Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач в року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 15.06.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кошти у розмірі 2500 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов договору належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 13.05.2014 року утворилася заборгованість в сумі 10 997 грн. 93 коп., а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, яка разом із сумою штрафів складає 12 884 грн. 34 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання. У відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кошти у розмірі 2500 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Станом на 13.05.2014р. відповідач заборгувала позивачу по вищевказаному кредитному договору 10997 грн. 93 коп., з яких 1344 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 8654 грн.01 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. фіксована частина, 499 грн. 90 коп. процентна складова . Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається . Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу поза межами строку позовної давності, а саме 29.10.2014 року. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак відповідач [PERSON] не заявила клопотання про застосування строків позовної давності, а суд позбавлений права самостійно застосувати ці строки. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконувала умов договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved