Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач\~звернувсь до суду з позовом про визнання припиненою поруки [PERSON] за договором поруки від 24 вересня 2014 року №2096611413_1. Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір поруки за виконання ТОВ «НВП «Преобразователь» зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до умов договору поруки максимальний розмір процентної ставки за користування кредитом встановлено у розмірі 56% річних. Згідно довідки розрахунку, банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку з 4 вересня 2015 року до 65% річних. Вважає, що порука припинилася у зв`язку зі збільшенням банком відсоткової ставки без погодження з позивачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» проти позову заперечив. Представник ТОВ «НВП «Преобразователь» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Грищенко О.В. від 17 березня 2020 року залишено позов без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] від 27 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 15 червня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 15 червня 2020 року відкладено судове засідання до 25 серпня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення сторін. Згідно розпорядження №387 та протоколу повторного автоматизованого розподілу від 2 липня 2020 року справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 3 липня 2020 року прийнято справу до розгляду, призначено судове засідання на 1 жовтня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 1 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 12 листопада 2020 року за заявою представника відповідача. 12 листопада 2020 року відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 19 січня 2021 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 24 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений договір поруки №2096811413_1, за яким позивач є поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «НВП «Преобразователь» зобов`язань за угодами. П. 1.1.2 договору поруки встановлена процентна ставка за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 «Угоди 2» - 36%, за період користування кредитом у разі прострочки згідно п. 3.2.2.2 «Угоди 2» - 56% (а.с.5). Згідно довідки-розрахунку, банк з 4 вересня 2015 року збільшив відсоткову ставку до 66% (а.с. 6-8). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення його обсягу відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Тобто, поруки припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчить про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту. Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи не настання збільшення внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 9 грудня 2019 року у справі №569/11865/16-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15. Отже, зміна відсоткової ставки в бік збільшення без згоди поручителя вплинула на збільшення об`єму відповідальності позивача та відповідно припинення поруки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved