Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Мотивує тим , що 4.12.2000 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 13.91 га на території Куколівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва., яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- КР № 003497, виданого Куколівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 23.10.2001 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Другою Олександрійською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 25 березня 2008 року за реєстром № 465 , спадкоємцем майна Кур»янського [PERSON], а саме земельної ділянки площею 13.91 га на території Куколівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є його дружина [PERSON]. Остання являлася його матірю і померла 25.09.2012 року.Після смерті матері він не може оформити спадщину на дану земельну ділянку, так як спадкове майно не зареєстроване за [PERSON] Семенівною.Тому він не може реалізувати своє право на отримання спірної земельної ділянки у власність в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просить його задоволити. Представник відповідача Куколівської сільської ради в судове засідання не зявився , про час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Представник третьої особи Олександрійської райдержадміністрації не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Олександрійської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника третьої особи вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 13.91 га на території Куколівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520384400:02:000:0796 належала Кур»янському [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- КР № 003497, виданого Куколівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 23.10.2001 року. 4.12.2000 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Другою Олександрійською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 25 березня 2008 року за реєстром № 465 , спадкоємцем майна Кур»янського [PERSON], а саме земельної ділянки площею 13.91 га на території Куколівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є його дружина [PERSON] Семенівна.Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не зареєструвала за собою дану земельну ділянку. 25.09.2012 року [PERSON] померла. Позивач являється її сином і спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті матері позивач звернувся в нотаріальну контору і відповідно прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується копією спадкової справи. Постановою від 27.02.2016 року державний нотаріус Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області відмовив позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку, так як спадкодавець [PERSON] не зареєструвала за собою дану земельну ділянку. Та обставина, що дана земельна ділянка увійшла до складу спадкового майна, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 березня 2008 року , що видане Другою Олександрійською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області . Зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом свідчать про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , до неї перейшло право на нерухоме майно. [PERSON] прийняла спадщину і відповідно до положень ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Та обставина, що вона не встигла за життя зареєструвати успадковане нерухоме майно у зв'язку з об'єктивними обставинами, не позбавляло її, як спадкоємця, реалізувати своє право на спадкування, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, яке отримала [PERSON] є правовстановлюючим документом, який підтверджує право спадкодавця на спірне майно. Однак, лише відсутність факту державної реєстрації майна за спадкодавцем перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved