Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] міська рада про визнання права власності в порядку набувальної давності. Позивач у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на квартиру [ADDRESS] у [PERSON], та домоволодіння, що знаходиться у Дніпропетровській області, Дніпропетровського району, смт. Кіровське по вул. Квітнева, 18. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності в порядку набувальної давності на домоволодіння, що знаходиться у Дніпропетровській області, Дніпропетровського району, смт. Кіровське по вул. Квітнева, 18, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу ВВЕ №346452 від 15 червня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2860 [PERSON], діюча на підставі доручення, посвідченого приватним пнотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 16 лютого 2004 року за реєстром №813 від імені [PERSON] передала [PERSON] у власність квартиру №5, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Абхазській, 4а. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2004 року, номер витягу 4147103 власником квартири №5 у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровська по вул. Абхазька, 4а є [PERSON]. 17 лютого 2005 року позивач [PERSON] передав [PERSON] суму у розмірі 8 000 доларів США (вісім тисяч доларів США) як суму вартості за за квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією розписки. З цього часу [PERSON] проживає у зазначеній квартирі. Зазначеними об'єктами нерухомого майна позивач користується, як своїми власними, проводить в них ремонтні роботи, доглядає за ними. Оскільки позивач є добросовісним користувачем зазначених об'єктів нерухомого майна, користується та володіє ним відкрито та безперервно більше, ніж 10 років, зауважень та претензій з боку [PERSON] ніколи не надходило, вона не заперечувала проти володіння позивачем даними об'єктами, вважає, що він на законних підставах набув право власності на зазначені домоволодіння. В силу ч.ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. В силу ст. 16 Цивільного кодексу України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності за набувальною давністю, що відповідає діючому законодавству. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.2 ст.319 ЦК України , що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч.1 ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до технічного паспорту від 16 листопада 2015 року квартира [ADDRESS] складається з: 1 - коридор; 2 - ванна; 3 - кухня; 4 -житлова кімната; І - балкон, загальною площею 32,0кв.м. та житловою 18,2кв.м. Так, [PERSON] на теперішній час вважає себе таким, що набув право вимоги про визнання за ним права власності на спірне майно, тому у тому числі до нього пред'явлено позов. Таким чином позовні вимоги позивача у частині визнання права власності в порядку набувальної давності на квартиру [ADDRESS] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні наданими суду доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності в порядку набувальної давності на домоволодіння, що знаходиться у Дніпропетровській області, Дніпропетровського району, смт. Кіровське по вул. Квітнева, 18, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 800 грн.

Outcome: partial