Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачем [PERSON] заявлені вимоги про зобов»язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні з дитиною сторін-Сидоренко А.О., [INFO], та визначити спосіб спілкування, виховання з дитиною шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною щомісячно-кожної неділі з 09-00 год. до 14-00 год., кожного понеділка з 17-00 год. до 20-00 год, із відвідуванням дитиною місця проживання позивача в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кооперативна, 21, без присутності відповідача. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі і після розірвання шлюбу 27 вересня 2016 року проживають окремо, є батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв»язку з чим органом опіки та піклування Ніжинської міської ради 04 лютого 2016 року встановлений графік побачень-кожного четверга з 18-00 год. до 20-00 год, кожної неділі з 10-00 год. до 12-00 год.. З кінця зими 2017 року дитина з ним не спілкується через поведінку відповідача,-остання здійснює перепони у спілкуванні з дитиною, порушуючи право позивача на спілкування та виховання дитини. Позивач є платником аліментів на дитину, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Відповідно до заяви від 06 березня 2018 року позивач просить визначити спосіб спілкування та виховання з дитиною-щомісячно кожної неділі з 09-00 год. до 18-00 год, кожного понеділка з 17-00 год. 20-00 год., із відвідуванням дитиною місця проживання позивача в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кооперативна, 21, без присутності відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, його фактичне місце проживання в [INFO]. Відповідач з вересня 2016 року чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, з лютого 2017 року відповідач показує дитину і зразу її забирає, до цього перешкод не було, відповідач надавала дитину, спілкувався і гуляв із дитиною і без присутності матері, має намір більше спілкуватись із дитиною, заборгованість по аліментах відсутня. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що неприязні відносини із позивачем виникли з моменту її вагітності та народження спільної дитини-Сидоренка А.О., [INFO]. Після досягнення дитиною двох місяців через неприязні відносини із позивачем та його родиною вона проживає окремо від позивача. Вона дозволила позивачу спілкуватись та відвідувати дитину з 4-х місяців. Після встановлення графіку побачень вона не здійснювала перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, з квітня 2017 року дитина стала плакати і не хотіла іти до позивача, дитина сама стала відмовлятися іти до позивача. Позивач не виконує свої аліментні зобов»язання. Встановлений раніше графік побачень підтримує. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні вважала за необхідне у задоволенні позову відмовити, пояснивши, що встановлений органом опіки та піклування графік побачень з дитиною, яка не досягла трирічного віку, відповідає інтересам дитини. Із врахуванням наданих сторонами доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вирішення батьками питань щодо виховання дитини регулюється нормами ст.157 СК України. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, із ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У силу ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім того, під час вирішення такої категорії суд керується ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Схожа норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08 липня 2003 року, рішення у справі «Цаунеггер проти Німеччини» від 03 грудня 2009 року). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року, останні є батьками [PERSON], [INFO], який станом на час розгляду справи не досяг трирічного віку, сторони після розірвання шлюбу проживають окремо, [PERSON] після розірвання шлюбу проживає із відповідачем в [ADDRESS]. Зареєстроване місце проживання позивача в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кооперативна, 21. Позивач є платником аліментів на користь відповідача на утримання [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 04 лютого 2016 року всчтановлений графік побачень [PERSON] із своїм сином [PERSON] кожного місяця, кожного четверга з 18-00 год. до 20-00 год, кожної неділі з 10-00 год. до 12-00 год. Вищезазначені обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються. Також судом встановлено, що сторони перебувають у тривалих неприязних відносинах. Із врахуванням вищезазначених обставин, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, а також урахувавши висновок органу опіки та піклування від 04 лютого 2016 року, та найкращих інтересів дитини наявні підстави для визначення способу участі позивача у вихованні свого сина [PERSON] шляхом встановлення систематичних побачень позивача та малолітнього сина із визначенням місця побачень за погодженням матері-відповідача [PERSON], з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька-буд.21 по вул.Кооперативна м.Ніжина Чернігівської області з урахуванням бажання дитини та в присутності матері,-кожної неділі кожного тижня кожного місяця з 10-00 год. до 13-00 год., кожного понеділка кожного тижня кожного місяця з 16-00 год. до 19-00 год.. Такий спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина не суперечить інтересам останнього, при цьому у майбутньому, з урахуванням інтересів дитини, встановлений судом спосіб участі батька у виховання та спілкуванні з сином може бути змінений. Запропоновані позивачем способи участі у вихованні дитини, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини та вік дитини, не відповідають інтересам дитини і є такими, що можуть завдати глибокої психологічної травми, що в подальшому позначиться на її психоемоційному і психічному розвитку. Наявність неприязних відносин сторін, неодноразове звернення останніх до органів поліції, не є підставою для висновку про наявність перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні з дитиною. Позивач не позбавлений можливості здійснювати дії в найкращих інтересах дитини для нормалізації та гармонізації стосунків між ними.

Outcome: partial