Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, вони подружнім життям не проживають. Шлюб існує формально і подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Примирення між ними неможливе. Від шлюбу з відповідачкою дітей немає, однак вона відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. У доданій до позовної заяви письмовій заяві зазначив, що наполягає на розірванні шлюбу і просить слухати справу за його відсутності. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, у відзиві, поданому через канцелярію суду, зазначила, що просить слухати справу у її відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Також з урахуванням того, що вона визнала позов до початку розгляду справи по суті, просить вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 09 червня 2018 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №693 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. Судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь держави. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved