Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та кредит» про стягнення коштів обґрунтувавши його тим, що 27.01.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та кредит» було укладено Договір банківського вкладу «Класік» в іноземній валюті з виплатою процентів в кінці строку № 300131/4535/370 14, та Договір банківського вкладу «Класік» в іноземній валюті з виплатою процентів в кінці строку № 300131/4529/370 14, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв від нього на депозитні рахунки, зазначені у вказаних договорах грошові кошти в розмірах 538,96 євро та 2405,19 доларів США, на строк до 01 лютого 2015 року. Звернувшись письмово до відповідача з приводу повернення коштів та процентів за користування коштами, позивач отримав від відповідача відповідь, згідно з якого відповідач повідомив, що кошти буде повертати з урахуванням можливостей, проте частково відповідач кошти повернув. Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути заочно. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 2014 року між сторонами було укладено договір заява № № 300131/4535/370 14 про банківський вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого позивач підписанням вказаного вище договору заяви № 300131/4535/370 14 розмістив [PERSON], а відповідач прийняв від позивача [PERSON] в іноземній валюті на Вкладний рахунок № 300131/4535/370 14 у сумі 538,96 євро, на строк з 27 січня 2014 року по 01 лютого 2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «[PERSON] та кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на офіційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку. За користування коштами [PERSON] протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 9,00% річних (п.2 договору заяви). Згідно з п.3 договору заяви, виплата процентів, нарахованих на [PERSON], здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору заяви, у порядку та на умовах, викладених у п. п. 4.2.,4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми [PERSON]. 27 січня 2014 року між сторонами було укладено інший договір заяву № 300131/4529/370 14 про банківський строковий вклад «Класік» на 370 днів, в іноземній валюті з виплатою процентів в кінці строку, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв від нього на депозитний рахунок, зазначений у вказаному договорі грошові кошти в розмірі 2405,19 доларів США, на строк до 01 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «[PERSON] та кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на офіційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку. За користування коштами [PERSON] протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 10,00% річних (п.2 договору заяви). Згідно з п.3 договору заяви, виплата процентів, нарахованих на [PERSON], здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору заяви, у порядку та на умовах, викладених у п. п. 4.2.,4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми [PERSON]. Відповідно до п. 5 зазначених вище Договорів, Вкладник має право вимагати дострокового повернення суми [PERSON] протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору заяви (або протягом будь якого з строків, на які було продовжено розміщення [PERSON]), у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов. При цьому, [PERSON] здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення [PERSON] за ставкою із розрахунку 1.00 % річних, відповідно до положень п. 5.3 Основних умов. 16.02.2015 року позивач звернувся письмово до начальника відділення № 48 ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит», з приводу повернення коштів по Вкладних рахунках, відповідно до договорів заяв № 300131/4529/370 14 та № 300131/4535/370 14, 27.04.2015 року на адресу Національного Банку України з цього ж питання, а 26.05.2015 року до виконуючого обовязки Голови правління ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та отримав відповіді, згідно з якими позивачу було повідомлено, що кошти будуть повертатися з урахуванням їх наявності в касі банку та розяснено право на звернення до суду. Згідно з матеріалами справи, за договором банківського вкладу «Класік» № 300131/4535/370 14 від 27.01.2014 року позивач отримав від банку 100 євро, про що свідчить копія заяви на видачу готівки № 5 від 05.02.2015 року. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач повинен сплатити позивачу за користування коштами позивача проценти із розрахунку 9% річних, що склало 48, євро, 50 євроцентів. Згідно з матеріалами справи, за договором банківського вкладу «Класік» № 300131/4529/370 14 від 27.01.2014 року позивач отримав від банку 626 доларів США, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач повинен сплатити позивачу за користування коштами позивача проценти із розрахунку 10 % річних, що склало 240, 51 долар США. Таким чином, з урахуванням позовних вимог, залишок не повернутих відповідачем коштів позивачу складає: по укладеному між сторонами договору заяві № 300131/4535/370 14 про банківський вклад (депозит) «Класік» від 27.01.2015 року - 484, 68 євро, по укладеному між сторонами договору заяві № 300131/4529/370 14 від 27.01.2015 року - 2005,90 доларів США. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 549 пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто, відповідач повинен сплатити позивачу 4 534,08 грн. інфляційних втрат, 141, 06 грн.- 3 % річних та пеню у розмірі 2 570, 17 грн., відповідно до договору № 300131/4535/370 14 про банківський вклад (депозит) «Класік» від 27.01.2015 року, а також 16 235,17 грн. інфляційні втрати, 505,09 грн. -3 % річних та 8 452, 79 грн. - пеню, відповідно до договору № 300131/4529/370 14 від 27.01.2015 року. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 ЦК України). У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved