Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача та третіх осіб покликаючись на те, що 08 вересня 2014 року померла його бабця [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №359706. Своїм заповітом від 19 листопада 2013 року [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, що знаходиться в смт. Жвирка по вул. Кобилянської, 15 Сокальського району, а також решту свого майна позивачу. Як спадкоємець за заповітом у визначений законом строк [PERSON] звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а саме щодо вищевказаного будинку. Спадкоємців які б мали обов»язкову частку в спадщині [PERSON] немає. У звязку із заведенням спадкової справи нотаріусом витребувано у КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» інформацію щодо реєстрації права власності на спадковий будинок. Згідно довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» №5717 від 18.12.2014р. будинок №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району зареєстрований за [PERSON], який являється його рідним братом та помер 29 червня 2013 року. Дана обставина зумовлена тим, що [PERSON] 29 січня 2002 року згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON] подарувала належний їй будинок [PERSON]. В подальшому [PERSON] звернулась в Сокальський районний суд із позовом до приватного нотаріуса [PERSON] про визнання недійсним вищевказаного договору дарування житлового будинку. Рішенням Сокальського районного суду від 27 вересня 2013 року позов [PERSON] задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району, укладений 29 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 119. Зобов»язано приватного нотаріуса [PERSON] повернути [PERSON] правовстановлюючі документи на житловий будинок №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району. Таким чином, сторони укладення договору повернулися до попереднього стану та будинок згідно рішення суду залишився у власності його спадкодавиці. Зазначає, що будучи необізнаною у правових питаннях [PERSON] не надала вказане рішення суду в БТІ, в зв»язку з чим, будинок залишився зареєстрованим за [PERSON], який згідно оскаржуваного договору дарування 30.01.2002р. отримав реєстраційне посвідчення на будинок. Вищевказана обставина виключає отримання ним як спадкоємцем за заповітом у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [PERSON] 27 квітня 2015 року приватним нотаріусом Сокальського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [PERSON], з тих підстав, що будинок незважаючи на рішення суду про визнання недійсним договору дарування від 29.01.2002р. залишився зареєстрованим на обдарованого [PERSON]. Просить суд визнати недійсним реєстраційне посвідчення серії БТІ №009320 від 30.01.2002р. видане ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» на житловий будинок №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району на ім»я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію, визнати за ним [PERSON], 21.06.1976р.н. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 08.09.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав у суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача, Жвирківської селищної ради в судове засідання не прибув, надав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Представник третьої особи реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції в судове засідання не прибув, надав в суд заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Разом з тим згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Із свідоцтва про смерть серії І-СГ №359706 встановлено, що 08.09.2014р. померла [PERSON]. Згідно заповіту від 19 листопада 2013 року [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, що знаходиться в смт. Жвирка по вул. Кобилянської, 15 Сокальського району, а також решту свого майна [PERSON] Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» №5717 від 18.12.2014р. будинок №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району зареєстрований за [PERSON], який являється рідним братом позивача та помер 29 червня 2013 року. Судом установлено, що [PERSON] 29 січня 2002 року згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON], подарувала належний їй будинок [PERSON]. Згідно рішення Сокальського районного суду від 27 вересня 2013 року визнано недійсним договір дарування житлового будинку №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району, укладений 29 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 119. Згідно постанови, винесеної 27 квітня 2015 року приватним нотаріусом Сокальського нотаріального округу [PERSON], позивачу відмовлено щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [PERSON], з тих підстав, що будинок незважаючи на рішення суду про визнання недійсним договору дарування від 29.01.2002р. залишився зареєстрованим на обдарованого [PERSON]. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, згідно свідоцтва про права власності на забудову виданого 21.08.1986 року встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок №15 по вул. Кобилянської в смт. Жвирка Сокальського району. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved