Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що проживаючи з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO] Згідно рішення Косівського районного суду за №347/1743/13-ц від 24.09.2013р. він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини по 500грн. щомісячно. На даний час його матеріальне становище змінилося, він залишився без роботи і знайти роботу йому не вдається, крім того проживає із своїм дідусем [PERSON], 1936р.н., якому потрібний постійний догляд. А тому просить зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що син часто хворіє та перебуває на стаціонарному лікуванні на що потрібні значні кошти і вважає, що зменшення розміру суми аліментів є неприпустимою. Крім того вона ніде не працює, а перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому інших коштів на утримання дитини не має . Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON], [INFO] Копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] стверджується, що його батьком являється [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Косівського районного суду за №347/1743/13-к від 29.04.2013р. [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2012р.н. по 500грн. щомісячно. Згідно досліджених судом матеріалів справи суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду від 29.04.2013 р. Представлені позивачем документи , а саме акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивача із якого вбачається, що він проживає в задовільних матеріальних умовах, ніде не працює, членами його сім'ї є його дід [PERSON], 1939р.н. та довідка що він ніде не працює не можуть бути підтвердженням щодо задоволення вимог позивача. Зокрема як встановлено в судовому засіданні що відповідачка [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3х років, в господарстві проживає сама разом з дитиною. Умови проживання задовільні. Згідно представлених довідок Косівської ЦРЛ малолітня дитина часто хворіє як стаціонарно так і амбулаторно що складає значні матеріальні витрати на лікування. Крім цього посилання позивача на той факт що він ніде не працює не може бути підставою для зменшення розміру виплати аліментів на утримання дитини оскільки відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ним повноліття. А згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід відмовити в позові [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст.181, 184, 194 СК України та

Outcome: dismissed