Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із позовом до відповідача про визнання її спадкоємцем за законом 4-ї черги, який в подальшому уточнив та доповнив вимогою про встановлення факту мешкання однією сім'єю зі спадкоємцем, посилаючись на те, що 09 квітня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 4, розташованої у місті Маріуполі по проспекту Перемоги, будинок 26, яка належала померлої на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1995 року, виданого АП «МК»Азовсталь», зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 05.01.1996 року за реєстраційним номером 39139. Вказувала, що вона є спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON], бо вона мешкала із останньою однією родиною понад п'ять років до часу відкриття спадщини, разом із померлою, яка була її падчеркою, вона вела спільне господарство. Окрім неї інших спадкоємців, після смерті [PERSON] не має, вона 02.07.2015р. подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі переліченого просила суд встановити факт її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати її спадкоємцем за законом 4-ї черги після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, які просила суд задовольнити. Представник позивача, який діє на підставі договору, [PERSON], підтримуючи позовні вимоги [PERSON], надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник Маріупольської міської ради [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його присутності, в якій визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вислухавши учасників процесу, що з'явились, заслухавши пояснення свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно свідоцтва про смерть серія I-CP № 254945, виданого 10 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області вбачається, що [PERSON] померла 09 квітня 2015 року, актовий запис № 252 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1995 року, виданого АП «МК»Азовсталь», квартира [ADDRESS] належала на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON] 16,9 кв.м., [PERSON] 16,9 кв.м., [PERSON] 16,9 кв.м. З цим договором посвідчено договір про визначення розміру часток 19.12.2007 року, за реєстровим № 3-1271, за яким кожен власник має 1/3 частки квартири. Як зазначено у даному свідоцтві після смерті [PERSON], 20.02.2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом чоловікові [PERSON] та доньки [PERSON] у рівних частках, кожному, за реєстровим № 3-52, 3-53 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 06 травня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 06 травня 2011 року, актовий запис № 49. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2014 року, [PERSON] є спадкоємицею 1/2 частки двокімнатної квартири № 4 у будинку 26 на проспекті Перемоги у місті Маріуполі, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 05 червня 2014 року (а.с.12). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони давно знають позивачку, яка після смерті дружини [PERSON] стала проживати разом з ним та його донькою [PERSON] однією сімєю. Їм відомо, що Дахно зареєструвала шлюб з [PERSON], вони разом робили ремонт в квартирі, купували речі, продукти харчування, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON], Дахно залишилася проживати разом із його донькою [PERSON], вони неодноразово бачили їх разом на прогулянках, вони разом купували продукти харчування, дбали один про одного, до самого моменту смерті останньої. У них склалось враження, що це одна сімя. Факт проживання позивачки разом з померлою [PERSON] з липня 2009 року по 09.04.2015 року підтверджено також Актом від 23.06.2015 року, складеним житловою організацією ЖКП «Азовжитлокомплекс», а також довідкою з місця проживання, в якій зазначено, що [PERSON] проживала без реєстрації в квартирі [ADDRESS] разом з донькою свого чоловіка [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до наданої з боку позивача медичної картки амбулаторного хворого, [PERSON] обслуговувалася в лікарні за своїм фактичним місцем проживання, тобто [ADDRESS], починаючи з 2009 року, про що зверталася з письмовою заявою до головного лікаря Комунального закладу охорони здоровя лікарні № 6. На підставі вивчених судом доказів вбачається, що [PERSON] фактично мешкала разом із [PERSON] з липня 2009 року до часу смерті останньої, яка померла 09.04.2015 року, що підтверджується як поясненням допитаних в судовому засіданні свідків, так й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. З матеріалів спадкової справи № 274/2015, відкритої 4-ю державною нотаріальною конторою міста Маріуполя, після смерті 09.04.2015р. [PERSON] вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON], інших спадкоємців за законом або заповітом у спадковій справі не зареєстровано (а.с.26). Згідно постанови державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] № 1764/02-31 від 24.11.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON], з причин відсутності доказу родинних або інших відносин спадкоємиці зі спадкодавцем. Враховуючи той факт, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, а тому є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факт її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання її спадкоємицею 4-ї черги за законом після смерті [PERSON], померлої 09.04.2015 року.

Outcome: approved