Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся 23.11.2015 року в суд з цим позовом з вимогою встановити факт, що він, [PERSON], та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2005 р., тобто протягом десяти років, визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом, змінити черговість спадкування, надавши йому, [PERSON], право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги [PERSON] та визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Підставою цьому вказував те, що з [PERSON], яка померла [INFO] у нього склалися тісні дружні стосунки з 1999 року. Після її смерті залишилося спадкове майно у виглядіквартири № 1 загальною площею 79,5 кв.м, житловою 30,2 кв.м, сарай літ. «3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належала померлій на праві приватної власності на підставі договору дарування від 08.07.2014 р. Однак за станом здоров'я [PERSON] не встигла її оформити належним чином. З 2005 року [PERSON] стала втрачати зір, на її пропозицію він переїхав до неї з метою надання їй до\-помоги як особі яка хворіє і потребує сторонньої допомоги, і вони стали проживати однією сім'єю з серпня 2005 р. до дня її смерті. Випискою із медичної карти амбулаторного хворого Котовської міської лікарні від 30.05.2015 року підтверджується факт втрати спадкодавицею в 2007 р. повністю зору на лівому оці, та на правому на 0,8 - глаукома очей. Тому спадкодавець з 2005 року потребував стороннього догляду у зв'язку з тяжкою хворобою, а саме: допомоги яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщен\-ня, приготування їжі, пральня білизни, ремонт квартири.А також надання їй нематеріальних послуг - спілкування, поради, прогулянки, доставляння до медичних установ. Матеріальне забезпечення спадкодавця. Спадкодавець протягом тривалого часу знаходився в безпородному стані, так як неспроможна була самостійно забезпечувати свої потреби викликані похилим віком, а та\-кож тяжкою хворобою у зв'язку з відсутності зору. 15.03.2015 р. спадкодавець захворіла - діагноз сечокамінна хвороба /МКБ/ камені сечопровідника і сечового пузиря - оперована Ударно-хвильовою Літотрипсією. Все це підтверджує факт його проживання однією сім'єю з [PERSON] понад п'ять років до часу відкриття спадщини після її смерті, та визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом, що дає право на зміну черговості одержання права на спадкування на підставі ч.2 ст. 1259 ЦК України. 15 жовтня 2015 р. він звернувся в установленому законом порядку до приватного но\-таріуса Котовського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийня\-ття спадщини - квартири у м. Котовську Одеської області, нотаріус письмом № 70/01-16 від 05.11.2015 р. повідомив наступне: якщо він проживає з померлою однією сім'єю більше п'яти років, то має право звернутися до суду з питанням підтвердження цього факту та визнання його спадкоємцем четвертої черги, а також в судовому порядку поставити питан\-ня про зміну черговості одержання права на спадкування згідно зі ст. 1259 ЦК України. У зв'язку з тим, що договір дарування від 08.07.2014 р. не зареєстрований в Котовському бюро технічної інвентаризації, оформити свої спадкові права позасудовим шляхом він не має можливості. Позивач та представник позивача адвокат Григоржевський Б.І. позов підтримали у повному обсязі. Додатково позивач пояснював, що до цього часу він віддає борги за лікування [PERSON] та її похорони. Сама відповідачка у цих витратах ніякої участі не брала. Відповідачка у судове засідання на виклик суду повторно не з'явилась, хоча належним чином була сповіщена про час місце розгляду справи. Заяв, клопотань чи заперечень до позову не представила. Тому за годи позивача справу розглянуто у відсутність відповідачки в заочному порядку. Іншого первісного співвідповідача - Котовську міську раду за клопотанням позивача виключено із числа відповідачів за відсутності вимог позову щодо цього відповідача. Вислухавши сторону позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Вирішуючи вимоги позову щодо встановлення факту спільного в [ADDRESS] з 2005 року по [INFO], суд бере до уваги наступне. Відповідно до роз'яснення пункту 21 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача з [PERSON] з 2005 року по [INFO] знайшов своє підтвердження у показах свідків [PERSON], [PERSON] Так, свідок позивача [PERSON] суду показав, що проживає у сусідній квартирі будинку зі спадковою квартирою і дуже добре був знайомий з позивачем і спадкодавцем. В 2005 році [PERSON] втратила зір на одно око і погано бачила другим, тому попросила [PERSON] жити з нею разом. З того часу вони стали спільно проживати однією сім'єю в спірній квартирі [PERSON]. Разом проводили ремонти квартири. Провели у квартиру водопровід, газ. Оплачували комунальні послуги. Жили як чоловік і жінка у спірній квартирі до самої її смерті. [PERSON] матеріально підтримував і допомагав їй. Разом господарювали. Постійно піклувався про нею. Відповідачка приїздила дуже рідко. На похоронах баби вона не була. Свідок позивача [PERSON], який також є його сусідом по будинку, дав аналогічні покази. Тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Також суд вважає такою, що підлягає задоволенню вимога позову щодо зміни черговості на право спадкування позивача після [PERSON] на рівні з відповідачем [PERSON], виходячи з наступного. Згідно положень чинного законодавства черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Відповідно судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Оскільки питання на зміну черговості позивачем і відповідачем [PERSON], як спадкоємецем 1 черги за законом в порядку представлення, у договірному порядку не вирішено, тому це питання може бути вирішено лише у судовому порядку. Згідно п.5.2 Узагальнення судової практики Вищим спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Доводи позову про те, що [PERSON] з 2005 року почала часто хворіти, знаходилася під наглядом лікарів Котовської МЛ з діагнозом - сечокамінна хвороба /МКБ/ камені сечопровідника і сечового пузиря - оперована Ударно-хвильовою Літотрипсією, вартістю 5000 грн., постійно приймала ліки, доводяться виписками з медичної документації [PERSON], копії яких надані суду (а.с.17-20). Всі допитані судом свідки вказували, що [PERSON] дійсно перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, який й фактично надавав їй позивач. Таким чином суд робить висновок про те, що [PERSON] останні роки тяжко хворіла і потребувала постійного догляду й уваги з боку інших осіб. Таку матеріальну й моральну допомогу їй надавав позивач. Щодо вимоги позову у частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частки спірної квартири, то ця вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки судом встановлено факт спільного проживання позивача однією сім'єю зі спадкодавцем на день смерті, змінено йому черговість, таким чином він не є позбавленим у можливості в установленому законом порядку оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку. Крім того, твердження позивача щодо неналежної реєстрації спірної квартири за померлою [PERSON] нічим не підтверджуються. Матеріали справи містять належним чином оформлені правовстановлюючі документи на спірну квартиру, а саме: договір дарування квартири від 08 липня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф. Й., зареєстровано в реєстрі за №1196, та виданий на підставі договору [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23955706 від 08 липня 2014 року. Крім цього згідно положень ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат» відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину має бути оформлена у вигляді постанови нотаріуса. Позивач не надав доказів офіційної письмової відмови нотаріуса (постанови) у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру у відповідності до положень ст.1297 ЦК України, у підтвердження доводу про неможливість оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Тому підстав для задоволення позову у цій частині суд не вбачає.

Outcome: partial