Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач зазначила, що між нею та відповідачем 21 вересня 2002 року укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає, працює неофіційно, має мінливий дохід. Позивачка на даний момент офіційно не працює, а тому не має змоги самостійно утримувати дитину. Аліменти відповідач нікому не сплачує. Відповідач фактично ухиляється від виконання батьківських обовязків, в звязку з чим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторонами 21 вересня 2002 року укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про одруження та народження дитини (а.с. 5). На даний час відповідач сумісне життя припинив, допомоги на утримання дитини не надає, дитини перебуває на утриманні позивачки, що не оспорювалося відповідачем. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved