overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що 21.11.2014 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області шлюб укладений між позивачем та відповідачкою було розірвано. Від сумісного подружнього життя мають доньку [PERSON], 15.12.2006 народження. 31.03.2015 відповідачка знялася з реєстрації в будинку позивача та змінила місце проживання. При зміні місця реєстрації, відповідачка особисто написала заяву до Тальнівського районного відділу управління МВС України в Черкаській області про те, що спільну доньку [PERSON] залишає проживати разом з позивачем, але до теперішнього часу позивач з відповідачкою не дійшли згоди щодо місця проживання доньки [PERSON], тому позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] разом з ним. В судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що його шлюб укладений з відповідачкою було розірвано рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 21.11.2014. Від сумісного подружнього життя мають доньку [PERSON], 15.12.2006 народження. 31.03.2015 відповідачка знялася з реєстрації в будинку позивача та змінила місце проживання. При зміні місця реєстрації, відповідачка особисто написала заяву до Тальнівського районного відділу управління МВС України в Черкаській області про те, що спільну доньку [PERSON] залишає проживати разом з ним, але до теперішнього часу вони з відповідачкою не дійшли згоди щодо місця проживання доньки [PERSON]. Позивач зазначив, що вважає, що в інтересах доньки, їй краще проживати разом з ним, тому що він проживає у власному будинку, де створені всі умови для проживання та виховання дитини, яка на даний час проживає в цьому будинку. Донька з першого класу навчається в Тальнівській загальноосвітній школі №2, тому зміна школи в звязку зі зміною місця проживання, може негативно вплинути на неї. Також, зазначив, що він має постійну роботу, де робочий день триває з 8.00 год до 16.00 год., що дає йому час займатися вихованням доньки. Має стабільний дохід для матеріального забезпечення дитини. Допомогу у вихованні доньки [PERSON] надає мати позивача, яка є бабусею [PERSON], і здійснює за нею догляд в той час, коли позивач перебуває на роботі. Разом з тим, позивач вказав, що відповідачка чинить негативний вплив на дочку оскільки зловживає спиртними напоями, не має постійного доходу та роботи. Здійснює крадіжки майна з будинку позивача для власної наживи. В судовому засіданні, відповідачка позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що бажає щоб дочка [PERSON] проживала разом з нею в с. Онопріївка Тальнівського району Черкаської області. В судовому засіданні, представник органу опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації зазначив, що Тальнівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2009 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. 07 червня 2009 року відповідачка народила дитину [PERSON], батьком якого був записаний позивач. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Через кілька років після розлучення позивач дізнався про те, він не являється батьком [PERSON]. Позивач просить суд, виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1491 від 22 червня 2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області про народження [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась проте, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилась проте, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 травня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с. 4 ). З свідоцтва про народження Серії І-ЕГ № 097982 від 22 червня 2009 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] записаний батьком дитини (а.с. 5 ). Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, на підставі наведеного та враховуючи визнання позову відповідачкою та те, що позивач дізнався про те, що не є батьком дитини [PERSON], [INFO] через декілька років після розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.10.2009р. по 25.11.2014 року. Фактично шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2013 року. 05.04.2015 року відповідач народила дочку [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини відомості про батька були внесені на підставі ст.133 СК України, однак фактично він таким не є. Просить винести рішення, яким виключити відомості про позивача, як батька дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову заперечень не має. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~ст.ст. 122, 124, 126, 127 \~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2009 року. В подальшому шлюб між ними був розірваний на підставі рішення суду від 25.11.2014 року, яке набуло чинності 08.12.2014 року. (а.с.8). 17.03.2015 року відповідач по справі змінила прізвище «Малиш» на «Калініна». (а.с.9). 05.06.2015 року [PERSON] народила дочку «Мирославу», батьком якої, в свідоцтві про народження, був записаний позивач [PERSON] (а.с.7,10). Однак, відповідач е є батьком дитини, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з січня 2013 року. Той факт, що позивач по справі не є батьком [PERSON], [INFO], відповідачем не оспорюється. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, у звязку з чим з актового запису про народження [PERSON], необхідно виключити запис про батька дитини «Малиш Андрій Володимирович» та слід внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення запису про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. У позові вказує, що він дізнався про те, що не є біологічним батьком [PERSON] від своєї колишньої дружини відповідача [PERSON], що стало причиною розірвання їх шлюбу та заборони на спілкування із сином. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Під час судового засідання представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та завірив суд, що наслідки визнання позову відповідачу зрозумілі, визнання ним, як представником відповідача позову, не суперечить інтересам відповідача і малолітнього [PERSON]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22.12.2015 року вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], матір»ю відповідач [PERSON]. У відповідності із ч.4 ст.174 ЦПК суд може ухвалити рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Оскільки визнання представником відповідача (який має відповідні повноваження за договором про надання правової допомоги №02/01-2016 від 02 січня 2016 року) позову відповідає вимогам закону та не порушує права, свободи і інтереси відповідача та її малолітнього сина, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача повністю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи позов тим, що вже після розірвання шлюбу в 2012 році відповідач йому повідомила, що дитина [PERSON] [INFO] не його і тому він звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила суду, що коли вона познайомилась з позивачем то вже була на той час вагітна більше двох місяців від іншого чоловіка. Представник органу опіки і піклування Козелецької РДА в судовому засіданні висловився, що якщо стороні погоджуються з тим, що позивач не є батьком дитини то позов підлягає задоволенню. Представник Козелецького районного державного органу реєстрації актів цивільного стану в судове засідання, не з'явився, але надав суду заяву згідно якої просить провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши інші зібрані по справі докази, суд вважає, що позов н підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 136 ч.1 Сімейного кодексу України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Аналізуючи в сукупності вище викладене та враховуючи, що відповідач в судовому засіданні визнала, що позивач не є батьком [PERSON] [INFO] то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2010 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1574. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [INFO] відповідачка народила дочку - [PERSON], батьком якого був записаний позивач. На даний час відповідач проживає з іншим чоловіком, з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах ще до їхнього розлучення, який і є батьком її дитини. Позивач просить суд, виключити відомості про його батьківство з актового запису № 2429 від 27 жовтня 2015 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області про народження [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився проте, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась проте, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 березня 2015 року було розірвано (а.с. 5). З свідоцтва про народження [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] записаний батьком дитини (а.с. 4 ). Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, на підставі наведеного та враховуючи визнання позову відповідачкою та те, що остання визнала, що позивач не є батьком дитини [PERSON], [INFO] та визнала обставини зазначені в позові, що сторони з вересня 2014 року подружніх стосунків не підтримали, тобто припинили їх більше, як за 10 місяців до народження [PERSON] [INFO], тому суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виселення, який, в подальшому уточнив та обґрунтував неналежним виконанням умов договору оренди квартири від 31.07.2009 року. Спірна квартира розташована за адресою: м.Краматорськ, вул.Ярослава Мудрого (колишня назва 19 Партзїзду), 59-11. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач не має можливості вільно розпоряджатися майном, оскільки відповідач проживає в квартирі. Просить виселити відповідача з [ADDRESS] з покладенням на нього понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2009 року позивач ТОВ «Ключове рішення» є власником [ADDRESS] (колишня 19 Партзїзду) в м.Краматорську Донецької області. Відповідач [PERSON] значиться знятим з реєстрації за вказаною адресою. Однак, можлива наявність його речей в квартирі, перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.109 ч.1 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити, у звязку із чим відповідача належить виселити без надання йому іншого жилого приміщення. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору грн. та витрати по оплаті публікації оголошення в пресі щодо виклику відповідача 315 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - комору, площею 43,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер майна 1540402146101) та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказане майно. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданих збитків у розмірі 25 326 гривень, заподіяних залиттям квартири за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 5/10, який уточнив в ході розгляду справи та не заперечує проти стягнення заподіяної шкоди у розмірі, що визначений висновком експерта. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортною пригоди. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив суду, що 15.01.2014р. біля 14год. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] вчинив ДТП пошкодивши його (позивача) автомобіль марки ДЕО Ланос державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач зобов'язався в повному обсязі відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду в результаті пошкодження автомобіля, яку визначили на станції обслуговування автомобілів та погоджену з [PERSON], на підтвердження чого написав письмову розписку 10.02.2014р. в якій зобов'язався до 15.02.2014р. відшкодувати шкоду в сумі 200 умовних одиниць(доларів США) та 500грн. однак до цього часу цього не зробив. Просить позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача на його користь 2484грн. матеріальної та 1000грн. моральної шкоди, а також 243.60грн. сплаченого при подачі позовної заяви в суд судового збору. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечив обставин викладених в позовній заяві. Суд заслухавши в судовому засіданні доводи учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 15.01.2014р. біля 14год. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] вчинив ДТП пошкодивши автомобіль марки ДЕО Ланос державний номерний знак [NUMBER]. власником якого є [PERSON] Відповідач зобов'язався в повному обсязі відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, яку визначили на станції технічного обслуговування автомобілів, на підтвердження чого [PERSON] написав письмову розписку 10.02.2014р. в якій зобов'язався до 15.02.2014р. відшкодувати шкоду в сумі 200 умовних одиниць та 500грн. Дані обставини, щодо домовленості відшкодування шкоди підтверджено розпискою даною [PERSON] 10.02.2014р. За таких обстави з відповідача на користь позивача слід стягнути 2484 грн. матеріального збитку заподіяної в наслідок ДТП, 1000грн. моральної шкоди та судові витрати. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Оскільки позивач зазнав душевних страждань в зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, а тому його вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України є обґрунтованими та підставними. На підставі викладеного ст. ст. 386ч.3, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди у розмірі 97586,52 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000,0 гривень. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: dismissed