Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, посилаючись на те, що між сторонами укладено договір фінансового лізингу № DOCZA+28397745 від 21 серпня 2013 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві у платне користування автомобіль марки «Богдан», модель: 21101-010-81-4-499, 2013 рік випуску, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі Y6L211010DL242128, реєстраційний номер [NUMBER], а відповідач зобовязаний сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконання договору лізингу, у строк та розмірі, встановлених у Додатку 2, з переходом права власності на предмет лізингу по закінчення строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк», вартість якого становить 72\~900 грн. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 29 січня 2016 року становить 71\~871,05 грн. та включає в себе: 50\~923,89 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу, 12\~628,81 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 2\~896,42 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5\~421,93 грн. заборгованість за страховою винагородою. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяви про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 21 серпня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», як лізингодавцем, та [PERSON], як лізингоодержувачем, укладено договір шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу № DOCZA+28397745 (а.с.8). Згідно з вказаною анкетою-заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір фінансового лізингу. Лізингоодержувач дає свою згоду на приєднання до умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті банку www.privatbank.ua. Предметом договору лізингу, укладеного між сторонами, є автомобіль марки «Богдан», модель: 21101-010-81-4-499, 2013 рік випуску, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі Y6L211010DL242128, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання Додатку 2 (Графік лізингових платежів), тобто з 28 серпня 2013 року. Щомісячні платежі включають в себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, винагороду за користування предметом лізингу (17% на рік), винагороду за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу (п.1.1.4). Інші платежі, зокрема, платіж за відшкодування частини вартості страхування предмету лізингу (303,75 грн.) (п.1.1.7). Конкретний розмір платежів, які підлягають сплати щомісячно передбачений Додатком №2 до договору (а.с.9). Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 15\~200 грн. на відповідний транзитний рахунок (п.1.1.8) Згідно з ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України). Згідно з нормою ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач зобовязання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобовязань за договором фінансового лізингу належним чином не виконав. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором фінансового лізингу від 21 серпня 2013 року (а.с.6-7), за яким станом на 29 січня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 71\~871,05 грн. та включає в себе: 50\~923,89 грн. заборгованості по залишку вартості предмету лізингу, 12\~628,81 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, 2\~896,42 грн. заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5\~421,93 грн. заборгованості за страховою винагородою. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором фінансового лізингу від 21 серпня 2013 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved