Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач в серпні 2019 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.07.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 884586 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання, банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Банк встановив клієнту кредит в сумі 16300,00 грн. Згідно пункту 6.5 заяви, процентна ставка за кредитом складає 30% процентів річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором станом на 16.05.2019 року виникла заборгованість, яка становить 30291,46 грн., яка складається з 23902,71 грн. - загальна сума основної заборгованості, 2975,20 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 12,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО, 2639,29 грн. - загальна сума нарахованої пені, 330,15 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту, 191,50 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 167,61 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту, 72,50 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі із зазначенням, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити загальну суму заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.07.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 884586 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п. 3.4.1, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Банк встановив клієнту кредит в сумі 16300,00 грн. Згідно пункту 6.5 заяви, процентна ставка за кредитом складає 30% процентів річних за користування кредитними коштами. Станом на 16.05.2019 року заборгованість відповідача становить 33008,90 грн., яка складається з 16296,42 грн. - загальна сума основної заборгованості, 11356,86 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 6,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО, 3993,56 грн. - загальна сума нарахованої пені, 979,42 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 12,05 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту, 364,59 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи скрутний майновий стан відповдіача, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені з 3993,56 грн. до 2000, 00 грн., тим самим задовольняючи частково вимоги позовної заяви, щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з Постановою Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії (плати за розрахунково-касове обслуговування) - за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 6,00 грн. відсутні. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не виконано свої договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, у зв`язку з чим з нього підлягає стягненню борг за договором про споживчий кредит у розмірі 31009,34 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені судові витрати у розмірі 1804,63 грн., пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial