Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] звільнення від сплати аліментів, що утримуються з нього на утримання дитини на підставі рішення суду. У судове засідання представник позивача надала письмову заяву у якій вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, звільнивши [PERSON] РНОКПП [NUMBER] від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], посилаючись на те, що дитина із листопада 2017 року проживає разом із батьком та знаходиться на його утримання повністю. Підстав для стягнення аліментів із позивача на користь відповідача немає. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 17 травня 2003 року позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (зараз [PERSON]) [PERSON] до 30 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON], [INFO] залишився проживати з матір`ю [PERSON] за адресою: Дніпровський район, село Любимівка, вул.Богданова, буд. 63-А. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь матері [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] має легку розумову відсталість, а тому навчається у спеціалізованому закладі «Навчально-реабілітаційний центр «Горлиця» Дніпропетровської міської ради». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з початком навчального 2017-2018 p.p. усунулася від виховання сина та виїхала на роботу до Польщі, а дитину залишила на свою матір похилого віку. З 1 листопада 2017 року неповнолітній [PERSON], перейшов проживати до батька [PERSON], який повністю матеріально його забезпечує, займається його вихованням, контролює навчання в центрі. Факт проживання дитини з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї від 16.01.2018 року та характеристикою на дитину зі школи. Однак, з [PERSON] за виконавчим листом виданим на підставі рішення суду продовжуються утримуватись аліменти на неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 4 ст. 181. СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON], [INFO] змінив місце свого проживання з листопада 2017 року та на теперішній час проживає з батьком [PERSON], знаходиться на його повному утриманні, суд приходить до висновку, що позивач повинен бути звільнений від сплати аліментів на утримання сина на користь відповідача [PERSON] Щодо моменту звільнення від сплати аліментів, суд дійшов до такого. Відповідно до ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В позові позивач просить звільнити його від сплати аліментів з 1 листопада 2017 року, проте із позовом звернувся тільки 15 лютого 2018 року. Нормами діючого СК України не передбачено моменту, із якого сторону може бути звільнено від сплати аліментів з урахуванням викладених в рішенні обстави, тому суд, вважає за необхідне застосувати до цих правовідносин аналогію закону та норми, що регулюють відносини стягнення аліментів щодо моменту з якого вони присуджуються. Тому, з урахуванням положень ст. 10 та 79 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та звільнити від сплати аліментів тільки з моменту предявлення позову, тобто з 15 лютого 2018 року, а не із 1 листопада 2017 року. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік. Судові витрати складаються зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial