Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 13 листопада 2007 р. між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №10-29\\4618, відповідно до умов якого відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання було надано кредит в сумі 180 000 доларів США зі сплатою 12,25% річних та кінцевим терміном повернення не пізніше 12 листопада 2032 р. Кредит надано на придбання нерухомого майна. Відповідно до умов Договору, [PERSON] зобов»язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичне його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному договором. Виконання зобов»язань Позичальника за кредитним договором забезпечується іпотекою нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], заставною вартістю 1 070 600,00 гривень. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13 листопада 2007 р. між АКІБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 02-10\\3788, відповідно до умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати за виконання зобов'язань Позичальником щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, порядку та випадках, передбачених Кредитним договором. 08.12.2008 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої було змінено розмір відсоткової ставки за користування кредитом; визначено дату початку дії підвищеної відсоткової ставки. 17.04.2009 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду, відповідно до умов якої сторони дійшли взаємної згоди щодо встановлення відсоткової ставки за користування кредитом; визначено дату дії підвищеної відсоткової ставки. 12.06.2009 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору №1, відповідно до умов якого визначено фактичний безспірний рівень заборгованості за основним боргом, який станом на 12.06.2009 р. становив 170 400,00 доларів США; викладено п.п.1.1.1, 1.1.2, п.1.1 Договору кредиту в новій редакції. 11 лютого 2013 р. відбулись прилюдні торги з реалізації заарештованого нерухомого майна (предмету іпотеки), яке належить відповідачу [PERSON], на підставі проведення яких було складено протокол №1012943\\1 від 11.02.2013 р. 30.04.2013 р. Кредитор отримав кошти від реалізації нерухомого майна в сумі 69 502,33 доларів США (еквівалент - 555 532,12 гривень), однак зазначених коштів не було достатньо для погашення всієї суми заборгованості; вони були направлені на погашення частини нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали належним чином своїх зобов»язань за кредитним договором, в зв»язку з чим станом на 20.11.2015 р. наявна заборгованість в сумі 229 187,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.11.2015 р. становить 5 463 628 гривень. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2007 р. між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №10-29\\4618, відповідно до умов якого відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання було надано кредит в сумі 180 000 доларів США зі сплатою 12,25% річних. Договір укладено на строк до 12 листопада 2032 р. Кредит надано Позичальнику на придбання нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, встановлені графіком погашення кредиту. Відповідно до п.1.1. Договору, [PERSON] зобов'язався щомісячно здійснювати погашення суму основної заборгованості до 10 числа кожного місяця. Відповідно до п.п.2.4, 2.4.1 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця, без врахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця; проценти нараховуються за методом «факт/360». Сплата процентів здійснюється до 10 числа місяця наступного за тим, що в якому нараховані проценти. У випадку, якщо 10 число є неробочим днем, то Позичальник зобов»язаний сплатити суму нарахованих процентів у попередній робочий день. Відповідно до п.п.3.3.8, 3.3.9 Кредитного договору, Позичальник зобов»язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього Договору; свочасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 Договору. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитнм договором між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір, відповідно до якого останній перебав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме двоківмнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 71,7 кв.м. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором 13 листопада 2007 р. між АКІБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 02-10\\3788. Згідно з п.п.1.1 Договору поруки, Поручитель зобов»язалася перед Кредитором відповідати за за виконання Позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування Кредитом та можливих штрафних санкцій, у випадках та порядку, передбачених Договором кредиту, а також відшкодування витрат кредитора, пов»язаних з пред»явленням вимог і отриманням виконання за Договором кредиту та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов»язків за Договором кредиту в порядку черговості, встановленої Договором кредиту. 08.12.2008 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди встановити відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 13,5% річних; встановлено дату початку дії підвищеної відсоткової ставки - 08.12.2008 р.. 17.04.2009 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди щодо встановлення відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 12,25% річних; визначено дату дії підвищеної відсоткової ставки - 16.04.2009 р. 12.06.2009 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору №1, відповідно до умов якого визначено фактичний безспірний рівень заборгованості за основним боргом, який станом на 12.06.2009 р. становив 170 400,00 доларів США, а також викладено п.п.1.1.1, 1.1.2, п.1.1 Договору кредиту в новій редакції. 11 лютого 2013 р. відбулись прилюдні торги з реалізації заарештованого нерухомого майна (предмету іпотеки), яке належить відповідачу [PERSON], на підставі проведення яких було складено протокол №1012943\\1 від 11.02.2013 р. 30.04.2013 р. Кредитор отримав кошти від реалізації нерухомого майна в сумі 69 502,33 доларів США (еквівалент - 555 532,12 гривень), однак зазначених коштів не було достатньо для погашення всієї суми заборгованості; вони були направлені на погашення частини нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що Позичальник та Поручитель не виконали в повному обсязі свої зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.11.2015 р. наявна заборгованість в сумі 229 187,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.11.2015 р. становить 5 463 628 гривень, з яких: -сума заборгованості за кредитом - 169 813,85 доларів США, що за курсом НБУ на день проведення розрахунку становить 4 048217,16 гривень; -сума заборгованості за відсотками - 59 373,43 доларів США, що за курсом НБУ на день проведення розрахунку становить 1 415411,83 гривень. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору у разі прострочення Позичальником терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п.3.3.16 цього Договору, строків сплати процентів, визначених у п.2.4 цього Договору, а також строків повернення кредиту, визначених п.п1.1, 2.6.3,3.2.3,4.4,5.4 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Відповідно до п.4.5 Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов»язків, визначених п.п.3.3.7-3.3.8 Договору, протягом більш як 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсзі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача [PERSON], як Позичальника, не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Не підлягають, на думку суду, задоволенню вимоги в частині пред'явлення позову до [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п.3.1 Договору поруки, Поручитель зобов»язаний протягом одного робочого дня від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов»язання, виконати відповідне зобов»язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту та непогашеної суми процентів на рахунок Кредитора. Відповідно до п.6.1 Договору поруки, усі повідомлення за цим договором будуть ввжатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур»єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою особистого повідомлення буде ввжатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв»язку одержувача. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З матеріалів цивільної справи вбачається, що, починаючи з квітня 2009 р. Позичальник не вносить платежів в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Зважаючи на те, що прострочення виконання основного зобов»язання настало з квітня 2009 р., то відповідно Банк протягом шести місяців з моменту виникнення у нього право вимоги не направив вимогу поручителю про порушення зобов»язання та не звернувся з позовом до суду. Оскільки сторони кредитного договору погодили обов»язок Позичальника щомісячно погашати кредитну заборгованість і нараховані відсотки, то відповідно у Банка право вимоги від позичальника і поручителя виконання основного зобов'язання настає не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів. Тобто, сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. З огляду на викладене, зобов»язання [PERSON], як поручителя за Договором поруки, є припиненими, в зв»язку з чим вимоги Банку щодо солідарного стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором не можуть бути задоволені. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у справі. Оскільки представником Банку не надано документів на підтвердження понесених витрат на здійснення публікації оголошення в пресі, суд не вирішує питання щодо їх відшкодування. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: partial