Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 22.12.2006 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401/22/12/2006/980-4121/КФ. Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальникові на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 100 000,00 грн. строком до 21.12.2016 року, процентна ставка встановлена 18% річних та плати за управління кредитом (комісія) щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами з розрахунку 0,42% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов даного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку платежі, передбачені умовами договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 2 150,61 грн. щомісячно до 20 числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 401/22/12/2006/980-4121/КФ від 22.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] за яким остання відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачені кредитним договором умови повернення кредиту, незважаючи на реструктуризацію заборгованості, позичальником були порушені, в зв»язку з чим з»явилась прострочена заборгованість, яка станом на 20.04.2015 року складає 119 666,03 грн., з яких: основний борг 81 570,03 грн., відсотки за користування кредитом 17 604,58 грн., комісія - 5 278,16 грн., пеня за неповернення кредиту 15 212,81 грн. Відповідачі неодноразово попереджались про необхідність погашення заборгованості, однак заборгованість не погашена, тому банк вимушений звернутись з даним позовом в суд та посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу. Представник позивача надала заяву про зменшення позовних вимог, в судовому засіданні позов підтримала відповідно до уточненої заяви, просила задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали позов згідно заяви про уточнення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого з всіма правами та обов»язаками є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] 22 грудня 2006 року було укладено кредитний договір № 401/22/12/2006/980-4121/КФ , відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 100 000,00 грн. на споживчі цілі (п.п. 1.1, 1.4 договору) на строк до 21 грудня 2016 року включно. Пунктом 1.3 договору передбачено сплату позичальником відсотків за користування кредитом з відсотковою ставкою 18% річних від суми кредиту та плати за управління кредитом (комісія) щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами з розрахунку 0,42% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом, зазначеного у п. 1.1 цього договору. Відповідно до пунктів 3.3.1-3.3.3 даного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку платежі, передбачені умовами договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 2 150,61 грн. щомісячно до 20 числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 401/22/12/2006/980-4121/КФ від 22.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] за яким остання та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов»язань, вказаних в кредитному договорі (чи в будь-якій частині) як від позичальника так і від поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в судовому засіданні заявою на видачу готівки № NL-9 від 26.12.2006 року. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Передбачені кредитним договором умови повернення кредиту, незважаючи на реструктуризацію заборгованості, позичальником були порушені, в зв»язку з чим з»явилась прострочена заборгованість, яка відповідно до заяви про зменшення позовних вимог станом на 15.07.2015 року складає 97 626,18 грн., з яких: основний борг 81 570,03 грн., відсотки за користування кредитом 6 714,96 грн., комісія (плата за управлінням кредиту) 2 332,34 грн., пеня за неповернення кредиту 7 008,85 грн. Пунктом 4.1 даного договору передбачена відповідальність позичальника-відповідача за порушення строку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме сплата пені в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Поручитель, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачі листами-претензіями за вих. № 313, № 314 від 12.05.2015 року та неодноразовими переговорами були попереджені про необхідність погашення даної заборгованості. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і він підлягає задоволенню. Стягненню з відповідачів підлягають і судові витрати на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved