Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 332804,85 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2017 року між ПП «Режанс Полісаж» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір № 1253507 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «PEUGEOT EXPERT» р.н. [NUMBER] . 22.09.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «PEUGEOT EXPERT» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Відповідно до ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2019 року у справі № 450/4300/18, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. 24.09.2018 року до НАСК «ОРАНТА» із заявою звернувся представник страхувальника щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. 01.11.2018 року НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт № СТО-18-12500/1 та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи з із Звіту про оцінку автомобіля від 12.11.2018 року. НАСК «ОРАНТА» на підставі вищезазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування на користь ПП «Режанс Полісаж» у розмірі 752804,85 гривень. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» р.н. [NUMBER] була застрахована у страховій компанії СГ «ТАС», а саме: Поліс АМ/7307145 та AZ - 712959. СГ «ТАС» здійснила перерахування на рахунок позивача ПАТ «НАСК «Оранта» страхового відшкодування у загальному розмірі 400000,0 гривень. Враховуючи те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді ПП «Режанс Полісаж» у розмірі 752804,85 гривень та те, що СГ «ТАС» перерахувала позивачу 400000,0 гривень, залишок невідшкодованої суми становить 352804,85 гривень. Разом з тим, 10.06.2020 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] підписана угода про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, відповідно до якої: «Сторони погодили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 вересня 2018 року, заподіяні збитки ПП «Режанс Полісаж» (пошкоджено транспортний засіб марки «PEUGEOT EXPERT» р.н. [NUMBER] ) у розмірі 752804,85 гривень. СГ «ТАС» 400000,0 гривень повернула за договором добровільного і обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Сторони погодили наступний порядок розрахунків та відшкодування, відповідно до якого [PERSON] сплачує частину збитків у сумі 352804,85 гривень протягом трьох років (36 місяців), починаючи з 15.06.2020 року у сумі 9800,0 гривень щомісячно, шляхом перерахування коштів на банківські реквізити ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно вказаної угоди відповідач [PERSON] сплатив два платежі від 09.07.2020 року у розмірі 10000,0 гривень та 10.09.2020 року у розмірі 10000,0 гривень. Оскільки відповідачем не сплачуються щомісячні платежі з жовтня 2020 року, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 332804,85 гривень. Справа поступила до суду 09 квітня 2021 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених вище. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що між ним та позивачем було укладено угоду 10.06.2020 року про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, за умовами якої він повинен оплачувати 9800,0 гривень щомісячно, починаючи з 15.06.2020 року протягом 36 місяців. Станом на сьогоднішній день ним здійснено два платежі по 10000,0 гривень на загальну суму 20000,0 гривень, останній з яких 10.09.2020 року. Однак, у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) його доходи впали, а тому у нього не було можливості оплачувати щомісячні платежі. Разом з тим, він звертався до позивача з метою змінити умови угоди, однак останній відмовився. Крім того, зазначив, що свою вину у вчиненні ДТП визнає, суму страхового відшкодування не оспорює та просить суд про зменшення суми щомісячних платежів відповідно до укладеної угоди від 10.06.2020 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 26.12.2017 року між Приватним підприємством «Режанс Полісаж» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було укладено договір страхування транспортних засобів № 1253507, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля марки «PEUGEOT EXPERT TRAVELLER» р.н. [NUMBER] (застрахований автомобіль) (а.с.4-8). Як вбачається з матеріалів справи, водій [PERSON] 22 вересня 2018 року близько 17 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Фольксваген Крафтер», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в напрямку м.Києва, на 539 км. + 700 м. автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Чишки Пустомитівського району Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: п.п.1.5; 2.3 (б, д); 12.1; 12.3; 13.1, - тобто був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, при виникненні небезпеки для руху, яка проявилася в тому, що попереду нього зупинився автомобіль марки «Пежо Експерт», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , не зменшив швидкості руху автомобіля аж до повної зупинки, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення із вказаним транспортним засобом. Внаслідок чого автомобіль марки «Пежо Експерт», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , у неконтрольованому стані виїхав на зустрічну смугу для руху і здійснив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-210994», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в напрямку м.Чоп (а.с.9, 13-15). Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2019 року, [PERSON] , [INFO] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018140270001697 від 22.09.2018 року - закрито (а.с.9). На час розгляду справи вищевказана ухвала суду не оскаржена та не скасована, а тому є чинною. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 24 вересня 2018 року ПП «Режанс Полісаж» скеровано заяву до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору (а.с.16). Відповідно до страхового акту № СТО-18-12500/1 від 01.11.2018 року та розрахунку страхового відшкодування сума страхової виплати складає 752804,85 гривень (а.с.17-18). ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було здійснено виплату на рахунок Приватного підприємства «Режанс Полісаж» у розмірі 752804,85 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 54437 від 05.11.2018 року (а.с.19). Позивач із метою досудового врегулювання спору, 08.05.2019 року звернувся до Страхової групи «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10). Страхова група «ТАС» здійснила Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплату страхового відшкодування, у розмірі 400000,0 гривень. Разом з тим, 10.06.2020 року позивачем укладено з відповідачем угоду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої сторони погодили наступний порядок розрахунків та відшкодування, а саме: відповідач [PERSON] сплачує частину збитків у сумі 352804,85 гривень протягом трьох років, починаючи з 15.06.2020 року у розмірі 9800,0 гривень щомісячно шляхом перерахування коштів на банківські реквізити ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.20). Судом встановлено , що відповідач [PERSON] сплатив лише два платежі від 09.07.2020 року у розмірі 10000,0 гривень (банківська виписка 000003681 від 09.07.2020 року) та 10.09.2020 року у розмірі 10000,0 гривень (банківська виписка 000004960 від 10.09.2020 року) (а.с.21). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 року, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст.979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч.ч.16, 17 ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Частиною 1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.29 цього ж Закону, - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У п.п.68-70 постанови зазначено, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого (Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта») переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні ( [PERSON] ) у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта») переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні (ПП «Режанс Полісаж»), у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілому, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні (відповідача [PERSON] ) у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем в порядку суброгації. Як зазначалося вище, Страхова група «ТАС»» здійснила виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, у розмірі 400000,0 гривень. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в даному випадку до позивача, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана. В цій же постанові зазначено, що потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування шкоди, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 р., справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 р., справа №754/5129/15). Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Судом встановлено, відповідач у добровільному порядку не компенсував позивачу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, крім того не виконує умови угоди про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не сплачує щомісячні платежі. Враховуючи наведене, а також розмір заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 332804,85 гривень. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 4992,07 гривень, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням № 15570 від 26.03.2021 року (а.с.21).

Outcome: approved