Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 лютого 2008 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 765474/ФО, за умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 43 660,55 дол. США, в порядку і на умовах, визначених цим договором на проведення розрахунків по договору купівлі - продажу від 07.08.2008 року - житлового будинку [ADDRESS] , оплату комісії за розрахунки по Кредитному договору (п.1.2. Кредитного договору), зі строком повернення до 07 лютого 2033 року (п. 1.3 Кредитного договору) та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,49% річних. На виконання п. 2.1 кредитного договору, а саме в забезпечення виконання зобов`язань по цьому договору, 07 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір № б/н посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Сілаковою І.С. за реєстровим № 487 від 07.02.2008 року. При укладенні Іпотечного договору, нотаріусом посвідчено та залучено відповідну заяву, від: [PERSON] , про згоду на укладення договору іпотеки квартири, що є предметом Договору іпотеки. 07 лютого 2008 року між Банком, Позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № б/н, за умовами якого [PERSON] зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Позичальником усіх зобов`язань за Кредитним договором №765474/ФО від 07.02.2008 р. 21 травня 2020 року між Державною іпотечною установою та Банком укладено Договір відступлення прав вимоги №б/н (далі - Договір відступлення), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстраційним номером 1436. Відповідно до Договору відступлення, Сторони уклали цей Договір на виконання умов укладеної між сторонами Мирової угоди від 18.05.2020 року в господарській справі №910/19158/16, яка знаходилась в провадженні Господарського суду міста Києва за позовом ДГУ до Банку про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №7/1 -3 від 15.10.2008 року. Пунктом 1 Договору відступлення права вимоги визначено, що Первісний кредитор (за Договором відступлення Первісним кредитором виступає - Банк) відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги Банку до заставодавців/іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та / або договорами застави з урахуванням усіх змін та доповнень до них. Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 34 в Додатку № 1 до Договору відступлення, Банком було відступлено права вимоги належного виконання зобов`язань Позичальником за Кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008р., Іпотекодавцем за Іпотечним договором від 07.02.2008р., Поручителем за Договір поруки від 07.02.2008р. Відповідно до п.2 Договору відступлення, Новий кредитор/іпотекодержатель/ заставодержатель в день настання відкладальної умови, визначеної в п. 14.1 цього Договору, а саме - набрання законної сили ухвали Господарського суду м. Києва в справі № 910/19158/16 про затвердження Мирової угоди, набуває усі права кредитора за Основними договорами. 02 червня 2020р. ухвалою Господарського суду м. Києва, Мирову угоду від 18.05.2020 року було затверджено, а провадження у справі № 910/19158/16, - закрито. Таким чином, починаючи з 02 червня 2020 року, Державна іпотечна установа стала кредитором за Кредитним договором та Договором поруки, та іпотекодержателем за Іпотечним договором, про що в Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено відповідний запис, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 211853610 від 09.06.2020р. Станом на момент відступлення права вимоги Державній іпотечній установі, за Договором відступлення, у відповідності з Розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008р. станом на 02.06.2020р., - сума заборгованості Позичальника за кредитом становить 43 554, 90 дол. США або 1 168 059,67 у гривневому еквіваленті (за офіційним курсом НБУ станом на 02.06.2020 року, який склав 26,8182 гривень за 1 дол. США) та 75 219,31 дол. США або 2 017 238,97 у гривневому еквіваленті (за офіційним курсом НБУ станом на 02.06.2020 року, який склав 26,8182 гривень за 1 дол. США) - заборгованість по сплаті відсотків. Після переходу права вимоги за Кредитним договором до Нового кредитора, заборгованість Позичальника за Кредитним договором зросла на суму відсотків за користування кредитом з 02.06.2020 по 16.09.2020р., що становить 40 931,80 грн. Позивач вказує в позові, що через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 16.09.2020 року у відповідності до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008р. складає 3 226 230,44 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, Дяченко В.С., який діє на підставі довіреності про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ДІУ, в якій зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 86-87). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин з згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 лютого 2008 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 765474/ФО (а.с. 9-13), за умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 43 660,55 дол. США, в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «30/100» на проведення розрахунків по договору купівлі - продажу №б/н від 07.02.2008 року - будинку [ADDRESS] , витрати пов`язані з оформленням кредиту, оплату комісії за розрахунки по Кредитному договору (п.1.2. Кредитного договору), та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,49% річних. На виконання п. 2.1 кредитного договору, а саме в забезпечення виконання зобов`язань по цьому договору, 07 лютого 2008 року між Банком та Позичальником - [PERSON] укладено Іпотечний договір №б/н посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Сілаковою І.С. за реєстровим №487 від 07.02.2008 року (а.с.18-22). При укладенні Іпотечного договору, нотаріусом посвідчено та залучено відповідні заяви, від: [PERSON] , про згоду на укладення договору іпотеки будинку, що є предметом Договору іпотеки, для забезпечення виконання зобов`язань перед банком за кредитним договором в сумі 43 660, 55 доларів США, строком до 05 лютого 2033 року під 13,89% річних (а.с. 23); [PERSON] , що з ним проведено повний розрахунок за договором купівлі-продажу будинку та належної до нього земельної ділянки (а.с. 15-17). 07 лютого 2008 року між Банком та Поручителем [PERSON] укладено Договір поруки №б/н, за умовами якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором (а.с. 24-25). 21 травня 2020 року між Державною іпотечною установою та Банком було укладено Договір відступлення прав вимоги №б/н (далі - Договір відступлення), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстраційним номером 1436 (а.с.26-29). Відповідно до Договору відступлення, Сторони уклали цей Договір на виконання умов укладеної між сторонами Мирової угоди від 18.05.2020 року в господарській справі №910/19158/16, яка знаходилась в провадженні Господарського суду міста Києва за позовом ДГУ до Банку про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №7/1 -3 від 15.10.2008 року. Пунктом 1 Договору відступлення права вимоги визначено, що Первісний кредитор (за Договором відступлення Первісним кредитором виступає - Банк) відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги Банку до заставодавців/іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору., включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та / або договорами застави з урахуванням усіх змін та доповнень до них. Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 34 в Додатку № 1 до Договору відступлення, Банком було відступлено права вимоги належного виконання зобов`язань Позичальником за Кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008р., Іпотекодавцем за Іпотечним договором № б/н від 07.02.2008р., Поручителем за договором поруки № б/н від 07.02.2008р. (а.с.29). Відповідно до п.2 Договору відступлення, Новий кредитор/іпотекодержатель/ заставодержатель в день настання відкладальної умови, визначеної в п. 14.1 цього Договору, а саме - набрання законної сили ухвали Господарського суду м. Києва в справі № 910/19158/16 про затвердження Мирової угоди, набуває усі права кредитора за Основними договорами. 02 червня 2020р. ухвалою Господарського суду м. Києва, Мирову угоду від 18.05.2020 року було затверджено, а провадження у справі № 910/19158/16, - закрито (а.с. 30-39). Таким чином, починаючи з 02 червня 2020 року, Державна іпотечна установа стала кредитором за Кредитним договором та Договором поруки, та іпотекодержателем за Іпотечним договором, про що в Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено відповідний запис, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 211853610 від 09.06.2020р (а.с. 40-41). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 43660,55 дол. США, а позичальник, в порушення умов кредитного договору зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування не виконує. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено розрахунком заборгованості доданим до позовної заяви (а.с.42-42, 44), що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008 року - заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008 року станом на 02.06.2020 року складає 118 774, 21 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.09.2020 року становить 3 185 298, 64 грн., в тому числі : - по сумі основного боргу - 43 554, 90 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.06.2020 року - 1 168 059,67 грн.; - прострочені відсотки за користування кредитом (набуті станом на 02.06.2020 року) - 75 219,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 02.06.2020 р. - 2 017 238,97 грн. Крім того: прострочені відсотки (за період з 02.06.2020 р. по 16.09.2020 р.) нараховані за користування кредитом складають - 40 931,80 грн. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № б/н від 07 лютого 2008 року, за умовами якого остання зобов`язалась перед кредитором у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань, що випливають з укладеного між кредитором та позичальником кредитного договору № 765474/ФО від 07.02.2008р. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язанні боржником. Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.1 Договору поруки встановлено, що поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань повністю як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Таким чином, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед Позивачем за невиконання [PERSON] умов Кредитного договору № 765474/ФО від 07.02.2008р. 21 травня 2020 року між Державною іпотечною установою та Банком було укладено Договір відступлення прав вимоги № б/н (далі - Договір відступлення), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстраційним номером 1436. Відповідно до Договору відступлення, Сторони уклали цей Договір на виконання умов укладеної між сторонами Мирової угоди від 18.05.2020 року в господарській справі №910/19158/16, яка знаходилась в провадженні Господарського суду міста Києва за позовом ДГУ до Банку про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №7/1 -3 від 15.10.2008 року. Пунктом 1 Договору відступлення права вимоги визначено, що Первісний кредитор (за Договором відступлення Первісним кредитором виступає - Банк) відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги Банку до заставодавців/іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави з урахуванням усіх змін та доповнень до них. Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 34 в Додатку № 1 до Договору відступлення, Банком було відступлено права вимоги належного виконання зобов`язань Позичальником за Кредитним договором № 765474/ФО від 07.02.2008р., Іпотекодавцем за Договором іпотеки № б/н від 07.02.2008р., Поручителем за Договором поруки № б/н від 07.02.2008р. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при касаційному перегляді судового рішення у цивільній справі (№ 6-1355/10) дійшла висновку, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належним чином не виконують зобов`язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягають задоволенню. За правилом частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 Цивільного кодексу України). Суд бере до уваги, що позивач ДІУ обчислює заборгованість за Кредитним договором в національній валюті України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача у рівних частках судовий збір у розмірі 48 393,46 грн., тобто по 24 196,73 грн. з кожного. Відповідно до ст. ст.543, 553, 554, 625 ЦК України,

Outcome: approved