Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить Ѕ частини квартири [ADDRESS] , іншим співвласником квартири є відповідач [PERSON] . Вказана квартира є його єдиним житлом. Відповідач [PERSON] разом зі своєю сім`єю у 2016 році переїхали проживати до успадкованої квартири [ADDRESS] , вона ухиляється від свого обов`язку брати участь у витратах, пов`язаних з управлінням, утриманням та збереженням спільного майна, не бажає в добровільному порядку визначити порядок користування квартирою. А тому просить суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : [PERSON] виділити в користування кімнату №6 площею 17,1 кв.м., [PERSON] виділити у користування кімнату № 5 площею 11,6 кв.м., коридор, кухню, ванну кімнату та санвузол залишити в спільному користуванні. Відповідачка [PERSON] вимоги не визнала та звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначає, що змушена була покинути спірну квартиру через неприязні стосунки з батьком. Не погоджується із запропонованим порядком користування квартирою з виділом йому у користування більшої кімнати площею 17.1 кв.м. з лоджією площею 1,9 кв.м., оскільки їхні частки у праві власності на квартиру є рівними, а виділ їй у користування меншої кімнати площею 11,6 кв.м. суттєво порушує її права та унеможливлює користування квартирою, бо вона мешкає з двома дітьми. Крім того, вказує, що [PERSON] фактично використовує всю площу кухні та коридору, розмістив там належні йому меблі та речі. А тому просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , відповідно до якого виділити їй у користування кімнату площею 17.1 кв.м. з лоджією, а [PERSON] - кімнату площею 11,6 кв.м.; кухню, ванну кімнату, туалет і коридор залишити в загальному користуванні; а також зобов`язати [PERSON] звільнити Ѕ площі кухні від всіх належних йому речей: від стіни кухні, на якій розташоване вікно, та від стіни, на якій розташована газова плита на відстань 1,39 м, від кута стіни, на якій розташована газова плита та від протилежної стіни, на відстань 1,39 м, від кута стіни, на якій розташоване вікно; зобов`язати [PERSON] звільнити Ѕ частину площі коридору від встановлених шаф та всіх належних йому речей в частині коридору площею 3,5 кв.м., яка розташована від виходу з кухні, туалету та ванної кімнати до вхідних дверей в квартиру та кімнату площею 11,6 кв.м.; зобов`язавши як її, так і [PERSON] залишити вільний прохід коридором до обох кімнат, туалету, ванної кімнати. (а.с. 26-30) Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження позовні вимоги за зустрічною та первісною позовною заявою. В поданому відзиві на зустрічну позовну заяву представник [PERSON] в інтересах [PERSON] просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON] , оскільки [PERSON] наразі користується і користувався ще за час їхнього спільного проживання кімнатою №6 з виходом на балкон. В разі виділення в користування цієї кімнати [PERSON] , вона до квартири мешкати не переїде, а перенесе туди речі, замкне кімнату, заблокує тим самим вихід на балкон, а тому її вимоги є нічим іншим, як намаганням дошкулити своєму батьку через наявні у них неприязні стосунки. Крім того, [PERSON] в квартирі не проживає, а тому і не користується коридором і кухнею, на її прохання [PERSON] вже звільнив Ѕ частини шаф кухні та коридору від своїх речей. (а.с. 64-65) Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримали і просили виділити [PERSON] кімнату більшої площі, зважаючи на усталений порядок користування квартирою, коли весь час [PERSON] мешкав та користувався саме цією кімнатою, та неможливість виділення кожному із співвласників ідеальну частину. Повідомили також суду, що відповідачка [PERSON] відмовляється сплачувати за комунальні послуги, частково відшкодувала понесені витрати вже після перебування цієї справи на розгляді в суді. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом - відповідач за первісним позовом [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що не дивлячись на те, що вона має вільний доступ до квартири, розмістити та зберігати належні їй речі в коридорі чи кухні вона не може, бо площа цих кімнат заставлена належними [PERSON] меблями та речами, тому існує необхідність точного визначення частини цих приміщень, де б вона мала змогу розмістити свої речі. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача за первісним позовом [PERSON] , в суді пояснив, що позивач проживає в своїй квартирі один, до 2016 року разом з ним проживала його донька [PERSON] зі своєю сім`єю. В квартирі дві кімнати, кухня і балкон. [PERSON] мешкає в більшій кімнаті з виходом на балкон, де обладнана своєрідна майстерня, в якій зберігаються слюсарні інструменти, точилка, дриль тощо. Свідок інколи буває у позивача в гостях, дитячих речей в квартирі не бачив, двері в іншу кімнату завжди закриті. Останній раз був у нього сьогодні, помітив, що половина шаф пусті, як на кухні, так і в коридорі. Свідком конфліктів між [PERSON] та його донькою не був. