Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач в серпні 2020 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , та після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. До спадкової маси увійшло все майно, що належало на праві власності спадкодавцю на день її смерті, в тому числі і квартира [ADDRESS] . До теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини після [PERSON] ніхто не звертався, в зв`язку з чим позивач є єдиним спадкоємцем своєї матері за законом, але на даний момент він не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю факту прийняття позивачем спадщини, бо вона у встановлений шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини і на теперішній час даний факт є перешкодою в реалізації нею свого права на оформлення спадщини. Позивач вважає, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори є поважними, тому в позові ставиться питання про визначення їй додаткового строку у два місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням провести підготовче засідання без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку: Відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту громадянина України (а.с.5-6), оглянутої судом в судовому засіданні, [PERSON] народилася [INFO] в м. Дзержинськ Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.8), позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 17 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції, за актовим записом № 14. Дошлюбне прізвище позивача у справі « [PERSON] ». У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.07.1974 року (а.с.7), її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 грудня 2018 року (а.с.9) убачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 166. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) не містить відомостей щодо [PERSON] . Відповідно до довідки № 1858 від 27.07.2020 [PERSON] на момент смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , інші особи на реєстраційному обліку за цією адресою не зазначені. Отже, інших, окрім позивача, спадкоємців після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , однак своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому просить визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці для прийняття спадщини після смерті матері. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] померла в місті Торецьку, тобто в населеному пункті, який згідно з Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р, розташовано на лінії зіткнення в зоні АТО (станом на вересень 2017 року), що на думку суду спричиняє певні складнощі при оформленні спадкових прав позивачем, суд доходить висновку про визнання поважними причин пропуску [PERSON] строку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає позовні вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки представник відповідача Новгородської селищної ради м.Торецьк Донецької області до початку розгляду справи по суті позов визнав, суд вважає необхідним повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, що становить 420,40 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача, Новгородської селищної ради м.Торецьк Донецької області слід стягнути на користь позивача [PERSON] 420,40 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved