Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» про визнання права та стягнення боргу. В своїх вимогах покликається на те, що починаючи з 1988 року вона була членом колгоспу ім. Кірова, який було реорганізовано в агрофірму «Колос», пізніше СВК «Колос». У 1998 році СВК «Колос» припинило свою діяльність. На час її виходу підприємство не виплатило їй майновий пай в розмірі 5431.32 гривні. Обов»язок відповідача по виплаті майнового паю виник 28.06.1998 року, а тому прострочення боржника складає повних 15 років 4 місяці. Е.І. Крім того позивачка вказує, що в даному підприємстві до 28.06.1998 року працювала її мати [PERSON], яка померла [INFO]. До складу спадкового майна входив її майновий пай, яким користувався відповідач. Позивачка стверджує, що вона вступила у володіння і управління спадковим майном. Крім того її мати за життя заповіла своє майно. Просить позивачка стягнути з відповідача в її користь вартість майнових паїв в сумі 48238.25 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки з'явитись в судове засідання не може, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідач - представник Cільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» подав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON], визнав, не заперечив щодо його задоволення. Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може спадкуватися відповідно до цивільного законодавства України та статусу підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в інший, за згодою сторін, формі. В силу ст. 161 діючого на той час ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності такий вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Ст. 203 ЦК УРСР передбачає обов'язок боржника в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником. Відповідно ч. 1 ст. 213 ЦК УРСР боржник, який прострочив виконання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Ст. 214 цього ж кодексу передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Язлівчицької сільської ради (а.с.14), окрім того, на підставі заповіту, посвідченого 12.09.2002 року секретарем Язлівчицької сільської ради і зареєстрований за №66, позивачка успадкувала належну їй земельну ділянку (пай), (а.с.13), також факт роботи [PERSON], про те, що вона дійсно працювала в агрофірмі «Колос» і має майновий пай підтверджується довідкою від 21.03.2000р., № 68 (а.с.7), списком працівників які мають право на одержання майнового паю (а.с.8), також додаються свідоцтво про смерть [PERSON](а.с.10), свідоцтво про народження [PERSON](а.с.11), свідоцтвом про шлюб [PERSON](а.с.12), та паспортом позивачки (а.с.4). Спадщина на вказане вище майно відкрилася на момент дії ЦК Української РСР в редакції 1963 року відповідно п.1 ч. 1 ст. 549 якого позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому за нею слід визнати право власності на майновий пай, що належав її матері [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері яка померла [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved