Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач заявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 04.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.121.2017 року має заборгованість у сумі 113400.52 грн., яка складається із 3760.70 грн. - заборгованість за кредитом; 99028.60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4735.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 5376.22 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором без номера від 04.08.2011 року у сумі 113400.52 грн., яка складається із 3760.70 грн. - заборгованість за кредитом; 99028.60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4735.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 5376.22 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у сумі 1762 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з'явився, подав до суду письмове клопотання за вхід.№1804 від 16.03.2018 року (а.с.41), в якому просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесенні судом заочного рішення. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження на 18 квітня 2018 року на 09 годину 00 хвилин за повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. На адресу суду повернувся лист з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №2450000510028 з відміткою «адресат не проживає» (а.с.47-48) та №2450000509666 з відміткою «адресат не проживає» (а.с.49-50). Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області №153/312/18 від 18 квітня 2018 року судове засідання з розгляду справи за вищевказаним позовом було відкладено на 14 травня 2018 року на 11 годину 00 хвилин. Відповідач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. На адресу суду повернувся лист з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №2450000510419 з відміткою «адресат не проживає». Окрім того, відповідач [PERSON] повідомлявся про дату і час розгляду справи через сайт Ямпільського районного суду Вінницької області, e-mail:inbox@yam.vn.court.gov.ua. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України - Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач [PERSON] суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. У відповідності з ч.1 ст.280 та ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду, позивач не заперечує проти такого розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - анкети - заяви без № від 04.08.2011 року, витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які є умовами договору, розрахунку заборгованості, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300.00 грн., відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобов'язань та допустив заборгованість станом на 31.12.2017 року у сумі 113400.52 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 113400 гривень 52 копійки. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №PROM6BDSB7 від 06.02.2018 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1762 гривень. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved