overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач в особі філії Чернівецького обласного управління звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за кредитом із [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 12.01.2018 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень зі строком кредитування 60 місяців. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 10.04.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 10114 (десять тисяч сто чотирнадцять) гривень 76 коп. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10114 (десять тисяч сто чотирнадцять) гривень 76 коп., та покласти на відповідача судові витрати. Провадження у справі відкрито 27.05.2019 року з призначенням судового засідання на 12.06.2019 р. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує позивач. Судом встановлено, що 12.01.2018 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень зі строком кредитування 60 місяців. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 10.04.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 10114 (десять тисяч сто чотирнадцять) гривень 76 коп. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 10.04.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 10114 (десять тисяч сто чотирнадцять) гривень 76 коп., в тому числі сума кредиту 5997,22 грн., прострочені відсотки 2665,37 грн., пеня 1106,77 грн., втрати від інфляції 244,22 грн., три проценти річних 101,18 грн. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач в особі філії Чернівецького обласного управління звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за кредитом із [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 23.02.2018 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 37500(тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень зі строком кредитування строк дії карти. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 29.05.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 26370 (двадцять шість тисяч триста сімдесят) гривень 53 коп. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26370 (двадцять шість тисяч триста сімдесят) гривень 53 коп., та покласти на відповідача судові витрати. Провадження у справі відкрито 17.09.2019 року з призначенням судового засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує позивач. Судом встановлено, що 23.02.2018 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 37500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень зі строком кредитування строк дії карти. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 29.05.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 26370 (двадцять шість тисяч триста сімдесят) гривень 53 коп. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 26370 (двадцять шість тисяч триста сімдесят) гривень 53 коп., з яких, сума кредиту 15853,35 грн., прострочені відсотки - 6633,17 грн., пеня - 28250,25 грн., комісія - 347, 50 грн., втрати від інфляції - 369,04 грн., три проценти річних - 245,22 грн. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач в особі філії Чернівецького обласного управління звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за кредитом із [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 30.08.2019 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 20000(двадцять тисяч) гривень зі строком кредитування строк дії карти. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 29.01.2020 р. виникла заборгованість в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 36 коп., в тому числі сума кредиту - 19420 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 85 коп., прострочені відсотки - 2694 (дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) гривні 54 коп., комісія - 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 72 коп., пеня - 192 (сто дев`яносто дві) гривні 11 коп. та три відсотки річних - 31 (тридцять одна) гривня 14 коп. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 36 коп., та покласти на відповідача судові витрати. Провадження у справі відкрито 21.02.2020 року з призначенням судового засідання на 16.03.2020 року, 16.03.2020 року відкладено судовий розгляд справи на 30.03.2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує позивач. Судом встановлено, що 30.08.2019 року, [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень зі строком кредитування строк дії карти. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 29.01.2020 р. виникла заборгованість в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 36 коп. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) гривень 36 коп., з яких, сума кредиту - 19420 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 85 коп., прострочені відсотки - 2694 (дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) гривні 54 коп., комісія - 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 72 коп., пеня - 192 (сто дев`яносто дві) гривні 11 коп. та три відсотки річних - 31 (тридцять одна) гривня 14 коп. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач, в остаточній редакції свого позову (а.с. 101-103), просить визнати частково недійсними, а саме в ? частині, свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 липня 2013 року №№514, 515, 516, 517, які видано на ім'я відповідачки [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що його бабуся [PERSON] 08 серпня 2012 року залишила заповіт, яким заповіла ? частину всього свого майна його батьку [PERSON], а іншу частину, тобто по ? частині, відповідачам. У зв'язку із тим, що батько позивача помер до смерті спадкодавця [PERSON], а [PERSON] не прийняла спадщину за заповітом, спадкове майно належить йому та [PERSON] в рівних частина, а тому оспорювані свідоцтва підлягають визнанню недійсними в ? частині. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали з тих же підстав. Відповідачі та представник відповідачки [PERSON], [PERSON], позов не визнали, оскільки [PERSON] від своєї частки правомірно відмовилася на користь [PERSON], а також у зв'язку із тим, що заповіт [PERSON] склала на все майно, тому позивач не має право на спадкування за правом представлення. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов не підтримує. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, проте позивач з позовними вимогами про визнання його права на спадкове майно не звернувся. В свою чергу, у відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Водночас, позивачем не надано суду жодного доказу, на підтвердження того факту, що він є власником спадкового майна. Окрім цього, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року за наявності заповіту на все майно правило ч. 2 ст. 1223 ЦК України застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої ст. 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що даний позов є безпідставним, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач в остаточній редакції свого позову (а.с. 15-16) просить суд зобов'язати відповідача повернути йому 5050 доларів США та стягнути з останнього на його користь 700 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 2011 року позичив відповідачу 5050 доларів США та 700 грн., які останній зобов'язувався повернути до 01 лютого 2012 року, проте цих коштів до цього часу не повернув. В судове засідання позивач не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, а позов підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до боргової розписки від 21.12.2011 року, відповідач отримав від позивача позику в розмірі 5050 доларів США та 700 грн., яку повинен був повернути до 01 лютого 2012 року. Однак, відповідач не виконав своїх зобов'язань та борг у визначений строк не повернув. Вказаний факт підтверджується борговою розпискою від 21.12.2011 року (а.с. 5). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність факту заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики, що є підставою для повного задоволення позову. Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 797,20 грн. (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач в остаточній редакції свого позову (а.с. 24) просить суд встановити факт належності його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, на праві власності житлового будинку [ADDRESS], Житомирського району, а також визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Реєстраційна служба відмовляє у здійсненні реєстрації права власності на згаданий будинок за позивачем, оскільки в договорі дарування, згідно якого [PERSON] подарувала йому цей будинок було допущено помилку в адресі. В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без їх участі, позов підтримує. Відповідачі до суду також не з'явилися. Представник відповідача Василівської сільради та відповідач [PERSON]. звернулися з письмовими заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, вказаний позов визнають. Представник Реєстраційної служби, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району, за життя належав померлій [PERSON], яка 28.07.1988 року подарувала його позивачу, однак останній не може зареєструвати право власності на цей будинок в Реєстраційній службі, оскільки у згаданому договорі дарування було допущено помилку в адресі розташування цього будинку. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 5), договором дарування від 28 липня 1988 року, згідно якого [PERSON] подарувала позивачу будинок, який розташований в [ADDRESS] Житомирського району (а.с. 4), довідками виконкому Василівської сільради №480 від 01.12.2014 року і №61 від 04.02.2015 року, а також листом даної сільради №29 від 13.03.2015 року, згідно яких за [PERSON] рахується житловий будинок, розташований в с. Рудківка, по вул. Вишнева, 8, однак інших житлових будинків за іншою адресою в с. Рудківка за померлою [PERSON] не зареєстровано (а.с. 8, 15, 25), договором купівлі-продажу від 22.01.2009 року, відповідно до якого власником житлового будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. (а.с. 36-38), та рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби №19589800 від 25 лютого 2015 року про відмову у державній реєстрації за позивачем права власності на спірний будинок (а.с. 26). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, враховуючи те, що позивач не може реалізувати своє право власності на спірний будинок, оскільки не може зареєструвати в державних органах право власності на цей будинок, який за життя належав померлій [PERSON], а згодом був подарований позивачу, суд вважає є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач в остаточній редакції свого позову (а.с. 59) просить суд стягнути з відповідача на його користь 49000 грн. на відшкодування майнової шкоди, яка була йому заподіяна внаслідок ДТП, що сталась з вини третьої особи [PERSON], а також судові витрати. В судове засідання позивачка та третя особа не з'явилися, проте представник позивачки та третя особа звернулися з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2013 року на 8 км автодороги Глибочиця-Клітчин-Станишівка, з вини третьої особи [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER], який належить позивачці, з автомобілем «ЗАЗ», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобілю позивачки спричиненні механічні пошкодження на суму 127705,09 грн. Зазначені факти підтверджуються: постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року, згідно з якою [PERSON] під час керування згаданим автомобілем «ЗАЗ», порушив вимоги пунктів 34.1.1, 11.3, 14.6 (г) Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого останній автомобіль зазнав механічних пошкоджень (а.с. 10); висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу №1826/13-21 від 07.10.2013 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий позивачці в результаті наведеного ДТП, становить 127705,09 грн. (а.с. 11-33). Також судом встановлено, що згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4494960 третя особа є страхувальником ПрАТ ««Європейський страховий альянс»» і страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну [PERSON] майну третіх осіб становить 50 000 грн., а розмір франшизи становить 1000 грн. (а.с. 34). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Отже, наявність факту заподіяння третьою особою, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Європейський страховий альянс» матеріальної шкоди позивачеві, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також факту відмови відповідача виплатити позивачці вказану матеріальну шкоду в сумі 49000 грн., є підставою для повного задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс»на користь позивачки понесенні останньою судові витрати, а саме 490 грн. судового збору (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач в поданій до суду заяві просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У підтвердження заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка на випадок смерті залишила заповіт, яким заповіла [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняв спадщину, проте юридично не оформив. [PERSON] [INFO] помер. Позивач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, похоронила його, успадкувала спадкове майно, користується ним, доглядає за будинком, сплачує належні платежі. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва в порядку спадкування за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача Жидачівської міської ради Старак Н.М. позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав : Відповідно до довідки Стрийського МБТІ № 2373 від 22.10.2015 р. згідно даних технічного архіву право власності на житловий будинок зареєстровано в реєстровій книзі № 1 реєстровий № 70 1/2 частину житлового будинку за [PERSON] на підставі договору обміну жилих будинків, посвідченого Жидачівською держнотконторою 07.05.1974 р. реєст. № 769. Згідно заповіту, складеного в м. Жидачів 21.05.1980 р. [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS] заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER][PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивач до дня смерті чоловіка проживала разом з ним у спірному житловому будинку і надалі користується та доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку. У судовому засіданні встановлено, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, успадкувала належне йому майно, користується ним. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268,1270 ЦК України позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Протягом строку для прийняття спадщини не заявила про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, немає, а тому є всі підстави для визнання за останньою права власності на спадкове майно.

Outcome: approved