Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача на його користь суму заборгованості за договором кредиту та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила, що 20.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 05/08/590МК. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав в банку кредит у розмірі 25\~000 доларів США на термін до 13.05.2013 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строк та в порядку, встановлених у кредитному договорі. Відповідно до кредитного договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.07.2015 року становить 74609,39 доларів США, яка складається з наступного: 26580,43 доларів США- заборгованість за кредитним договором; 24656,79 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом та 23372,17 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Жовтневського районного суду м. Дніпропетровськ від 15.03.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто 31893,73 доларів США заборгованості по даному договору, яка відмінусована від ціни заявленого позову. Окрім того, нараховано штрафи до даного договору: 11,37 доларів США штраф (фіксована частина) та 2135,78 доларів США штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості наданий суду із розписаними сумами проведених нарахувань. Окрім того, строк позовної давності прописаний у договорі за домовленістю сторін та становить 5 років. А тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 44862,82 доларів США, що за курсом НБУ від 17.17.2015 року еквівалентно 986084 гривні 72 копійки за кредитним договором № 05/08/590МК від 20.05.2008 року та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивачем не надано суду розрахунок складових частин заборгованості з 27.05.2010 року. Рішенням Індустріального райсуду м. Дніпропетровськ від 27.08.2012 року звернуто стягнення на предмет застави по даному кредитному договору, тому звернення стягнення на заставлене майно та його вилучення припинили зобовязання відповідача по даному договору у 2012 році. Однак не заперечував підписання відповідачем у 2009 році кредитної угоди № 05/08/590МК від 20.05.2008 року. Окрім того вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даними позовним вимогами, тому просить відмовити у задоволені даного позову повністю. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитної угоди № 05/08/590МК від 20.03.2008 року [PERSON] отримав в банку кредит у розмірі 25 000 доларів США із кінцевим терміном повернення не пізніше 13.05.2013 року. Згідно висновку експерта № 1733 судово-почеркознавчої експертизи від 09 вересня 2011 року, підписи від імені [PERSON]В у кредитній угоді № 05/08/590МК від 20.05.2008 року та додатку № 2 до нього, додатку № 1 до договору про видачу траншу № 05/08/595МК від 23.05.2008 року виконані [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 15 березня 2011 року, що змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2011 року стягнуто із відповідача 31893,73 доларів США за кредитним договором № 05/08/590МК від 20 травня 2008 року. Дане рішення набрало законної сили та не оскаржувалось [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно розрахунку виданого ПАТ КБ ПриватБанк, сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 05/08/590МК від 20 травня 2008 року станом на 17.07.2015 року становить 44862,82 доларів США, яка складається з наступного: - 42715,66 доларів США різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом; - 11,37 доларів США штраф (фіксована частина); - 2135,78 доларів США штраф ( відсоток від суми заборгованості). Згідно службового розпорядження НБУ від 17.07.2015 року встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти, а саме: 100 доларів США становить 2198,6687 грн. ПАТ КБ Приват Банк є правонаступником усіх прав та обовязків ЗАТ КБ «Приват Банк, що підтверджується статутом ПАТ КБ Приват Банк. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що пунктом 6.8 вищезазначеного кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, за цією угодою встановлюється сторонами тривалістю 5 (пять) років. Отже, сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма вимогами, тому позивачем не пропущено строку позовної давності. Окрім того, встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору та допустив заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved