Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2016 року о 22:40 год., [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] на автодорозі сполученням Луцьк-Рованці Луцького району Волинської області скоїв дорожньо-транспортну пригоду та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.10.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. Постановою Луцького міськрайонного суду від 06.04.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодження автомобіля [PERSON] [PERSON] звернулась до СК із заявою про відшкодування вартості завданої матеріальної шкоди в розмірі 14 490 грн. 00 коп. та 16.05.2016 року виплачено потерпілій особі страхове відшкодування. Сам [PERSON] самовільно залишив місце ДТП, а тому позивач просить суд стягнути з нього 14 790 грн. 00 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Вимоги про відшкодування страхової виплати в порядку регресу ґрунтуються на тому, що 04.04.2016 року о 22:40 год., [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] на автодорозі сполученням Луцьк-Рованці Луцького району Волинської області скоїв дорожньо-транспортну пригоду та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.10.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. Відповідно постанови Луцького міськрайонного суду від 06 квітня 2016 року винуватцем даної пригоди є [PERSON], який визнаний судом винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП України. Між ПАТ СГ та [PERSON] було укладеного поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER], де одержувачем страхового відшкодування зазначено [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] звернулась в страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховим випадком та 16.05.2016 року потерпілій виплачено страхове відшкодування в розмірі 14 490 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 1191 ч.1 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 38 п.38.1.1 п.п. «в» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у разі, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, страховий випадок ніким не оспорюється, позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial