Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2007 року у розмірі 13294 грн. 85 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., зазначаючи, що 26 жовтня 2007 року з відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконання відповідачкою умов договору виникла заборгованість, яка станом на 30 червня 2016 року становить 13294 грн. 85 коп., яка складається з: 2962 грн. 18 коп. заборгованість за кредитом; 7148 грн. 64 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2312 грн. 85 коп. заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 621 грн. 18 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржниці немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від неї не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 26 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання заяви позичальника. Відповідач був ознайомлений та згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді /а.с.15 зворот/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Строк дії договору, як передбачено п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.3.2, 3.3 розділ 3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.6.5 Умов та правил відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості. Тому, за ним виникла заборгованість, яка станом на 30 червня 2016 року, за тілом кредиту складає 2962 грн. 18 коп. Відповідно до розділу 1 п.5.3 Умов банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, а саме: у виписці по картрахунку, а позичальник відповідно до п 6.3 підписаних Умов зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по картрахункам. Розділом 2 п.5.1 Умов передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом та Овердрафтом) боржник сплачує проценти по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розмір якої зазначається Тарифами. Тому, заборгованість по процентах за користування кредитом з урахуванням підвищеної відсоткової ставки складає 7148 грн. 64 коп. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.9-13/. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2312 грн. 85 коп., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.10.2007 року комісія за користування кредитом нараховується в колонці «Сума комісії та пені» /а.с.9-13/. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Комісія це плата за послуги банку. Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні види нарахувань, які мають бути обґрунтовані і доведені позивачем.\~\~\~\~ В заяві, яка є складовою кредитного договору, розмір щомісячної комісії за користування кредитом вказаний 1% (а.с.15). В умовах і правилах надання банківських послуг, які додані до позову, розмір комісії не встановлений /а.с.16-21/. Також ні заявою про оформлення кредиту, ні Умовами і правилами надання банківський послуг, які додані до позову, не передбачено відповідальності у виді пені. В наданому позивачем розрахунку, в колонці «Сума комісії та пені», неможливо визначити, яку частку складає пеня, а яку комісія, тому суд вважає, що позивачем не доведено підстав для стягнення суми заборгованості з пені та комісії, чи окремо пені або окремо комісії, в розмірі - 2312 грн. 85 коп., а отже в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з пені та комісії в розмірі 2312 грн. 85 коп., то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки суми штрафу підлягають частковому задоволенню. Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, у звязку з чим банк буде вимушений звернутись до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн.+ 5% від суми позову. Відповідачка прострочила виконання своїх зобовязань зі сплати кредиту, відсотків за ним, тому у позивача виникло право на нарахування відповідачці штрафних санкцій з яких: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 505 грн. 54 коп. - штраф (процентна складова), що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Оскільки відповідачка добровільно не сплачує суму заборгованості, то вона підлягає стягненню з останньої в примусовому порядку в загальному розмірі 10866 грн. 36 коп., з яких: 2962 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом, 7148 грн. 64 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 505 грн. 54 коп. - штраф (процентна складова), що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10866 грн. 36 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial