Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 16/25 часток житлового будинку загальною площею 61,95 кв.м, житловою 28,60 кв. м з господарсько-побутовими будівлями: «В» - убиральня, «Гг» - погріб, «№1№2» - огорожа, «+» - водопровід, «К» - ганок, що розташований по [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що з січня 2009 року він почав відкрито користуватись вищезазначеною часткою житлового будинку так як перебував в скрутному матеріальному становищі, а частка будинку була в стані вкрай непридатному до проживання - було відключено світло, будинок не опалювався. Сусіди були не проти його проживання тому, що частку будинку вже почали розбирати і це було небезпечно для них. Право власності на цю частку зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.11.1990 року № 1-2778 Першою нотаріальною конторою. Він мешкає протягом 10 років в цьому будинку, зареєстрований в ньому, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном протягом десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Зробив ремонт, провів водогін в будинок, прибирає прибудинкову територію та виконує інші обов`язки власника відносно житла. 12.09.2016 року він отримав в дар від [PERSON] та [PERSON] 9/25 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд у [ADDRESS] [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі № 597 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Нікітенко О.В. Право власності зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Він вже\~протягом десяти\~років проживає\~в частці\~спірного будинку,\~але не\~має змоги\~вільно,\~на власний\~розсуд,\~володіти,\~розпоряджатися домоволодінням,\~а тому\~змушений звернутися\~до суду\~за захистом\~своїх праві просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому представник позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності і підтримання позовних вимог, відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши допитаних в судовому засіданні 10.10.2019 року свідків [PERSON] , [PERSON] , встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України \~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~нерухомим майном\~протягом десяти\~років або\~рухомим майном\~-\~протягом п`яти\~років,\~набуває право\~власності на\~це майно\~(набувальна\~давність),\~якщо інше\~не встановлено\~цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При цьому в п. 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України встановлено, що правила ст.\~344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст.\~344\~ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Пунктами 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено, що відповідно до довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» право власності на 16/25 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.11.1990 року № 1-2778, виданого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою. Відповідно до договору дарування від 12.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Нікітенко О.В. за реєстровим № 597, позивач [PERSON] отримав у дар від [PERSON] та [PERSON] 9/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, розташованого в [ADDRESS] . Право власності зареєстроване за позивачем, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 68154514 від 15.09.2016 року та копією паспорта громадянина України з відміткою дати реєстрації 22.09.2016 рік. Як вбачається з довідки, виданої квартальним комітетом № 16 Ленінського району м. Кіровограда за № 391 від 11.06.2011 року, за адресою по [ADDRESS] дійсно проживає один [PERSON] . Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] вона є сусідкою позивача, який проживає по [ADDRESS] , проживає в будинку він більше 10 років, відбудував його та доглядає за будинком, ключі від будинку дав йому інший сусід, так як в будинку ніхто не проживав. Свідок [PERSON] пояснив, що знав власницю будинку [PERSON] , вона отримала будинок за спадщиною та дала йому ключі і попрохала доглядати за будинком, а сама виїхала до дітей. В 2009 році він дав ключі [PERSON] , який поселився в будинку і проживає в ньому до цього часу. Власниця будинку жодного разу не з`являлась за вказаною адресою, будь-хто з родичів також не з`являлись. Судом встановлено, що позивач самостійно несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі, що підтверджується наданими суду копіями квитанцій по сплаті комунальних послуг та оглянутими в судовому засіданні оригіналами за період з 2010 року. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи положення ч.4 ст. 344 ЦК України яка визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній \~ \~ \~ \~ справі за рахунок позивача.

Outcome: approved