Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 26 серпня 2014 року надав відповідачу у позику 19500 грн що в еквіваленті становило 1427 дол США. Згідно умов договору, погодженим з відповідачем, за користування позиченими коштами позивач зобовязаний сплачувати проценти у розмірі 10 % від суми позики щомісячно. Відповідач зобовязаний повернути гроші за вимогою позикодавця, тому 10.03.2015 року відповідач отримала вимогу про повернення позики, однак позивач позичені гроші та проценти не повернув. Відповідно до п.4.2 Договору, якщо позичальником порушено термін повернення позики більше ніж на 30 днів, він має сплатити штраф у розмірі 41% від неповерненої суми позики. Станом на 26.01.2016 року сума боргу відповідача становить 83109 грн: 35432 грн боргу ( що в еквіваленті становить 1427 дол США), 33150 грн процентів та 14527 грн штрафу, тому просив стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу примусово. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що з 10.03.2015 року, коли відповідач отримала вимогу про повернення позики, вона жодних дій на виконання договору не вчинила, всіляко уникає позивача, який намагався досудово врегулювати спір, тому просить позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ст.76 ЦПК України, в суд не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності . Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 525,526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ч.2 ст 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. ст.536, 1048 ЦК України передбачене право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що згідно п.1 договору позики від 26 серпня 2014 року, позивач надав відповідачу у позику 19500 грн, що становило в еквіваленті 1427 дол США на строк до предявлення вимоги про її повернення, відповідач зобовязаний сплачувати проценти у розмірі 10% від розміру позики щомісячно. Відповідно до п.3.5. Договору, позичальник повертає суму позики готівкою шляхом передачі позикодавцю грошей в сумі, визначеній п.1.2. Договору і не менше, ніж її еквівалент у доларах США. 10.03.2015 року відповідач отримала вимогу про повернення позики та відсотків за користування позиченими коштами (що підтверджується вимогою позичальника від 13 лютого 2015 року, описом цінного листа №3060200894107 та рекомендованим повідомленням). Відповідач не надав суду доказів, що він повернув суму позики в строк, зазначений у Вимозі. Відповідно до п.4.2. Договору позики, при порушенні позичальником терміну або строку повернення суми позики більше ніж на 30 днів, він повинен сплатити позикодавцю штраф у розмірі 41% від неповерненої суми позики. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач станом на день розгляду справи, не виконав зобовязання по договору позики, тому з відповідача на користь відповідача необхідно стягнути 83109 грн заборгованості по договору позики : 35432 грн ( що в еквіваленті становить 1427 дол США) сума основного боргу, 33150 грн проценти (19500 грн х10% х17 місяців), де 19500 грн сума отриманої позики, 17 місяців період користування кредитними коштами з 26.08.2014 року по 26.01.2016 року, 14527 грн штраф (35432 :100 х 41), де 35432 грн сума неповерненої позики відповідно до п.3.5.,4.2. Договору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved