Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 15 травня 1987 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Ужгородської міської Ради народних депутатів Закарпатської області відділу запису актів громадського стану, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №307. Вказує, що від даного шлюбу 01 листопада 1984 року у них народилася донька [PERSON], яка є повнолітньою. Зазначає, що життя з відповідачкою не склалося, шлюбні стосунки не підтримуються, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, заходи до примирення вважає недоцільним застосовувати, а тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У судове засідання позивач не зявився, представник якого подав до суду заяву, згідно з якою позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, у якій просила не надавати строк для примирення та задовольнити позов, розглянувши його без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 травня 1987, про що 15.05.1987 року зроблено відповідний запис за № 307, що стверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФМ № 476224, виданого міським відділом РАЦС виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів Закарпатської області (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]). У позивача з відповідачем у шлюбі 01 листопада 1984 року народилася спільна дитина: донька [PERSON], що стверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта серії ВО 323961. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved