Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2005 року між Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького та [PERSON] була укладена Угода №34 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, за якою Університет надав [PERSON] кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету в сумі 5100 грн. строком на 15 років, зі сплатою 3 % річних за користування кредитом. 04.07.2009 року відповідач закінчила навчання в Університеті, і їй присвоєно кваліфікацію молодшого спеціаліста з правознавства та виданий диплом. Однак [PERSON] не виконала умови угоди та не здійснила передбачені платежі, і станом на 12.08.2013 року в неї виникла перед Університетом заборгованість в загальній сумі 2761,15 грн., яку просить стягнути, а також просить стягнути судові витрати в розмірі 229,40 грн. Представник позивача, в судове засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву в якій просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала, проти нього заперечила і в судовому засіданні пояснила, що 26 грудня 2005 року вона уклала з Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького Угоду №34 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до цієї угоди вона мала отримати кредит для оплати за навчання в сумі 5100 грн. Вдома, вивчивши умови угоди вона вирішила не укладати цієї угоди, а зразу ж оплатити всі кошти за навчання в сумі 5100 грн. Наступного дня, а саме 27 грудня 2005 року вона в бухгалтерії Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького, оплатила за весь термін навчання кошти в сумі 5100 грн., про що свідчить видана їй квитанція до прибуткового касового ордера серії 02 БУ №919592. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2005 року між Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького та [PERSON] була укладена Угода №34 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в сумі 5100 грн. Однак, 27.12.2005 року [PERSON] відмовившись від отримання кредиту, власними коштами оплатила за весь термін навчання, внісши на рахунок Університету кошти в сумі 5100 грн. Як вбачається з прибуткового касового ордеру серії 02 БУ № 919592 від 27.12.2005 року та квитанцій до прибуткового касового ордера серії 02 БУ №919592 [PERSON] внесла в касу Університету плату за навчання в сумі 5100 грн. Згідно Наказу по Університету №333-4 від 04.07.2007 року, [PERSON] закінчила навчання в Університеті, і їй присвоєно кваліфікацію молодшого спеціаліста з правознавства та виданий диплом встановленого зразка. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку представник позивача не надала суду жодних доказів того, що відповідач сплачувала борг частинами і на даний час заборгованість становить 2761 грн. 15 коп., з яких 1700 грн. - основного боргу. Також представник позивача нічим не заперечила твердження відповідача, що боргові зобов»язання у виді плати за навчання в сумі 5100 грн. вона повернула 27.12.2005 року. З урахуванням зазначеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність жодних правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed