Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач 13 червня 2009 року зареєстрував шлюб із відповідачем у виконкому комітеті Рогівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис №2 від 13.06.2009 року і проживав з нею разом сімєю до травня 2016 року. З травня 2016 року вони проживають окремими сямями, не ведуть спільнго господарства і не підтримують шлюбних відносин, оскільки виявилось, що у них різні погляди на життя і вони повністю не сумісні за характерами. За наведених обставин, їх із відповідачем шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення з відповідчем неможливі. Сімя фактично розпалась, в звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Від шлюбу у них є спільна дитина дочка [PERSON], [INFO], що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги уточнив та просив крім заявлених вимог при подачі позову залишити спільну дитину дочку [PERSON], [INFO] з відповідачко. та підтримав позовні вимоги вцілому. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільно не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дитину. Малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Батьками малолітньої є сторони по справі. У відповідності до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дитини досягнуто згоди з приводу місця проживання дитини за місцем проживання її матері [PERSON]. При цьому у відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення для справи. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, вік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини обґрунтовані, оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved