Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/1842/82/106107 від 21 березня 2007 року в сумі 14721,19 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ - 165280,29 грн.; та судовий збір по 826,40 грн. з кожного. В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно умов укладеного позивачем та [PERSON] (далі - відповідач 1) кредитного договору від 21 березня 2007 року (далі - Кредитний договір), позивач надав відповідачу 1 кредит в розмірі 4386,00 дол. США на строк по 19.03.2017 року включно з процентною ставкою 13,75% річних. В якості забезпечення зобов'язання відповідача 1 перед Банком, було укладено договір поруки від 21.03.2007 року (далі договір Поруки), відповідно до якого [PERSON] (далі - відповідач 2) взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача 1, які виникають з умов Кредитного договору. Незважаючи на неодноразові вимоги про погашення боргу відповідачі своїх зобов'язань по Кредитному договору належним чином не виконували, у зв'язку з чим у відповідача 1 перед Банком виникла заборгованість. За таких обставин, позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач участі представника у судовому засіданні не забезпечив, у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без присутності представника Банку. Відповідач 1 - [PERSON] в судове засідання не прибув, подав письмові клопотання та заяву в яких зазначаючи, що позовні вимоги визнає, просив зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором, оскільки має скрутне матеріальне становище; просив справу слухати без його участі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибула, подала письмову заяву, в якій зазначила, що погоджується з думкою відповідача - [PERSON], просила справу слухати без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - позивачем у справі та [PERSON] - відповідачем 1 у справі, укладено Кредитний договір № 014/1842/82/106107 від 21 березня 2007 року, згідно з яким позивач надав останньому кредит в розмірі 4386,00 дол. США на строк по 19.03.2017 року з процентною ставкою 13,75 % річних. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач 1 зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком, сплачувати відсотки за фактичне користування кредитних коштів та остаточно погасити кредит до 19.03.2017 року. Відповідно до п. 6.5 Кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов цього договору. 25 липня 2007 року між Банком та [PERSON] - відповідач 2, укладено договір Поруки № 1 від 21.03.2007 року, відповідно до умов якого, в разі порушення боржником (відповідачем 1) зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату як основного боргу так і відсотків. Перед укладенням Кредитного договору та договору Поруки відповідачі були повідомлені про всі умови кредитування в Банку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Однак, в порушення умов Кредитного договору, відповідач 1 своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 18 квітня 2014 року у нього виникла заборгованості перед Банком на загальну суму 14721,19 дол. США, що становить 165280,29 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 2887,45 дол. США, що становить 32418,48 грн., заборгованість за відсотками - 1488,50 дол. США, що становить 16711,94 грн., пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 10345,24 дол. США, що становить 116149,87 грн. Незважаючи на попередження про виникнення простроченої заборгованості по кредиту та необхідності її погашення відповідачі суму заборгованості не погасили. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування відповідачем не заявлено. Дані обставини не оспорювались сторонами та підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості (а.с.5-6), копією кредитного договору від 21.03.2007 року (а.с.7-8), копіє платіжного календаря (а.с.9), копією договору поруки від 21.03.2007 року (а.с.10-12), копіями досудової вимоги (а.с.15-16), копіями паспортів та податкових номерів відповідачів (а.с.17-20), копією статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.21), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та довідки з ЄДРПОУ (а.с.22-23). Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до положень статтей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідачі, в свою чергу, не виконують умов Кредитного договору та договору Поруки: відповідач 1 - не сплачує щомісячний платіж і нараховані відсотки за користування кредитом, відповідач 2- не виконали взяті на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача 1. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають до задоволення. Щодо стягнення пені суд дійшов до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, під якою розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту та відсоткам становить становить 165280,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 32418,48 грн., заборгованість за відсотками - 16711,94 грн., а заборгованість по сплаті пені за прострочення погашення кредиту та відсотків - 116149,87 грн., що на думку суду, значно перевищує реальний розмір збитків. Заслуговує на увагу й та обставина, що відповідач 1 у письмовому клопотанні, поданому до суду не заперечив щодо порушення ним своїх зобов'язань перед Банком та вказав, що в силу таких обставин як скрутне матеріальне становище - він не має можливості сплатити пеню, в розмірі зазначеному позивачем. Слід зазначити, що суттєвих негативних наслідків для позивача через прострочення відповідачем виконання зобов'язання не настало. Окрім того, суд вважає за можливе застосувати до визначеного позивачем розміру неустойки положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», яким встановлено граничний розмір пені, що не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Враховуючи вищевикладені обставини, об'єктивно оцінивши вказану конкретну ситуацію та враховуючи майновий, соціальний стан відповідача 1, причини неналежного його виконання, виходячи з інтересів обох сторін, приймаючи до уваги той факт, що відповідач має скрутне матеріальне становище, суд, застосовуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, зменшує розмір пені до 500,00 гривень. Згідно з частиною 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial