Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Сторожинецької районної державної адміністрації, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Зазначає, що [INFO] народила сина [PERSON] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] від 27.10.2012 року №00011269930 батько дитини записаний відповідно до ч. І ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, що підтверджується рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.02.2013 року у справі за позовом Сторожинецької РДА, яка діяла в інтересах [PERSON] до позивача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У зв`язку з важким матеріальним становищем сім`ї позивача та відсутності засобів до існування, збігу несприятливих обставин [PERSON] вимушена була тимчасово влаштувати свого сина [PERSON] 09.06.2012 року до притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації. Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.02.2013 року у справі за позовом Сторожинецької РДА, яка діяла в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягнуто аліменти на користь [PERSON] [INFO] по 200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягнення яких розпочато з 18.12.2012 року (справа №2-1304/12). Рішення набрало законної сили 16.02.2013 року. Надалі у позивача народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. У зв`язку з відсутністю житла та з складними життєвими обставинами, та у зв`язку з постійною відсутністю коштів позивач зі своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] неодноразово перебувала у Чернівецькому обласному центрі соціально-психологічної допомоги, а саме з 21.06.2012 р. по 19.09.2012р„ з 06.02.2019 р. по 06.05.2019р., з 14.06.2019р. по 04.09.2019р., з 05.11.2019 р. по 18.11.2019р., що підтверджується характеристикою виданою 15.07.2020р. за №38/01-27. Для забезпечення себе та дітей житлом позивач вимушена орендувати житло за яке вимушена сплачувати орендну плату. [PERSON] орендується житло за адресою [ADDRESS] . Факт оренди житла підтверджується договором оренди житлового приміщення від 10.11.2019 року. Розмір орендної плати становить 3000,00 грн. за місяць та комунальні послуги. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 18.12.2012 року по 31.07.2020 року у сумі 38027,50 грн. виникла у зв`язку з обставинами, що мають істотне значення. Такими обставинами є наявність у позивача чотирьох дітей за якими вона самостійно здійснює догляд, яких самостійно утримує та витрачає абсолютно усі наявні у неї кошти, та починаючи з 11.11.2013 року (народження другої дитини) неможливість займатися трудовою діяльністю, а отже і заробляти кошти, які б можна було спрямувати на сплату аліментів. У зв`язку із вищезазначеним позивач просила суд звільнити її від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] , 11.12.2008 року за період з 18.12.2012 року по 31.07.2020 року в розмірі 38027,50 грн. у виконавчому провадженні №37896422, нарахованої за виконавчим листом Сторожинецького районного суду Чернівецької області, виданим 20.02.2013року по справі №2-1304. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду лист в якому просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивач [INFO] народила сина [PERSON] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] від 27.10.2012 року №00011269930 батько дитини записаний відповідно до ч. І ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, що підтверджується рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.02.2013 року у справі за позовом Сторожинецької РДА, яка діяла в інтересах [PERSON] до позивача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У зв`язку з важким матеріальним становищем сім`ї позивача та відсутності засобів до існування, збігу несприятливих обставин [PERSON] вимушена була тимчасово влаштувати свого сина [PERSON] 09.06.2012 року до притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації. Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.02.2013 року у справі за позовом Сторожинецької РДА, яка діяла в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягнуто аліменти на користь [PERSON] [INFO] по 200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягнення яких розпочато з 18.12.2012 року (справа №2-1304/12). Рішення набрало законної сили 16.02.2013 року. (а.с. 7-8) Надалі у позивача народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. (а.с. 9-10) У зв`язку з відсутністю житла та з складними життєвими обставинами, та у зв`язку з постійною відсутністю коштів позивач зі своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] неодноразово перебувала у Чернівецькому обласному центрі соціально-психологічної допомоги, а саме з 21.06.2012 р. по 19.09.2012р„ з 06.02.2019 р. по 06.05.2019р., з 14.06.2019р. по 04.09.2019р., з 05.11.2019 р. по 18.11.2019р., що підтверджується характеристикою виданою 15.07.2020р. за №38/01-27. (а.с. 14) Для забезпечення себе та дітей житлом позивач вимушена орендувати житло за яке вимушена сплачувати орендну плату. [PERSON] орендується житло за адресою [ADDRESS] . Факт оренди житла підтверджується договором оренди житлового приміщення від 10.11.2019 року (а.с. 15). Розмір орендної плати становить 3000,00 грн. за місяць та комунальні послуги. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 18.12.2012 року по 31.07.2020 року у сумі 38027,50 грн., що підтверджується розрахунком від 03.08.2020 року №АСВП:37896422/10 (а.с. 21) виникла у зв`язку з обставинами, що мають істотне значення. Такими обставинами є наявність у позивача чотирьох дітей за якими вона самостійно здійснює догляд, яких самостійно утримує та витрачає абсолютно усі наявні у неї кошти, та починаючи з 11.11.2013 року (народження другої дитини) неможливість займатися трудовою діяльністю, а отже і заробляти кошти, які б можна було спрямувати на сплату аліментів. Із довідок про отримання [PERSON] допомоги при народженні дітей, державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2013 року по 31.08.2020 року (а.с. 76-77, 82-101) вбачається, що позивач мала змогу здійснювати аліментні зобов`язання, оскільки отримувала достатню кількість коштів для забезпечення достатнього рівня життя дітей, які проживають разом із нею та сплачувати аліменти [PERSON] .. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). При цьому такі обставини повинні мати місце саме на час виникнення такої заборгованості. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 307/1186/17). Таким чином, обставини на які вказувала позивач, не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України. Положення ч. 2 ст. 197 СК України не є нормою матеріального права, яка дає право на звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами в цій справі, адже заборгованість, яка має місце, не виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення. Вона виникла внаслідок ухилення позивачем від сплати аліментів. Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав звільнення її від сплати заборгованості за аліментами, що утворилась станом на 03.08.2020 року не надано. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведені підстави для звільнення її від сплати заборгованості по аліментам та задоволення позовних вимог, перш за все, не відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. У разі відмови в позові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed