Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ним та відповідачкою був укладено шлюб 15 липня 1987 року у Палаці урочистих подій м.Львів, актовий запис №2032. У шлюбі народилась донька Анна [INFO]. Подружні відносини між подружжям не склалось, відносини з роками погіршувались, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала,\~пояснила, що з відповідачем не підтримує подружніх відносин, а тому не заперечує щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з таких підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 15 липня 1987 року у Палаці урочистих подій м.Львів, актовий запис №2032, що стверджується свідоцтвом про одруження від 15.01.1988 року серії ІІ-АБ №748298. У шлюбі народилась донька Анна [INFO]. Згідно з ч. 2\~ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що між сторонами склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись не бажають. Враховуючи, що подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачкою слід розірвати.

Outcome: approved