overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] і у вказаному житлі зареєстрований відповідач. Вказує, що з 2007 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, його особистих речей у ній немає, не сплачує комунальні платежі, квартирою не цікавиться, не бере участі у її утриманні. В зв'язку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому зі згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15.12.2009 року (а.с. 8) та витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно (а.с. 9). Згідно довідки ЖЕК №8 №815 від 22.06.2015 року, у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача та представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: повідомлень Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 24.06.2015 року (а.с. 6), 03.08.2015 року (а.с. 5) судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року без поважних причин, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 405 ЦК України. Доказів постійного проживання у вказаній квартирі всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири по вул. Кравчука, 32/79 в м. Луцьку і у вказаному житлі з 1995 року зареєстрований відповідач. Вказує, що відповідач у вказаній квартирі не проживав протягом останніх пятнадцяти років, участі у її утриманні та оплаті комунальних послуг не приймав. У звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №79 по вул. Кравчука, 32 в м. Луцьку. В судове засідання позивач не зявився, проте подав суду до початку розгляду справи заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою ЖЕК №8 від 21.01.1993 року та реєстраційним посвідченням Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 12.02.1993 року(а.с. 3, 4). У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], що стверджується довідкою ЖЕК №8 від 16.12.2016 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З пояснень позивача та представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: повідомлення Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 27.12.2016 року, судом зясовано, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає на протязі останніх пятнадцяти років, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 405 ЦК України. Доказів постійного проживання у вказаній квартирі всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування позивачем судового збору в розмірі 6400 грн. та 150 грн. витрат, повязаних з публікацією судового оголошення в пресі, також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є основним квартиронаймачем квартири по пр. Соборності, 37а/158 в м. Луцьку і у вказаному житлі зареєстрований відповідач. Вказує, що останній у вказаній квартирі не проживає протягом останніх 15 років, участі у її утриманні та оплаті комунальних послуг не приймав. У звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №158 по пр. Соборності, 37а в м. Луцьку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до ордеру від 06.10.2000 року [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS] і у ній, крім нього, також зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 4). Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача та представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: повідомлення Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 17.03.2017 року, судом зясовано, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає протягом останніх 15 років, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 71 ЖК України. Доказів постійного проживання у вказаній квартирі всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] і у вказаному житлі зареєстрований відповідач. Вказує, що з дня прописки по даний час відповідач в зазначеній квартирі не проживав, його особистих речей у ній немає, не сплачує комунальні платежі, квартирою не цікавиться, не бере участі у її утриманні. В звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 4 по вул. Кривий Вал, 26 в м. Луцьку та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.03.1995 року (а.с. 4) та договором дарування від 27.12.2006 року (а.с. 6). У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 9-14). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача та письмової заяви відповідача, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року без поважних причин, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 405 ЦК України. Доказів постійного проживання у вказаній квартирі всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов в цій частині задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідача до задоволення не підлягає, оскільки втрата права на житло і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що позивачу було надано дозвіл на відкриття особового рахунку та укладення договору найму квартири №22 на вул. Черняка, буд 18 в м. Рівне. В даній квартирі зареєстрований позивач, брат позивача [PERSON], донька брата [PERSON]. Просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням по вказаній адресі у зв'язку з не проживанням в ньому без поважних причин більше року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду додатково пояснив, що у квартирі проживає його брат [PERSON]. Його донька відповідач [PERSON] у квартирі не проживає тривалий час, остання виїхала за кордон. Реєстрація відповідача у квартирі є формальною, а оскільки вона понад встановлені законом строки не проживає, зазначене перешкоджає позивачу приватизувати квартиру. Відповідач будучи належним чином повідомлялась про розгляд спраи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки ЖКП «Промислове» від 10.05.2010 року у спірній квартирі №22 на вул. Черняка, буд 18 в м. Рівне зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із