Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач понад пів року в даній кімнаті не проживає, а тому згідно ст.71 ЖК України втратив право на користування даною житловою площею. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку та враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши думку представників позивача, дослідивши письмові докази, зокрема, акти про не проживання зареєстрованих осіб в гуртожитку Івано-Франківського СІЗО, які надані суду позивачем на обґрунтування позовних вимог, та інші письмові докази, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про належну обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Івано-Франківський слідчий ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області є юридичною особо, місцезнаходження - м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70. Серед інших осіб, у приміщенні гуртожитку по [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], термін реєстрації - 08.06.2007 р., кімната [ADDRESS]. З актів житлової комісії Івано-Франківського слідчого ізолятора про непроживання зареєстрованих осіб у гуртожитку від 08.06.2012р. (а.с.6-7), 15.05.2013р. (а.с.8-9), 19.12.2013р. (а.с.10-11) вбачається, що [PERSON] не користується вказаним жилим приміщенням понад строки, передбачені ст.71 ЖК України, відомостей, передбачених п.п.1-7 ч.3 ст.71 ЖК України на адресу Івано-Франківського слідчого ізолятора не надходило. Адміністрація СІЗО неодноразово зверталась до відповідача щодо добровільного зняття з реєстрації за даним місцем проживання, що підтверджується наданими копіями листів (а.с.13-14) та списку поштових відправлень (а.с.14). Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України у випадку відсутності наймачів більше 6 місяців, такі особи можуть бути у судовому порядку визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно п.11 даної Постанови, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт тощо). Відповідно до положень ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину. Як вбачається з наданих копій актів про непроживання зареєстрованих осіб, відомості про наявність підстав для збереження за відповідачем вказаного житлового приміщення за його відсутності понад установлений шестимісячний строк до Івано-Франківського СІЗО не надходили. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Таким чином, враховуючи відсутність підстав для збереження за відповідачем права користування займаним ним житлом, суд вважає, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до ст.ст.10,11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved