Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього в порядку регресу витрати у розмірі 33923,31 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 січня 2020 року в м. Києві відбулось зіткнення автомобілів. ДТП сталось внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що встановлено судовим рішенням. Попри те, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже вказана подія є страховим випадком. Особі, якій належить пошкоджений транспортний засіб, відшкодовано заподіяні збитки у спірному розмірі, який визначено згідно з звіту складеного уповноваженою на те особою. У порядку ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся в суд із позовом до відповідача. При цьому, просить вирішити питання судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення на позов. 01 вересня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання. У позовній заяві заявлено перед судом клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечують проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. [PERSON] 17 січня 2020 року о 12.40 год. у місті Києві по вулиці Славгородська, керуючи автомобілем марки «ZAZ Sens», д.н.з. [NUMBER] , при зміну напрямку руху не переконався, що це буде безпечно чим порушив п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Sharan», д.н.з. [NUMBER] . Дані обставини та вина відповідача підтверджені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року (справа № 753/1815/20), якою [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. На момент вчинення ДТП у відповідача відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик має право у випадках, передбачених Законом, звернутись з регресною вимогою до особи, яка допустила порушення Закону, що надають право регресу для страховика. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що автомобіль марки «Кіа», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] та був застрахований останньою. В подальшому, позивачем дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 21 грудня 2020 року, визнано страховим випадком. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «ZAZ Sens», д.н.з. [NUMBER] , дата оцінки 03 лютого 2020 року, вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з урахуванням фізичного зносу без урахуванням ПДВ складає 32693,31 грн. Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо неправильності складання такого звіту не подано, а відтак суд приймає такий до уваги, як вірно визначений розмір заподіяння шкоди. 29 квітня 2020 року позивачем прийнято наказ № 5266 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32693,31 грн, яка виплачена потерпілому, що підтверджено платіжним дорученням від 30 квітня 2020 року № 1478297. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ було залучено експерта, вартість послуг якого становить 1230,00 грн, що стверджується платіжними дорученнями від 13 квітня 2020 року № 1477563. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 32693,31 грн та оплату послуг експерта у сумі 1230,00 грн, а позов задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved