Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказав, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника. В ньому проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] і являлися власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Спадкодавець [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а саме належну йому частку спірного домоволодіння. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, від нього поступила письмова заява, в якій позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 31 січня 2017 року Борщівська державна нотаріальна контора листом №72/02-14 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ,на майно яке складається з житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в селі Пищатинці Борщівського району Тернопільської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Пищатинської сільської Ради народних депутатів від 04 вересня 1993 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,19 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка згідно довідки Борщівської міської ради №40 від 03 травня 2017 року знаходиться в [ADDRESS] . За даними рішення Пищатинської сільської ради від 19 листопада 2014 року №159-32 затверджено назви вулиць та нумерацію будинків в с.Пищатинці Борщівського району і житловому будинку [PERSON] присвоєно [ADDRESS] . Згідно характеристики господарських будівель і споруд та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених 15 січня 2021 року техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] , дійсна вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] становить 43385,00 грн. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А», загальною площею 62,1 кв.м; веранда «а»; підвал «пд»; вхідні сходи «вс»; сарай «Б»; господарська будівля «Г»; огорожа «1»; ворота «2». Житловий будинок побудовано в 1960 році, господарські будівлі та прибудови - в 1960-1983 роках. Як встановлено з довідки Борщівської міської ради від 26 квітня 2017 року №32 та копій погосподарських книг по с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 рр., 1991-1995 рр., двір по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи двір колгоспника, у якому проживали та були зареєстровані [PERSON] - голова двору та дружина - [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, члени колгоспного двору, зокрема подружжя [PERSON] були власниками спірного домоволодіння в рівних частинах по 1/2, однак свого права на нього не зареєстрували. За даними свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружилися 07 листопада 1943 року , про що було складено відповідний актовий запис Пищатинською сільською радою за №3. [PERSON] помер [INFO] в с.Пищатинці Борщівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 26 грудня 2003 року Пищатинською сільською радою). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то за нормами ст.548 діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Борщівської міської ради від 31 січня 2018 року №45 після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину, однак не оформила спадкових прав, померла. Отже, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, в тому числі, належну йому Ѕ частину спірного домоволодіння. [PERSON] померла [INFO] в с.Пищатинці Борщівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 05 грудня 2011 року Пищатинською сільською радою). Згідно довідки Борщівської міської ради від 04 січня 2021 року №306 на день смерті [PERSON] проживала одна та була зареєстрована в [ADDRESS] . За життя, 19 березня 1999 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу [PERSON] . За даними Борщівської державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за № 100/2012 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини від 03 березня 2012 року. 19 лютого 2021 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,0360 га, що знаходиться на території Пищатинської сільської ради. Отже, після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, в тому числі, належне їй на день смерті спірне домоволодіння. Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно, немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.548 ЦК 1963 р. ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1223 ЦК України,

Outcome: approved