Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить стягнути у його користь з [PERSON] 5000грн. матеріальної шкоди та 10 000грн. моральної шкоди, завданих злочином. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем проживають в одному селі. Жодних стосунків з ним не мав, однак останній чомусь неодноразово обіцяв його побити. Знаючи, що відповідач відбув міру покарання, боявся його та намагався оминати. 20.12.2013р. близько 12 год. перебував у магазині в с. Грабовець, вийшовши з магазину побачив відповідача, який його зачепив. Поговоривши вони розійшлися, але через декілька хвилин відповідач повернувся і нічого не пояснюючи наніс йому сильний удар кулаком в підборіддя, після чого відчув сильну біль. Свідком цього стала продавець магазину. Був переконаний, що відповідач зламав зуб тому до лікаря не звертався, але коли біль не проходила звернувся в Стрийську районну лікарню до лікаря-травматолога, який відправив його до стоматолога. Зробивши рентгенівський знимок виявили перелом щелепи, після чого його терміново відправили у відділ щелепово-лицевої хірургії Львівської обласної клінічної лікарні, де перебував на лікуванні з 26 жовтня по 19 листопада 2013р. з діагнозом «Травматичний відкритий перелом фронтального відділу нижньої щелепи». Йому зробили операцію. Щодо відповідача було порушено кримінальну справу та вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.02.2014р. відповідача засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 2-х років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовий термін 1 рік. На лікування він витратив 5000грн., в цю суму входить і проїзд його мами до нього в лікарню, яка через день їздила до нього, возила рідку їжу, бо він міг їсти тільки через трубочку. За час лікування він похудав на 10 кг.. Маючи намір уникнути відповідальності, відповідач сплатив за його лікування 2000грн., пообіцяв розрахуватися повністю, однак дізнавшись, що порушена кримінальна справа відмовився відшкодувати шкоду. Крім матеріальної шкоди йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він переніс сильну біль, не міг нормально харчуватися, втратив сон, спокій, переніс складну операцію. До цього часу відчуває дискомфорт і не може добре розмовляти та їсти. В результаті перелому щелепи розхиталися зуби і він потребує подальшого протезування. Відповідач жодного разу не відвідав його у лікарні, не вибачився. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити, додатково позивач пояснив, що 20.10.2013. близько 12.00 год. зустрівся з [PERSON] біля магазину, між ними розпочався конфлікт в ході якого [PERSON] вдарив його кулаком в підборіддя та зламав щелепу. Після цього він лікувався у Львові у відділі щелепно-лицевої хірургії, на операцію витратив 5000грн., 2000грн. відповідач відшкодував. Чеками матеріальну шкоду підтверджено лише частково, решту становить неофіційна плата лікарям за операцію, витрати на доїзд матері в лікарню, спеціальне харчування, а також інші похідні витрати. Моральна шкода полягає в тому, що його і надалі болить нижня щелепа, треба додатково лікуватися, немає нормального привкусу, пошкоджено три зуба. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що вину по кримінальному правопорушенні визнав повністю за що буде відповідати згідно вироку суду. Потерпілому частково відшкодував шкоду в сумі 2000грн., згідний відшкодувати ще 3000 грн., однак за певний період часу, оскільки не працює та немає грошей. Заслухавши позивача, відповідача, з'ясувавши, дійсні причини позовної заяви, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Вироком Стрийського міськрайонного суду від 04.02.2014р. підтверджено, що [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, за що його було засуджено до двох років обмеження волі та згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік. Потерпілим від вказаного злочину був [PERSON]. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1993 р., «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За змістом ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно копії квитанцій долучених позивачем до матеріалів справи вбачається, що останній дійсно витрачав кошти на придбання медикаментів для лікування травмованої щелепи. Однак як вказав відповідач і таке підтверджено позивачем, що ним було надано [PERSON] 2000 грн. на лікування. Щодо посилань позивача про те, що ним додатково витрачені кошти на оплату лікарям, доїзд матері до нього в лікарню, спеціальне харчування то такі його посилання нічим не підтверджені, а тому не можуть бути взяті судом до уваги. В зв»язку з чим суд приходить до переконання, що в частині позову про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000 грн. слід відмовити за недоведеністю Що стосується відшкодування заподіяної моральної шкоди, то вказана позовна вимога підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (з послідуючими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної(немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діяннями її заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи доведену винність [PERSON], матеріальний стан відповідача та характер, ступінь тяжкості і тривалості моральних страждань потерпілого [PERSON], тривалість порушення прав потерпілого, який майже місяць проходив стаціонарне лікування, глибину його фізичних, душевних та психічних страждань пов'язаних з ушкодженням здоров»я, порушення нормального ритму життя(необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв'язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи наведене та вимоги п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. №4, розмір грошового відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 3500 грн.. Статтею 84 ЦПК передбачено, що витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу слід задоволити та стягнути з відповідача 1300 грн. витрат пов»язаних з залученням адвоката. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд , -

Outcome: approved