Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач Департамент патрульної поліції Національної поліції України 19.09.2017 року звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 18.11.2016р. року Франківським районним судом м. Львова винесено постанову, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] 10.10.2016 року о 01:45 год., керуючи автомобілем Toyota Prius, номерний знак [NUMBER], у м. Львові по вул. Городоцькій, 300, рухаючись на нерегульованому перехресті зі сторони вул. Городоцька, при повороті ліворуч на вул. Збиральну, не дав перевагу у русі автомобілю Volkswagen, номерний знак [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, завдавши автомобілям механічні пошкодження, чим порушив п.16.6 ПДР України. Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Розмір матеріального збитку згідно до висновку експерта становить 427 306,61 грн. Просить суд стягнути на свою користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 427 306,61 грн. , судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Яцюк \~Н.М. усудовому засіданні підтримав позовні вимоги та додав , що відповідач [PERSON] знаходиться на службі в поліції з 10 червня 2016 року по теперішній час, договір про повну матеріальну відповідальність з ним не укладався, автомобіль Toyota Prius, номерний знак [NUMBER] за відповідачем не був закріплений. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що він є інспектор поліції, дійсно скоїв ДТП, сплатив штраф, підстави для відшкодування шкоди позивачу відсутні, так як службовий автомобіль не був за ним закріплений та він не несе матеріальної відповідальності. Просив у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що відповідач не несе повну матеріальну відповідальність, автомобіль не був йому підзвітним, договір з УПП про повну матеріальну відповідальність не укладав. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Судом встановлено, що позивачу належить автомобіль Toyota Prius, номерний знак [NUMBER]. Відповідач знаходиться у трудових відносинах з відповідачем , працюючи на посаді інспектора поліції з 10 червня 2016 року . Постановою Франківського районного суду м.Львова [PERSON], який керував автомобілем Toyota Prius, номерний знак [NUMBER], визнано винним за ст.124 КУпАП у скоєнні правопорушення під час ДТП, що мала місце 10.10.2016 року о 01:45 год у м. Львові по вул. Городоцькій, 300, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 344 грн. За ст. ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому зазначена вище Постанова суду є тою обставиною, яка не потребує доказування та свідчить про те, що позивачу заподіяна шкода саме винними діями відповідача [PERSON]. Як вбачається з Висновку експертного дослідження Львівського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного Центру від 3.04.2017р. за №9/19 мінімальна вартість відновлюваного ремонту спеціалізованого автомобіля Toyota Prius, номерний знак141022, становить 427 306,61 грн. Згідно ст. 130КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.Тому суд вважає, що відповідач повинен нести матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну з його вини. Матеріальна відповідальність працівників у повному розмірі шкоди, заподіяної з їхньої вини підприємству, настає у випадках, передбачених статтею 134 КЗпП, коли: -між працівником і підприємством укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або з іншою метою; -майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовим дорученням або іншими разовими документами; -шкоди завдано діями працівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; -шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; -шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), зокрема під час їх вироблення, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством працівникові в користування; -відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству під час виконання трудових обов'язків; -шкоди завдано не під час виконання трудових обов'язків; -посадова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; - керівник підприємства будь-якої форми власності винний у невчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємств. Суд не може погодитися і з вимогою позивача про повну матеріальну відповідальність відповідача перед позивачем, оскільки не був укладений договір про повну матеріальну відповідальність між позивачем та відповідачем, та відповідно до ст..135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Так як в Переліку посад і робіт, що заміщуються або виконуються робітниками, з якими підприємство, установою, організацією можуть укаладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабеспечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу, (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва (затверджений постановою Держкомпарці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977р. №447/24) не зазначена посада, яку займає відповідач, і тому відповідач не може нести повну матеріальну відповідальність за спричинену ним шкоду. Також суд враховує, що суду не надано доказів, що відповідачу 10.10.2016 р. був наданий автомобіль Toyota Prius, номерний знак141022, під звіт за разовим дорученням. Згідно ст. 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно довідки, наданої позивачем, середньомісячна завробітна плата позивача складає 8863, 29грн. Тому суд задовольняє позов в цій частині. Питання стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial