Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачем, [PERSON], поданий до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг за договором позики в сумі 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь відсотки за порушення грошового зобов'язання в сумі 362, 96 (триста шістдесят дві) гривні 96 копійок; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] у позові зазначила про те, що перебуваючи з [PERSON] у дружніх відносинах на її прохання вона позичила їй кошти в сумі 48000 (сорок вісім тисяч) гривень на здійснення підприємницької діяльності. В підтвердження отримання від її грошей нею ([PERSON]) була написана розписка. Беручи кошти в борг вона ([PERSON]) обіцяла їй почати сплачувати позичену суму починаючи з 01 червня 2014 року з відсотками. Однак минуло три місяці, [PERSON] не сплатила жодної копійки. На її прохання сплачувати борг, [PERSON] заявила, що не збирається повертати борг, і що вона ([PERSON]) нічим не доведе, що вона взяла у неї гроші в борг. Під будь - яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Намагання вирішити питання сплати боргу в позасудовому порядку виявилися марними. При зустрічі з відповідачем остання категорично відмовилася повернути борг. Згідно із ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Розписка підписана відповідачем (позичальником), є документом, що стверджує про вчинення правочину між нею та відповідачем. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити за час прострочення три відсотки річних із простроченої суми, а також суму боргу. Сума за прострочення грошового зобов'язання станом на 11 серпня 2014 року становить (48000 х 3 %) : 365 х 92 = становить 362 гривні 96 копійок. Борг відповідача, [PERSON] про отримання від неї ([PERSON]) грошей в сумі 48000 гривень підтверджується розпискою, копію якої вона додає до позовної заяви. Оскільки відповідач, [PERSON] відмовляється повернути борг вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач, [PERSON] повністю підтримала позов та пояснила, що позов, на її думку, підлягає задоволенню за обставин, викладених у позовній заяві. Представник позивача, [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позов позивача та пояснив, що позов, на його думку, підлягає задоволенню за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних обставин. У справі встановлено, що 11 травня 2014 року позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON], яка на даний час змінила прізвище на [PERSON], кошти в сумі 48000 (сорок вісім тисяч) гривень. Відповідач [PERSON] зобов'язалася сплачувати позичену суму, починаючи з 01 червня 2014 року з відсотками для відновлення платежів кредиту. На підтвердження зазначеного зобов'язання відповідач надала позивачу розписку відповідного змісту, у якій зазначила суму боргу - 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень та початок строку його сплати з 01 червня 2014 року з відсотками (копія на а. с. 7). Розписка написана відповідачем власноручно. Проте в обумовлені строки відповідач зобов'язання не виконала, борг позивачу не повернула, відмовляється його повернути, будь-яких доказів, що спростовують факти викладені у позовній заяві, до суду не надала. Згідно із ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Розписка підписана відповідачем (позичальником), є документом, що стверджує про вчинення правочину між нею та відповідачем. Згідно вимог ч. 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити за час прострочення три відсотки річних із простроченої суми, а також суму боргу. Сума за прострочення грошового зобов'язання за період з 11 травня 2014 року по 11 серпня 2014 року (тобто за 72 календарних дні) становить (48000 х 3 %) : 365 х 72 = 284 гривні 05 копійок. Крім того, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору в розмірі 482 (чотириста вісімдесят дві) гривні 05 копійок (а. с. 1). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути [PERSON] зайво сплачені нею при подачі позову кошти на оплату судового збору у розмірі 01 гривня 38 копійок.

Outcome: partial