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що підтримує товариські стосунки з [PERSON] близько 6 років. Знає, що позивач мешкає в квартирі [ADDRESS] , бував там у нього в гостях. В квартирі дві кімнати, [PERSON] користується більшої кімнатою з виходом на балкон, де зберігаються всі його інструменти. В даний час [PERSON] мешкає в квартирі один, його донька зі своєю сім`єю виїхали мешкати до іншої квартири свого чоловіка. В минулому донька [PERSON] проживала в меншій кімнаті, яка зараз замкнута. Заслухавши пояснення сторін, представника, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлені первісні вимоги підлягають задоволенню, а вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторонам у справі належить по Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Суми згідно свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 1996 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №835 від 21 липня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Арєшиною О.М. (а.с. 4,5,6, 36-41). Відповідно до наданих копій технічного паспорту квартира складається з 2-х кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 11,6 кв.м., а також кухні площею 7,9 кв.м., коридору площею 7,0 кв.м., ванної площею 2,6 кв.м., туалету 1,0 кв.м. Квартира обладнана лоджією площею 1,9 кв.м. (а.с. 7-8, 42-45). Згідно довідок відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м . Суми» в квартирі [ADDRESS] , крім [PERSON] , зареєстровані також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14,56,57). З матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень сторін вбачається, що між ними жодної домовленості щодо користування приміщеннями у вказаній квартирі досягнуто не було, часто виникають конфліктні ситуації. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.ст. 358 ч.ч.1,2, 391 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи обставини справи, а також наявність спору щодо користування квартирою, виходячи з завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, наявні достатні правові підстави для встановлення між [PERSON] та [PERSON] порядку користування квартирою. Поряд з цим, виділення у відособлене користування кожному із співвласників частини квартири, яка б відповідала їх ідеальним часткам, в даному випадку є неможливим. Під час судового розгляду було встановлено, що між сторонами вже склався порядок користування квартирою, за яким [PERSON] користується кімнатою площею 17,1 кв.м., а [PERSON] відповідно кімнатою площею 11,6 кв.м. В даний час відповідач за первісним позовом разом зі своєю родиною в спірній квартирі не мешкає, в кімнаті зберігає свої речі. А тому, запропонований саме позивачем [PERSON] порядок користування спірною квартирою, за яким йому виділяється кімната №6 площею 17,1 кв.м., а [PERSON] - кімната №5 площею 11,6 кв.м., коридор, кухня, ванна кімната та санвузол залишаються в спільному користуванні, є найбільш доцільним та таким, що в повній мірі враховує баланс інтересів всіх співвласників, оскільки кожен із співвласників отримує в особисте користування окрему житлову кімнату та не позбавляється користування необхідним в такому випадку іншими підсобними приміщеннями квартири. При цьому, доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо необхідності виділення їй в користування більшої за площею кімнати, оскільки вона мешкає з дітьми, та їй належить на праві спільної частки рівна з [PERSON] частина квартири, не заслуговують на увагу суду. Оскільки різниця в площі окремих жилих кімнат є незначною (5,5 кв.м.), такий варіант користування в жодному разі не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх прав, як власників спірної квартири. До того ж, наразі [PERSON] зі своєю сім`єю взагалі проживають в іншій двокімнатній квартирі, успадкованій її чоловіком. Крім того, аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку, що інші зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод в користуванні коридором та кухнею, необхідності звільнити Ѕ частини кухні та Ѕ частини коридора від належних [PERSON] меблів та речей, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що в місцях загального користування (кухні, коридорі) розміщені меблі, предмети побутової техніки та інші предмети, використання яких направлено на задоволення особистих побутових потреб. При цьому, позивачем за первісним позовом та відповідачкою надано фотокартки, відео та аудіозапис, з яких вбачається, що половина полиць шаф пуста. (а.с.67-71, 93-96). Коридор і кухня є приміщеннями загального користування, а тому підлягають спільному користуванню всіма мешканцями квартири, розміщення та зберігання там своїх речей повинно вирішуватися за їхньою взаємною згодою. Проте, саме по собі розміщення в кухні та коридорі речей, призначених для задоволення особистих потреб, як то обідній стіл, шафи з посудом чи шафи для одягу, відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] не може однозначно свідчити про порушення права користування майном іншим співвласником квартири. Враховуючи також ту обставину, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не проживає в спірній квартирі, а для розміщення та зберігання її речей [PERSON] вже звільнив Ѕ частину шаф. За таких обставин, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Outcome: approved