розпорядження міського голови №304-р від 01.04.2010 року [PERSON] дозволено переоформити рахунки та укласти договори на квартиру №22 на вул. Черняка, буд 18 в м. Рівне після основного наймача [PERSON] померла 04.08.2005 року. Як пояснив позивач в судовому засіданні, що в спірній квартирі фактично проживає його брат [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення у будинках державного чи громадського житлового фонду… ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченому законом. Як вбачається зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач не надав суду доказів, що він користується житловим приміщенням у спірній квартирі, суду пояснив що має інше житло, у спірній квартирі не проживає з причини неможливості проживання через антисанітарію, яку допустив його брат [PERSON] . Таким чином, суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки сам позивач у квартирі фактично не проживає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та обґрунтувавав позов тим, [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.06.1997 року. На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 08.08.2018 року. Від шлюбу мають спільну дитину гулого [PERSON], [INFO]. На підставі ордеру № 003382 виданого остерської КЕЧ району 28.03.2007 року на сімю з трьох осіб їм була надана двохкімнатна квартира за адресою [ADDRESS], куди вони переїхали 28.03.2007 року. 11.10.2012 року [PERSON] бу виписаний з вищевикладеної квартири. Комунальні послуги позивач оплачує самостійно. Відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. В звязку з вищевикладеним виникла необхідність визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В судове засідання позивач не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, відповідач без поважних причин не проживає (відсутній) в належному позивачу на праві особистої власності житлового будинку більш ніж 6-ть місяців, комунальні послуги він не сплачує. Факт відсутності без поважних причин відповідача за місцем постійної реєстрації підтверджується актом обстеження квартири селищною радою смт. Десна, згідно якого [PERSON] не проживає за адресою Десна, [ADDRESS] з 1 березня 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЖК України до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, зокрема правила, передбачені статтями 71, 72 цього Кодексу. За приписами ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житлом, та відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням сел.. Десна, [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та обґрунтувавав позов тим, що позивач зареєстрований та проживає в [INFO], яка відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України. Вказана квартира відповідно до талона до ордера № 286 від 08.10.1987 року була надана Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району йому з сімєю, яка складалась з дружини [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], донька Наталії, [INFO] Разом з ним у квартирі на даний час зареєстрована його дружина, син [PERSON] та донька [PERSON], про що свідчить довідка Будинкоуправління № 1 Остерської КЕЧ № 1589 від 03.08.2018 року. Позивач винаймає дану квартиру, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення № 1541 від 16.02.2015 року. З 2014 року [PERSON] виїхав на постійне проживання до Російської Федерації в м. Брянськ, тобто вже понад чотири роки він не проживає за місцем своєї реєстрації і не зберігає там свої особисті речі. Дана обставина підтверджується актами обстеження вказаної квартири комісією в складі депутата Деснянської селищної ради. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з 2014 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЖК України до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, зокрема правила, передбачені статтями 71, 72 цього Кодексу. За приписами ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житлом, та відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 72 будинку № 48 по вул. Довженка в смт. Десна Козелецького району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та обґрунтувавав позов тим, що позивач зареєстрований та проживає в [INFO], яка відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України. Вказана квартира відповідно до талона до ордера № 307 від 20.08.1986 року була надана Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району йому з сімєю, яка складалась з дружини [PERSON]. [INFO], та синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Івана, [INFO] Разом з ним у квартирі на даний час зареєстрована його дружина, син [PERSON] та невістка [PERSON], про що свідчить довідка Будинкоуправління № 1 Остерської КЕЧ № 1582 від 01.08.2018 року. Позивач винаймає дану квартиру, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення № 301 від 12.08.2015 року. З 2011 року [PERSON] виїхав на постійне проживання до Російської Федерації в м. Брянськ, тобто вже сім років він не проживає за місцем своєї реєстрації і не зберігає там свої особисті речі. Дана обставина підтверджується актами обстеження вказаної квартири комісією в складі депутата Деснянської селищної ради. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з 2011 року відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЖК України до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, зокрема правила, передбачені статтями 71, 72 цього Кодексу. За приписами ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житлом, та відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 19 в будинку № 46 по вул. Довженка в смт. Десна Козелецького району Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved