Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №9 по вул.Забережній в селі Талалаївка Ніжинського району як за спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину після померлої 03 листопада 2014 року матері [PERSON]. Позивач мотивує заявлені вимоги тим, що житловий будинок №9 по вул.Забережній в селі Талалаївка Ніжинського району був побудований в 1960 році. Станом на 15 квітня 1991 року будинок мав статус колгоспного двору, в якому проживала та була зареєстрована [PERSON]. 19 травня 2011 року [PERSON] померла, на випадок своєї смерті залишила заповіт від 10 грудня 2008 року, яким все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON] (матері позивача). [PERSON] від спадщини відмовився, подавши відповідну заяву до Ніжинської районної державної нотаріальної контори. [PERSON] спадщину прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не встигла, оскільки померла 03 листопада 2014 року. Спадщину після її смерті прийняв позивач та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак нотаріус не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності на нього спадкодавцем не оформлено і будинок належним чином не зареєстрований. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без нього, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Талалаївської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не зявився, але подав заяву про розгляд справи без їх участі, просив задовольнити позов. \~ Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. В матеріалах справи є копія свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 19 травня 2011 року (а.с.6) та свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла 03 листопада 2014 року (а.с.7). [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 10 грудня 2008 року (а.с.8). [PERSON] від належного йому спадкового майна відмовився, згідно заяви від 20 липня 2011 року (а.с.13). Як вбачається з довідки Талалаївської сільської ради Ніжинського району №324 від 14 березня 2016 року станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні №9 по вул.Забережній в селі Талалаївка Ніжинського району з 25 березня 1976 року була зареєстрована [PERSON] (а.с.14) Довідкою КП «Ніжинське МБТІ» №00574 від 14 березня 2016 року підтверджується, що право власності на житловий будинок №9 по вул.Забережній в селі Талалаївка Ніжинського району станом на 31 грудня 2012 року не зареєстроване. (а.с.16) Даний факт підтверджується і довідкою КП «Ніжинське МБТІ» №143 від 04 лютого 2014 року. Крім того, в матеріалах справи є копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 березня 2016 року, в якій вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою с.Талалаївка Ніжинського району вул.Забережна, буд.9, не можливо з підстави відсутності державної реєстрації нерухомого майна та неможливості встановлення належності нерухомого майна спадкодавцеві. (а.с.21) Відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.17 Закону України «Про власність», який діяв на той час, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи викладене, позовну заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved