Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач зазначила, що між нею та відповідачем 13 вересня 2018 року було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач офіційно працевлаштований, однак ухиляється від надання їй коштів на її утримання, в зв`язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь кошти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а також витрати на правову допомогу (а.с. 1-2). В судове засідання позивач не з`явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Факт проживання малолітньої дитини з позивачем підтверджено довідкою виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №1485 від 18 квітня 2019 року (а.с.6). На даний час відповідач допомоги на утримання дитини та на утримання позивача не надає, дитина перебуває на утриманні позивача. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплату судового збору слід покласти на відповідача. Згідно з\~ч.3\~ ст.133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п.2 ч.2\~ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно укладеної угоди №1080 від 17 лютого 2020 позивача з адвокатом Коваленко В.В., та акту виконаних робіт, адвокатом було надана консультація, підготовлені документи та підготовлена позовна заява і за квитанцією №1080 від 18 лютого 2020 року було сплачено 2\~000,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу у розмірі 2\~000,00 грн.

Outcome: approved