Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

позивач в січні 2019 року звернулася до суду з позовом до ПП «Коп-Сервіс» про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову вказує, що 17.04.2018 р. у м.Києві по вул. Г.Юри, 11 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Ауді, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль останньої отримав механічні ушкодження. З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що власником автомобіля КАМАЗ, д.н. [NUMBER] , є Приватне підприємство «Коп-Сервіс», з яким водій [PERSON] перебуває у трудових відносинах. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля КАМАЗ, д.н. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом № АМ 1778837. 26.04.2018 року позивачка звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім», з заявою про виплату страхового відшкодування, проте страхове відшкодування здійснено не було, що підтверджується повідомленням ПрАТ «Київський страховий дім» № 1-02 від 02.10.2018. Також з повідомлення убачається, що ПрАТ «Київський страховий дім» знаходиться у стадії ліквідації з 10.08.2018 року. Висновком спеціаліста від 02.08.2018 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді, д.н. [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, яка складає 52889 грн. 98 коп. Зазначає, що виходячи з того, що шкоду завдано внаслідок ДТП, що сталася з вини водія КАМАЗ, д.н. [NUMBER] [PERSON] , належним на праві власності ПП «Коп-Сервіс» та з яким водій на дату ДТП перебував у трудових відносинах, її відшкодування має бути здійснено саме підприємством. Посилається на правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 у справі № 759/4049/16-ц. Вказує, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди (Правовий висновок Верховного Суду від 26.10.2016 у справі № 6954цс16) У зв`язку з чим просить суд стягнути з ПП «Коп-Сервіс» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 52889 грн.98 коп., судовий збір 704 грн.80 коп. Ухвалою суду від 18.01.2019 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом учасників справи. В липні 2019 року позивач подала заяву про залучення співвідповідача ПАТ «Київський страховий дім». В обґрунтування поданої заяви посилається на правові висновки та позицію Верховного Суду викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15 та просить суд стягнути збитки в солідарному порядку в розмірі 52889, 98 грн. з ПП «Коп-Сервіс» та ПАТ «Київський страховий дім». Ухвалою суду від 17.07.2019 р. залучено в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити. Відповідач та співвідповідач в судові засідання не з`являлися про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Відзив на позов не надали. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд. Третя особа також в судові засідання не з`являлася, про судові засідання повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд доходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. 17.04.2018 приблизно 13 год .10 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Камаз» д.н. [NUMBER] , рухаючись в м.Києві по вул. Г.Юри, 11 під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Ауді» д.н. [NUMBER] , водій [PERSON] , який рухався позаду, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] допустив порушення п.10.9 ПДР. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядкуст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Вказані фактичні обставини справи не оспорені стороною відповідача. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи власником автомобіля Ауді д.н. [NUMBER] є позивача, а власником автомобіля КАМАЗ д.н. [NUMBER] є ПП «Коп-Сервіс», з яким водій [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля КАМАЗ була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом № АМ 1778837. 26.04.2018 року позивачка звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім», з заявою про виплату страхового відшкодування, проте страхове відшкодування здійснено не було, що підтверджується повідомленням ПрАТ «Київський страховий дім» № 1-02 від 02.10.2018. Також з повідомлення убачається, що ПрАТ «Київський страховий дім» знаходиться у стадії ліквідації з 10.08.2018 року. Висновком спеціаліста від 02.08.2018 визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді, д.н. [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, яка складає 52889 грн. 98 коп. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) . Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи на час ДТП була застрахована, то виплата в межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика за договором обов`язкового страхування. Винна в ДТП особа відповідає лише у разі недостатності виплаченого страхового відшкодування, як то передбачено положеннями ст.1194 ЦК України, а в даному випадку ст.1172 ЦК України. Порядок виплати страхового відшкодування врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до пункту 35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial