Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-буд.28 по вул.Франка с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є власником даного будинку, відповідач, який є колишнім чоловіком його дочки, з жовтня 2009 року не проживає у будинку, що перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, перешкоди у користуванні відповідачу будинком відсутні. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, який отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 13 січня 2018 року, про що свідчить повідомлення від 13 січня 2018 року про вручення матеріалів рекомендованим листом, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач є власником\~ буд.28 по вул.Франка с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 квітня 2017 року, реєстрація права власності проведена 01 квітня\~ 2017 року, підстава-рішення суду від 17 березня 2017 року. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач у вищезазначеному будинку не проживає з жовтня 2009 року, що підтверджується актом обстеження від 01 грудня 2017 року №1619/03-29 за участі, зокрема, представників Безуглівської сільської ради, довідкою Безуглівської сільської ради від 01 грудня 2017 року, докази щодо поважності причин непроживання у будинку відповідачем не надані, при цьому відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної\~ одиниці, в якому особа проживає; громадянин\~ України зобовязаний\~ протягом\~ тридцяти\~ календарних\~ днів\~ після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати\~ своє місце\~ проживання.\~ Також судом враховується, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Стосовно збереження права користування житлом членами сім'ї колишнього власника слід зазначити про усталену практику Верховного Суду України з цього питання. Так, відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із врахуванням непроживання відповідача у спірному будинку з жовтня 2009 року, відсутності перешкод останньому у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як його власником, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування будинком станом на час розгляду справи, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням,-буд.28 по вул.Франка с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved