Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі кредитно-заставного договору № HECFA800000177 від 26.03.2008 року відповідачу [PERSON] наданий кредит в сумі 13039,94 доларів США до 25.03.2013 року, зі сплатою 9,0% річних, цільове призначення кредиту - придбання автомобілю. В забезпечення виконання позичальником умов кредитно-заставного договору [PERSON] виступила поручителем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідач зобов'язувався повертати кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак станом на 25.10.2013 року має заборгованість за кредитом в сумі 34956,05 доларів США, що складає 279298,86 грн., яка складається з: 7156,30 доларів США - заборгованості за кредитом; 1670,81 доларів США - заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом; 3755,52 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 20679,05 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1663,08 доларів США - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму кредитної заборгованості в розмірі 34956,05 доларів США, що складає 279298,86 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2792,99 грн. В судове засідання представник позивача з'явилася позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явилися, позов не визнали. Відповідач [PERSON] просив застосувати до позовних вимог банку позовну давність. Крім того, посилалися на те, що ще в 2011 році на вимогу банку передали заставне майно - автомобіль, який був проданий банком тільки на початку 2013 року. За весь цей час позивачем нараховувалася пеня, яку просили зменшити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно кредитно-заставного договору № HECFA800000177 від 26.03.2008 року [PERSON] наданий кредит в сумі 13039,94 доларів США (п. 16.1.1), на період до 25.03.2013року (п. 16.1.5), зі сплатою 9,0 % річних (п. 16.1.6), цільове призначення кредиту - придбання автомобіля (16.1.3). Період сплати за користування кредитом здійснюється з 24 по 25 число кожного поточного місяця в розмірі 356,71 доларів США. Позичальник сплачує банку винагороду за надання фінансового інструменту, в момент видачі кредиту в розмірі 255,55 доларів США, винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати у розмірі 0,6 % від суми кредиту. Згідно п. 13.2 договору при порушенні будь якого із зобов'язань щодо повернення основної суми кредиту та зі сплати винагород та відсотків позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки. Як вбачається з кредитно-заставного договору при порушенні клієнтом будь-якого за договором понад 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми невиконаного зобов'язання (п. 13.9). Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача наданого позивачем останній свої зобов'язання з погашення кредиту виконував неналежним чином. Станом на 25.10.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 34956,05 доларів США, що складає 279298,86 грн., яка складається з: 7156,30 доларів США - заборгованості за кредитом; 1670,81 доларів США - заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом; 3755,52 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 20679,05 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1663,08 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно п.п. 2, 4 договору поруки № HECFA800000177 від 26.03.2008 року поручитель відповідає перед банком за невиконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник. Боржник і поручитель відповідають перед банком, як солідарні боржники. Відповідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Позивачем на адресу відповідачів 17.10.2013 року за № 30.1.0.0/2-DU9 спрямована вимога сплати заборгованості за договором № HECFA800000177 від 26.03.200 в сумі 35623,39 доларів США, однак протягом встановленого договором строку вимога залишена без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, пеня є різновидом неустойки і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку наданого позивачем розмір заборгованості з тіла кредиту, відсотків та комісії складає 12582,63 долари США, нарахована пеня складає 20679,05 доларів США, що в більше ніж півтора рази перевищує загальний розмір заборгованості. Суд вважає таке перевищення значним і вважає можливим зменшити розмір пені до 10000 доларів США. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з стягненням з відповідачів на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 24277 доларів США, що складає 193973,23 грн., яка складається з: 7156,30 доларів США - заборгованості за кредитом; 1670,81 доларів США - заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом; 3755,52 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 10000 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1663,08 доларів США - штраф (процентна складова). Доводи відповідача [PERSON] про пропущення позивачем позовної давності судом до уваги не приймаються, оскільки в кредитному договору встановлено строк виконання зобов'язань за ним до 25.03.2013 року. Позов поданий до суду 05.11.2013 року, а отже встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial