Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача в його користь 2500,00 доларів США заборгованості за договором позики, 310,96 долара США відсотків за користування позикою, 31,03 долара США трьох відсотків річних за невиконання грошових зобов'язань, еквівалентно до офіційного курсу НБУ станом на дату стягнення. При цьому позивач в обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 25.07.2017 року відповідач позичив у нього 2500,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01.01.2018 року, що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою. У встановлений строк відповідач позивачу грошових коштів не повернув, розмір відсотків договором позики не встановлено, тому позивач нарахував відповідачу відсотки за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ за період з 26.07.2017 року по 01.06.2018 року (310 днів) в сумі 310,96 долара США та за прострочення виконання грошового зобов'язання три відсотки річних за весь період прострочення боргу з 01.01.2018 року по 01.06.2018 року (151 день) 31,03 долара США. Крім цього, 19.10.2018 року представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд даної справи без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду 22.08.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як проти цього не заперечує позивач. Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що справу\~слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: згідно ст.1046 ЦК за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Відповідно до ст.526 України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розписки від 25.07.2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] 2500,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01.01.2018 року. Відповідно до положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що у визначений розпискою строк відповідач позичених грошових коштів позивачу не повернув, про що заявляє в позовній заяві позивач і в суду немає підстав ставити під сумнів дане твердження. Крім цього, факт невиконання боржником у повному обсязі свого грошового зобов'язання також стверджується наданим, як доказ, оригіналом розписки від 25.07.2017 року. Відповідно до положень ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (ст.533 ч.2 ЦК України). А, тому виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованостіза договором позики в розмірі 2500,00 доларів США в еквіваленті до національної валюти України - гривні, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату стягнення. Що стосується стягнення з відповідача в користь позивача відсотків за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ за період з 26.07.2017 року по 01.06.2018 року (310 днів) в сумі 310,96 долара США, суд вважає цю частину позовної вимоги підставною та такою, яку слід задоволити, оскільки відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок вищевказаних відсотків проводиться наступним чином: 93 (дні в період з 26.07.2017р. по 26.10.2017р.) * 12,5% (розмір облікової ставки НБУ) * 2500 (сума позики у доларах США) / 365 = 79,62 долара США; 49 (27.10.2017 - 14.12.2017) * 13,5% * 2500 = 45,31 долара США; 42 (15.12.2017 - 25.01.2018) * 14,5% * 2500 = 41,71 долара США; 35 (26.01.2018 - 01.03.2018) * 16% * 2500 = 38,36 долара США; 91 (02.03.2018 - 01.06.2018) * 17% * 2500 = 105,93 долара США. Також суд\~вважає підставною\~та такою\~що її\~слід задоволити\~частину позовної\~вимоги позивача\~про стягнення\~в його\~користь з\~відповідача трьох\~відсотків річних\~від суми\~боргу за\~прострочення виконання\~грошового зобов'язання\~за весь\~період прострочення\~з 01.01.2018\~року по\~01.06.2018\~року (151\~день)\~31,03\~долара США,\~оскільки відповідно\~до ст.625\~ч.2\~ЦК України\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов'язання,\~на вимогу\~кредитора зобов'язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Розрахунок трьох відсотків річних проводиться наступним чином: 151 (дні в період з 01.01.2018р. по 01.06.2018р.) * 3% (три відсотки річних) * 2500 (сума позики у доларах США) / 365 = 31,03 долара США. А, тому, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задоволити в повному обсязі позовних вимог та стягнути з відповідача [PERSON] в його користь ,00 доларів США заборгованості за договором позики, 310,96 долара США відсотків за користування позикою, 31,03 долара США трьох відсотків річних за невиконання грошових зобов'язань, а всього стягнути з відповідача в користь позивача 2841,99 долара США в еквіваленті до національної валюти України - гривні, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату стягнення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України Про судовий збір, тому відповідно до ст.141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 742,90 гривні. А, тому,

Outcome: approved