової книжки та довідки про розмір заробітної плати від 26.05.2014 р. Позивач відмовився підписувати даний акт, про що Директор з розвитку Івано-Франківського регіону ЧФ ТОВ «Венбест» [PERSON] зробив відповідний запис у Акті. Отримання 26.05.2014 року позивачем трудової книжки та довідки про розмір заробітної плати підтвердив [PERSON], який 26.05.2014 року був присутній у офісі Івано-Франківського відділення Чернівецької філії відповідача. \~\~\~\~ Позивач не зміг навести заперечення факту відвідування офісу Івано-Франківського представництва ЧФ відповідача та отримання ним довідки про розмір заробітної плати. Отримані дані з довідки про розмір заробітної плати позивач використав для обґрунтування розмірів вимог, заявлених ним в позові з первісними розмірами вимог. Після отримання трудової книжки та довідки про розмір заробітної плати, позивач використав свою трудову книжку в серпні 2014 року для працевлаштування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФРАНКО-ТРЕЙД», однак не був прийнятий на роботу, оскільки не пройшов випробувальний термін. Використання позивачем в момент працевлаштування своєї трудової книжки засвідчила в судовому засідання офіс-менеджер Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАНКО-ТРЕЙД» [PERSON], яка також надала суду копії трудової книжки позивача на підтвердження своїх слів. Згідно ч. 1 ст. 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Згідно п. 3.2. трудового договору позивача від 20 лютого 2014 року визначено особливість режиму робочого часу: змінний графік чергувань. Чергування здійснюється на протязі доби. Згідно ст. 61 КЗпП України, на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Outcome: partial