Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. В теперішній час він навчається на 4-му курсі Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж». Навчання вимагає значних витрат. Мати частково надає посильну матеріальну допомогу на навчання, але її сукупний дохід не значний. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на його утримання у зв'язку з навчанням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що на даний час навчається на денній формі навчання. Інших доходів, окрім як допомоги матері не має. Відповідач офіційно не працює, а заробляє підробітками, тому має можливість сплачувати аліменти на його користь на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме, що може сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, мотивуючи тим, що офіційно ніде не працює, а заробляє неофіційними підробітками в розмірі 1500 гривень. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно Виконавчим комітетом Кожанської селищної ради Фастівського району від 02.04.2013 року, актовий запис № 8. Згідно довідки від 13.07.2015 за № 192 року [PERSON] навчається на 4 курсі Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж» на денній формі навчання. Навчальний заклад закінчить 31.06.2016 року. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів необхідно також враховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інше. Відповідно до пункту 20 зазначеної постанови обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів на період навчання, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей не має, позов визнав частково в частині визначення розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 500 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - з 22.07.2015 року і до закінчення навчання - по 31.06.2016 року. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат повязаних з наданням правової допомоги, то вона задоволенню не підлягає, оскільки документального підтвердження про сплату певних коштів на правову допомогу позивачем не надано. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial