Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Ліпляве в особі Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові позивач вказав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець другої черги у визначений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформити спадкове майно не зміг. Тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, після смерті його брата [PERSON], який помер [INFO] року в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися , направили до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують та просять суд визнати за [PERSON] право власності. Представник відповідача Ліплявський сільський голова- Нерода ВП., направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] після смерті брата [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2015р. (а.с.7), що [PERSON] померла [INFO] року в с.Ліпляве, Канівського району, Черкаської області; - з технічного паспорта на домоволодіння по [ADDRESS] - власник домоволодіння не зазначений, а замовником виготовлення технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.10-11); - оголошення опублікованого в газеті «Віка» №18 (1147) від травня 2016 року , що загублене свідоцтво [NUMBER] про право особистої власності від 11.10.1989 р., видане ЧОБТІ на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а.с.12) У зв'язку з втратою свідоцтва про право особистої власності, у позивача відсутня можливість належним чином оформити своє право на спадщину; - згідно довідки Ліплявської сільської ради №615 від 04.05.2016 р. що в [ADDRESS] з 1970 р. по день смерті мешкав та був зареєстрований - один [PERSON] (а.с.14); - згідно постанови від 29.04.2016 р. державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок [ADDRESS] який належав померлому [PERSON], оскільки [PERSON] не надав належним чином оформлених правоустановчих документів на житловий будинок (а.с.15); - з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори №587/02-14 від 25.05.2016 року, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв [PERSON] (а.с.21-24) Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON]. З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і їх доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved