Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 14609,79 гривень, витрат понесених позивачем для встановлення суми збитків у розмірі 894,0 гривні, а також стягнення понесених судових витрат у розмірі 2102,0 гривні судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2018 року у по вул.Шота Руставелі,8 в м.Львові, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21033» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень з матеріальними збитками. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 березня 2018 року у справі № 450/624/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 66 від 24.02.2018 року, складеного судовим експертом Галамаєм Я.І., вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] , становить 14609,79 гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП не була застрахована. Власник транспортного засобу марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем було сплачено 14609,79 гривень регламентної виплати, що підтверджується платіжним дорученням № 904633 від 10.05.2018 року. Крім цього, позивач поніс витрати у розмірі 894,0 гривень для встановлення розміру збитків. На підставі долучених доказів, просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з регламентною виплатою у розмірі 14609,79 гривень, 894,0 гривні витрат для встановлення розміру збитків, всього 15503,79 гривень, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду - судовий збір у розмірі 2102,0 гривні. Справа поступила до Пустомитівського районного суду Львівської області 23.06.2020 року. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.07.2020 року, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, передано за підсудністю до Личаківського районного суду м.Львова. Справа поступила до Личаківського районного суду м.Львова 25.09.2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 25.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача, інших заяв та клопотань не має. Відповідач в судове засідання потворно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти розгляду справи у його відсутності та відповідач повторно не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомлений, тому розгляд справи проведено за відсутності учасників процесу. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 23.11.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2018 року о 18 год. 27 хв. по вул.Шота Руставелі,8 в м.Львові, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21033» р.н. [NUMBER] , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. (дати дорогу), не надав переваги у русі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень з матеріальними збитками. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.03.2018 року у справі № 450/624/18, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП та накладено штраф у розмірі 340,0 гривень (а.с.4). Вказаною постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 02.02.2018 року по вул.Шота Руставелі,8 в м.Львові, відбулась з вини відповідача [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Оскільки цивільно-правова відповідальність не була застрахована, заява про виплату страхового відшкодування власником автомобіля марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] , [PERSON] 07.02.2018 року була подана безпосередньо до МТСБУ, отримана останніми 10.02.2018 року (а.с.5). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 66 від 24.02.2018 року про оцінку автомобіля марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] (а.с.7-11), вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля марки «Renault Megane», р.н. [NUMBER] після пошкодження у ДТП 02.02.2018 року, з врахуванням пошкоджень, що виявлені на момент огляду 19.02.2018 року в цінах станом на час проведення дослідження без врахування ПДВ, становить 14609,79 гривень. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі статтею 29 наведеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 30 цього Закону регламентує порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Тобто, в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується лише шкода, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, а не витрати страховика (МТСБУ), пов`язані із визначенням розміру шкоду. Згідно з пп. «а» п.41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до копії платіжного доручення № 904633 від 10.05.2018 року (а.с.12), позивач відшкодував потерпілому [PERSON] завдану шкоду у розмірі 14609,79 гривень. Крім цього, позивачем понесено витрати у розмірі 894,0 гривень для встановлення розміру збитків - вартість проведеної експертизи, що підтверджується платіжним дорученням № 903245 від 28.03.2018 року (а.с.12). Позивачем на адресу відповідача 10.05.2018 року був скерований лист з пропозицією у добровільному порядку компенсувати зазначені витрати, однак останній на дану пропозицію жодним чином не відреагував. У відповідності до вимог пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Крім цього, згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Беручи до уваги викладене та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована і позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності доказів про наявність пільг, передбачених п.13.1 ст.13 Закону, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, із відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму, сплачену на рахунок потерпілого в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 14609,79 гривні. За загальними правилами, визначеними статтями 1166, 1187 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується в повному обсязі. Таким чином, в силу вимог статей 1166, 1187 ЦК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 894,0 гривень витрат, які поніс позивач у зв`язку з встановленням розміру збитків. Судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати, що становить 15503,79 гривні. Беручи до уваги наведене вище, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 2102,0 гривень судового збору.

Outcome: approved