Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в травні 2015 року до суду і просить ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1404.39коп,яка утворилась перед [PERSON],померлою [INFO] року,компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати в сумі 7010.86грн. та моральну шкоду яку він оцінює у 2000.00грн. В процесі розгляду справи представник позивача [PERSON] збільшила розмір позовних вимог,надавши розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за період з 06.06.1995 року(01.01.2001 рік) по 31.07.2015 року. Свої вимоги обґрунтовує тим,що він є сином [PERSON] яка працювала на ДП Світловодський завод «Калькулятор» з 24.11.1975 року по 06.06.1995 рік і була звільнена по ст.40 п.1 КЗпП України за скороченням штату,однак при звільненні відповідач не провів з нею повного розрахунку по заробітній платі внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1404.39грн. Його мати неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про виплату заборгованості. [INFO] року вона померла.Вже після смерті матері він також звертався до відповідача щодо виплати заробітної плати його матері,однак йому було відмовлено в зв»язку з відсутністю коштів на підприємстві. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.34 Закону України «Про заробітну плату» передбачається компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків виплати,нарахування компенсації проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і послуги згідно закону. Відповідно до норм Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплат» встановлено,зокрема ст.2 компенсації підлягає заробітна плата; ст.3 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого,але не виплаченого доходу на індекс інфляції за період невиплати; В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити з урахуванням останнього наданого розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за період з 06.06.1995 року по 31.07.2015 рік. Пославшись на те,що станом на момент подання позову кошти по заробітній платі які складали 1404.39грн. не виплачено. Зазначила,що розрахунок компенсації втрат частини доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати необхідно проводити за період невиплати заробітної плати,а саме з 07.06.1995 року по 31.07.2015 рік,але в зв»язку з тим,що Закон набрав чинності з 01.01.2001 року,саме тому розрахунок проводиться з 01.01.2001 року по 31.07.2015 рік.Позивачу слід компенсувати втрату частини заробітної плати станом на 31.07.2015 р. 7193.76грн. Крім того з відповідача слід стягнути на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду яка полягає в тому,що протягом тривалого часу позивач не отримує належну його матері заборгованість по заробітній платі. Відшкодування передбачено ст.23 та 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України. При цьому,позивачем враховано глибину та тривалість морально-психологічних страждань. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ДП Світловодський завод»Калькулятор» в судове засідання не з'явився,хоча про день,час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про розгляд справи без його участі суду не надходило. За таких підстав,за згодою представника позивача,суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що не суперечить вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши та вивчивши матеріали справи,суд приходить до наступного: В судовому засіданні достовірно встановлено,що [PERSON] працювала на ДП Світловодський завод «Калькулятор» з 24.11.1975 року по 06.06.1995 рік і була звільнена по ст.40 п.1 КЗпП України за скороченням штату(а.с.15-16). Відповідно до довідки Арбітражного керуючого по процедурі ліквідації ДП Світловодський завод»Калькулятор»(а.с.17) заборгованість по заробітній платі станом на 01.05.2015 рік складає перед [PERSON] 1404.39грн. Позивач є сином [PERSON].(а.с.14)., [PERSON] померла [INFO] року(а.с.18). Статтею 116 КЗпП України передбачено,що при звільненні працівника виплата всіх сум,що належать йому від підприємства,установи,організації,проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивач має право,як спадкоємець першої черги за законом,який вступив у спадщину,яка відкрилася після смерті [PERSON],померлої [INFO] року,на отримання нарахованої відповідачем,але не виплаченої його матері заробітної плати. Так,до складу спадщини відповідно ст.1227 ЦК України,входить сума заробітної плати,яка належала спадкодавцеві [PERSON],та яку не було нею одержано за життя,а тому вказана заборгованість підлягає передачі сину померлої. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином,суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за період з 06.06.1995 року(01.01.2001р.) по 31.07.2015 рік та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають оскільки не відповідають вимогам Закону, так як правовідносини які склалися між сторонами ,це правовідносини які витікають з спадкового права, а не з трудових правовідносин.

Outcome: partial