Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з зазначеним позовом, вказавши, що 12 грудня 2015 року у м.Маріуполі Донецької області з вини [PERSON], який керував автомобілем «БМВ» з державним номерним знаком 99088 ЕВ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, на час якої відповідач не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.12.2015 року. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль «Мітсубісі » з державним номерним знаком АН 8892 ЕІ під керуванням [PERSON], внаслідок чого розмір завданих збитків, згідно до звіту складає 94496,17 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не відшкодована по теперішній час. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6251020 з терміном дії з 18.10.2015 року по 17.10.2016 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ 9.08.2016 року здійснило виплату потерпілій особі відшкодування в розмірі 50\~000 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП, тому позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі зазначених обставин позивач просить стягнути на його користь з [PERSON]кошти в розмірі понесених витрат 50\~000 грн.; сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. У судове засідання представник позивача за довіреністю, належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав в повному обсязі позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча \~про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наведе, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки надані докази дозволяють зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу\~за\~допомогою\~звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом фактично встановлено, що [PERSON] 12.12.2015 року о 20 годині, керуючи автомобілем марки «ВМW 520і з державним номерним знаком 99088 ЕВ, не маючи договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, рухаючись в м.Маріуполі по другорядній дорозі по вул.Купріна у напрямку вул..[PERSON], при виїзді на перехрестя не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Міtsubishi Lancer» з державним номерним знаком АН 8892 ЕІ під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, чим порушив п.2.10, 16.11 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілі отримали межанічні пошкодження. Вказані обставини та вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.12.2015 року, відповідно до якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Міtsubishi Lancer» з державним номерним знаком АН 8892 ЕІ, розмір завданих збитків, згідно звіту №48/1 від 23.03.2016 року становить 94496,47 грн. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 7.07.2016 року про виплату страхового відшкодування. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 9.08.2016 року №6225, фінансовому управлінню наказано сплатити на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50\~000 грн. Згідно наказу, відповідно до платіжного доручення № 6225рв від 11.08.2016 року, МТСБУ на рахунок [PERSON] перераховані кошти у сумі 50 000 грн. в якості страхового відшкодування . У зв'язку з настанням події, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент ДТП, відповідно до встановленого Законом, ліміту відповідальності, МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі відшкодування витрат у наслідок ДТП. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП. Пунктами 1,3 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти, вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати з відшкодування потерпілій особі 50 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved