Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, суму сплаченого відшкодування в розмірі 15047,32 гривень, суму витрат понесених на встановлення розміру збитку в розмірі 640,00 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.06.2016 року з вини [PERSON], яка\~керувала автомобілем\~[NUMBER] в\~м.\~Одеса,\~скоєна дорожньо-транспортна\~пригода внаслідок\~чого автомобіль\~[NUMBER] під\~керуванням [PERSON]\~отримав значні\~механічні пошкодження.\~Вина відповідача\~підтверджується постановою\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси від\~02.07.2016\~року.\~На дату\~скоєння ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність [PERSON]не була\~застрахована,\~заподіяна шкода\~не була\~відшкодована [PERSON],\~тому останній\~звернувся до\~МТСБУ з\~заявою про\~отримання відшкодування.\~МТСБУ здійснило\~виплату потерпілій\~особі та\~на підставі\~цього виникло\~право зворотної\~вимоги до[PERSON]. Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернуся до суду з заявою про проведення судового засідання за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти проведення судового засідання без технічної фіксації не заперечував, на винесення заочного рішення згоден. У судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи був сповіщений належним чином, згідно відмітки на поштовому відправленні, за останньою відомою адресою не проживає. По даним відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області не значиться. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не зявився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Станом на 12.11.2018 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~01.06.2016 року з вини [PERSON], яка\~керувала автомобілем\~[NUMBER] в\~м.\~Одеса,\~скоєна дорожньо-транспортна\~пригода внаслідок\~чого автомобіль\~[NUMBER] під\~керуванням [PERSON]\~отримав значні\~механічні пошкодження.\~Вина відповідача\~підтверджується постановою\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси від\~02.07.2016\~року.\~На дату\~скоєння ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність [PERSON]не була\~застрахована,\~заподіяна шкода\~не була\~відшкодованаСтецуренко М.А.,\~тому останній\~звернувся до\~МТСБУ з\~заявою про\~отримання відшкодування.\~МТСБУ здійснило\~виплату потерпілій\~особі та\~на підставі\~цього виникло\~право зворотної\~вимоги до[PERSON]. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. [PERSON] станом на 01.06.2016 року не мала страхового полісу на автомобіль [NUMBER], що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Постраждала особа у ДТП [PERSON] звернувся до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до висновку № 16-06/2 сума матеріального збитку складає 14447,32 грн. а також витрати МТСБУ на становлення розміру збитку та збір документів по справі склали 600,0 гривен. Позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15047,32 гривен за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Виходячи з вимог ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2\~Правил дорожнього руху\~України). Нормами\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що МТСБУ виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 15047,35 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наказом МТСБУ № 7278 від 22.09.2016 року та платіжним дорученням № 7278 від 22.09.2016 року, за шкоду заподіяну з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач не зявлявся в судове засідання та не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до\~ст. 256 Цивільного кодексу України\~, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в\~ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6\~ст. 261 Цивільного кодексу України\~встановлює, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає що з позивача слід стягнути суму сплаченого відшкодування в розмірі 14447,32 гривень та суму витрат понесених на встановлення розміру збитку в розмірі 600,00 гривень . Також, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved