Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 550 602,12 грн. за кредитним договором № 164 pv8-08 від 06.02.2008 року, мотивуючи тим, що між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та відповідачем було укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 34 427,00 дол. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання останній незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні ресурси і сплатити проценти належним чином не виконує. У звязку з чим банк просить стягнути з відповідача 550 602 грн. 12 коп. 14.03.2016 року представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 164 pv8-08 від 06.02.2008 року в розмірі: заборгованість за кредитними ресурсами - 14 351,97 доларів США, заборгованість за процентами 4 397,61 доларів США, 753 789,60 грн пеня. Представник позивача в судове засідання не зявилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.74). Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.54-56, 70-72). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 06.02.2008 року між ВАТБанк Фінанси та Кредит, в подальшому назву якого змінено на ПАТ Банк Фінанси та Кредит, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №164 pv8-08, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні кошти в розмірі 34 427,00 дол. США та зобовязався повернути кредит до 06.02.2015 року. Умовами п. 4.1. договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами. Згідно п. 4.3. Договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно (а.с.14-19). 16.03.2012 року та 20.03.2014 року між сторонами було укладено додаткові угоди № 1 та №2 до кредитного договору №164 pv8-08 від 06.02.2008 року, якими було внесено зміни до вказаного кредитного договору, зокрема щодо строку повернення кредитних коштів, процентних ставок, розміру атуїтетних платежів (а.с.20-24). Відповідно до п.4.7. кредитного договору у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 16% річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою. Згідно п.4.3. Кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання сплачувати відсотки щомісячно, у термін з 01 по 10 числа кожного місяця. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не виконав зобовязання в строк встановлений договором або законом. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №164 pv8-08 від 06.02.2008 року (а.с.58-63). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А тому, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань, шляхом повного погашення заборгованості за договором, тобто повернення отриманих кредитних ресурсів та сплати всіх процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірц 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивачем станом на 01.03.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №164 pv8-08 від 06.02.2008 року, відповідно до якого заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями становить: строкова заборгованість по тілу кредиту 4 791,87 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 129 834,77 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 9 560,10 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 259 029,02 грн.; строкова заборгованість за відсотками 173,42 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 4 698,78 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 4 224,19 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 114 453,59 грн.; пеня 753 789,60 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №164 pv8-08 від 06.02.2008 року в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ становить 1 261 805,76 грн. (а.с.58-63). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №164 pv8-08 від 06.02.2008 року [PERSON] суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача надано суду копії банківської ліцензії, дозволу, додатку до дозволу, генеральної ліцензії, додатку до генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій(а.с.75-82), а тому, стягнення заборгованості по кредитному договору №164 pv8-08 від 06.02.2008 слід здійснювати в доларах США. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 611, 612, 1054, 1050, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved