Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу у сумі 101 176 грн. 00 коп. та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.09.2018 року приблизно о 15 год. 00 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , на проспекті Перемоги, 73/1 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року у справі № 759/14763/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є Філія «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго». На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] керував водій [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «АРСЕНАЛСТРАХУВАННЯ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6066848 з терміном дії з 02.07.2018 року по 01.07.2019 року. Позивач вказує, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Хюндай» [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту № 1457 від 21.09.2018 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд» д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 179 465,00 грн. Позивач зазначає, що з фонду захисту потерпілих виплачено ТОВ «Віді-Край Моторз» грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Також вказує, що ним понесено витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 1 176,00 грн. Позивач стверджує, що зазначена шкода особисто відповідачем не відшкодована. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2020 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 39-41). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 08.09.2018 року близько 15 год. 00 хв. в м. Києві на проспекті Перемоги, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року у справі № 759/14763/18 (а.с. 17-17 зв.). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач зазначає, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відомостями з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 18). Відповідно до Звіту № 1457 від 21.09.2018 року про оцінку автобуса «Форд Транзіт» д.н.з. [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автобуса «Форд» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 179 465,00 грн. (а.с. 20-28). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 27 вересня 2018 року представник ПрАТ «Укргідроенерго», як власника пошкодженого автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29). З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 05.02.2019 року згідно наказу № 1041 від 04.02.2019 року (а.с. 30) здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 911985 від 05.02.2019 року (а.с. 31). Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також позивачем були понесені витрати пов`язані із оплатою послуг аварійного комісара у розмірі 1 176,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3/1-05/53691 вих./1 від 14.09.2018 року по справі МТСБУ № 53691 та платіжним дорученням № 1013649 від 06.11.2018 р. про перерахування коштів (а.с. 32, 33). Листом від 05.02.2019 року № 3.1-05/3683, МТСБУ повідомляло [PERSON] про необхідність відшкодування шкоди у розмірі 100 176,00 грн., проте вказана вимога відповідачем залишилася поза увагою (а.с. 34). Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. (а.с. 4, 5).

Outcome: approved