Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та суду пояснив, що 11.11.1981 року він був прийнятий на роботу в Косівський відділ культури на посаду художнього керівника у с. Трач Косівського району, а з 01.11.1988 року переведений па посаду директора Будинку культури с. Трач Косівського району. У зв'язку із досягненням пенсійного віку і виходом па пенсію 04.05.2011 року він звернувся до Відділу культури Косівської РДА про звільнення з посади директора Будинку культури у с Трач Косівського району з 05.05.2011 року. Наказом №7-к від 04.05.2011 року по Відділу культури і туризму Косівської РДА [PERSON] звільнено з посади директора Будинку культури с. Трач з 04.05.2011 року згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. За час роботи було не використано шорічні відпустки за період з 11.11.1997 року по 04.05.2011 року, тобто за 13 років і шість місяців роботи. Нарахування заробітної плати проводив Відділ культури Косівської РДА, а виплата проводилась за рахунок коштів місцевого бюджету Трацької сільської ради Косівського району. При звільненні з роботи йому було виплачено розрахункові, а саме заробітну плату, але не виплачено компенсацію за невикористані відпустки з мотивів відсутності коштів у бюджеті на такі компенсації. Він неодноразово звертався до керівництва Відділу культури Косівської РДА та Трацької сільської ради про виплату цієї компенсації, однак постійно пропонували почекати і при наявності коштів у бюджеті обіцяли відразу ж виплатити, чого так і не зроблено до даного часу. Середньомісячна заробітна плата за шість місяців перед звільненням складала 1183 грн. 58 кой. Таким чином заборгованість відповідачів перед позивачем по компенсації за невикористані відпустки склала 15978 грн. 33 коп. (13 років і 6 місяців х 1183 грн. 58 кой.). Крім цього йому підлягає виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичної виплати. Оскільки ця компенсація не виплачена до даного часу, то заборгованість по цій виплаті станом на 04.05.2014 року складає 42752 грн. 88 коп. (36 місяців х 1183 грн. 58 коп.). Просить позов задоволити. Представник відповідача відділу Культури національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Яремійчук Р.М. та представник відповідача Трацької сільської ради - Струк В.В. в судовому засіданні позов не визнали та суду пояснили, що [PERSON] із жодними заявами про виплату компенсації по не використаних відпустках не звертався, а тому таких виплат не проводилося. Просять у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідка та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] 11.11.1981 року був прийнятий на роботу в Косівський відділ культури на посаду художнього керівника у с. Трач Косівського району, а з 01.11.1988 року переведений па посаду директора Будинку культури с. Трач Косівського району, про що свідчать копії відповідних наказів та трудова книжка. 2 У зв'язку із досягненням пенсійного віку і виходом па пенсію 04.05.2011 року позивач звернувся до Відділу культури Косівської РДА про звільнення з посади директора Будинку культури у с Трач Косівського району з 05.05.2011 року, що підтверджується копією заяви про звільнення. Наказом №7-к від 04.05.2011 року по Відділу культури і туризму Косівської РДА [PERSON] звільнено з посади директора Будинку культури с. Трач з 04.05.2011 року згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. За час роботи позивачем було не використано шорічні відпустки за період з 11.11.1997 року по 04.05.2011 року, тобто за 13 років і шість місяців роботи. Нарахування заробітної плати проводив Відділ культури Косівської РДА, а виплата проводилась за рахунок коштів місцевого бюджету Трацької сільської ради Косівського району. При звільненні з роботи позивачу було виплачено розрахункові, а саме заробітну плату, але не виплачено компенсацію за невикористані відпустки з мотивів відсутності коштів у бюджеті на такі компенсації. Позивач неодноразово звертався до керівництва Відділу культури Косівської РДА та Трацької сільської ради про виплату цієї компенсації, однак постійно пропонували почекати і при наявності коштів у бюджеті обіцяли відразу ж виплатити, чого так і не зроблено до даного часу. Відповідно до довідки Трацької сільської ради №864 від 11.06.2014 року та проведеного розрахунку [PERSON] підлягає до виплати компенсація за невикористані відпустки з відділу Культури національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в сумі 65 (шістдесят п'ять) грн. 09 коп. та з Трацької сільської ради Івано-Франківської області в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 26 коп., що також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до положень ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Вимогами ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачеш не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У статті 117 КЗпП України зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зважаючи на той факт, що позивач після звільнення з роботи не звертався до роботодавця з приводу виплати належних йому сум, то суд вважає безпідставними його вимоги щодо стягнення середньомісячного заробітку за час більше трьох років, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 74, 83, 116, 117, 233 КЗпП України та

Outcome: approved