Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в Ужгородський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про встановлення батьківства. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона з 19.05.1989 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Оскільки сімейне життя у них не склалось через головну причину - неможливість разом з [PERSON] народити дітей. Позивач почала зустрічалась з [PERSON], між ними виникли романтичні відносини, що стало причиною ініціювання [PERSON] позову про розлучення. 15 січня 2001 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.05.1989 року в Ужгородському міськвідділі РАГС. Однак до органів реєстрації актів громадського стану позивач звернулась лише в 2003 році, через те, що втратила паспорт, а новий отримала лише в 2003 році. 23 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 310 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розлучення серї [NUMBER]. З часу винесення судом рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах (громадянському шлюбі) за місцем її проживання - [ADDRESS]. В 2002 році [PERSON] переїхала до будинку відповідача за адресою: [ADDRESS], де проживає без реєстрації по теперішній час, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р. У лютому 2003 року [PERSON] завагітніла від відповідача та повідомила про це його, після чого він визнав своє батьківство, вів себе як майбутній батько - піклувався про вагітну, відвозив у перинатальний центр , відвідував її там. Від спільного проживання у громадянському шлюбі 09 листопада 2003 року у [PERSON] (на той час її прізвище було [PERSON]) та [PERSON] народився син [PERSON], про що 29.01.2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 105 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Після народження дитини [PERSON] визнавав її своєю, забирав як батько дитину з роддому, вибирав ім'я для дитини, приділяв батьківське піклування, виховував як батько. При реєстрації та оформленні свідоцтва про народження сина [PERSON] (названого [PERSON] на честь [PERSON]) у відділі ДРАЦСу, [PERSON] не був проти запису свого батьківства, однак працівники ДРАЦС зіславшись на норми законодавства записали батьком [PERSON] їм пояснили, що зможуть записати батьком дитини [PERSON] лише тоді якщо [PERSON] відмовиться від батьківства. Фізіологічним батьком являється [PERSON], він хотів визнати його своїм сином-написати заяву, але потрібна була відмова [PERSON] На той час позивач не підтримувала з [PERSON] жодних контактів, його місце перебування було не відоме, а в подальшому він був визнаний судом безвісно відсутнім. По цій причині батьком [PERSON] був записаний її бувший чоловік (з яким вони розлучилися ще в січні 2001 року), а не фізіологічний батько-[PERSON] [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що 04.02.2005 року складено відповідний актовий запис за № 141, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] про що в книзі реєстрації народжень 22.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 14091, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. При реєстрації та оформленні свідоцтв про народження сина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] мав намір їх оформити в сільській раді с. Баранинці, де вони проживали і проживають, але там йому відмовили по причині відсутності у нього паспорта, який він втратив. Тоді він звернувся в м. Ужгород у відділі ДРАЦСу, де позивач була зареєстрована. Він хотів щоб його записали батьком, але по тій же причині - відсутності паспорту це зробити відмовились. Взагалі оформленням свідоцтв на дітей займався [PERSON], за його вказівкою в графах «по-батькові» свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] був запис- [PERSON]. Запис про батька обох дітей був здійснений за прізвищем матері (на той час [PERSON]), але по-батькові в свідоцтвах про народження зазначено дійсне ім'я їх батька [PERSON] та [PERSON], відповідно. Через 8 років проживання у громадянському шлюбі, 04 серпня 2009 року виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Позивач зареєстрована шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 8 що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Позивач проживає разом з відповідачем в будинку № [ADDRESS] з 2002 року, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р. вони ведуть спільне господарство. За цією адресою з самого народження і по теперішній час проживають разом з ними і троє їх спільних дітей,яких вони спільно виховують та утримують. Таким чином, враховуючи наведене, позивачка просить суд визнати [PERSON] батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] До початку розгляду справи по суті, представником позивача до суду подано заяву про уточнення позовних вимог , відповідно до якої просить суд також внести зміни до актових записів №141 , №1409 та №105 про народження дітей. Під час розгляду справи позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд такі задовольнити. Відповідач під час розгляду справи позовні вимоги визнав, до суду подав відзив на позов, у якому просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи Ігнатко Н.В під час розгляду справи проти задоволення позову не заперечила, зазначила що першочергово повинні враховуватися інтереси дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є вчителем початкових класів, у неї в класі навчалася старша дитина [PERSON], що їй відомо те, що батько дитини [PERSON] - [PERSON], який завжди був присутнім у вихованні , відвідував батьківські збори, приводив, забирав зі школи сина. Всі в школі між собою його знають як [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні за участю батьків та органу опіки та піклування неповнолітній свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його матір'ю, а [PERSON] є його батько, весь час з народження батьки проживали разом, іншого батька він не знає, чому він записаний на інше прізвище він не знає, діти в школі називають його по прізвищу [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, заслухавши позицію учасників процесу, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] з 19.05.1989 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Оскільки сімейне життя у них не склалось, 15 січня 2001 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.05.1989 року в Ужгородському міськвідділі РАГС. Однак, до органів реєстрації актів громадського стану [PERSON] звернулась лише в 2003 році. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, 23 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 310 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. З часу винесення судом рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах (громадянському шлюбі) за місцем її проживання - [ADDRESS]. В 2002 році [PERSON] переїхала до будинку відповідача за адресою: [ADDRESS], де проживає без реєстрації по теперішній час, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р. Від спільного проживання у громадянському шлюбі 09 листопада 2003 року у [PERSON].( на той час її прізвище було [PERSON]) та [PERSON] народився син [PERSON], про що 29.01.2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 105 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Таким чином, при реєстрації та оформленні свідоцтва про народження сина [PERSON] (названого [PERSON] на честь [PERSON]) у відділі ДРАЦСу, [PERSON] не був проти запису свого батьківства, однак працівники ДРАЦС з посиланням на норми законодавства записали батьком [PERSON], оскільки немає його відмови від батьківства , хоча фізіологічним батьком являється [PERSON] Відповідно до рішення суду від 23.04.2008 року №2о-131/08 [PERSON], [INFO], було визнано безвісно відсутнім, за заявою [PERSON]П . Окрім того, [INFO] року народився син [PERSON], про що 04.02.2005 року складено відповідний актовий запис за № 141, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року народилася [PERSON] про що в книзі реєстрації народжень 22.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 14091, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. При реєстрації та оформленні свідоцтв про народження сина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] не мав можливості їх оформити на своє прізвище в сільській раді с. Баранинці, де вони проживали і проживають, оскільки втратив свій паспорт. Також в м. Ужгород у відділі ДРАЦСу, його також не записали батьком дітей по тій же причині - відсутності паспорту . Однак, за вказівкою відповідача [PERSON] в графах «по-батькові» в свідоцтвах про народження дітей [PERSON] та [PERSON] був запис - [PERSON]. Запис про батька обох дітей був здійснений за прізвищем матері (на той час [PERSON]), але по-батькові в свідоцтвах про народження зазначено дійсне ім'я їх батька [PERSON] та [PERSON], відповідно. Разом з тим, 04 серпня 2009 року виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони проживають разом в [ADDRESS] з 2002 року, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради № 855 від 13.06.2016 р., також вони ведуть спільне господарство. Крім того, факт спільного проживання підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.08.2004 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виселення. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства (п. 3). Виходячи із змісту ч. 3 ст. 53 КпШС України, при встановленні батьківства суд бере до уваги докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, враховуючи, що сторони з 2002 року проживають однією сім'єю, рішення про розірвання шлюбу прийнято Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 15.01.2001, але зареєстровано набагато пізніше, особа яка в актових записах про народження дітей визнана безвісно відсутньою, інших осіб, які б заявляли себе батьком дітей судом не встановлено, а також приймаючи визнання позову відповідачем у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та ст.ст. 126,128,134,135 СК України, та

Outcome: approved