Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 49083 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 лютого 2020 року по день ухвалення рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 26 січня 1978 року він працював на підприємстві відповідача на різних посадах та 26 лютого 2020 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Згідно довідки, наданої позивачу в день звільнення, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 49083 грн, що до даного часу відповідачу не виплачена. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості по заробітній платі і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 лютого 2020 року по день ухвалення судового рішення залишено без розгляду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач з 26 січня 1978 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 26 лютого 2020 року позивача було звільнено за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (а.с.10-11). З копії довідки Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД», виданої позивачу, встановлено, що заборгованість останньому по виплатам заробітної плати станом на 26 лютого 2020 року складає: за липень 2019 року - 2518 грн, за серпень 2019 року - 708 грн, за вересень 2019 року - 5229 грн, за жовтень 2019 року - 3366 грн, за листопад 2019 року - 3317 грн, за грудень 2019 року - 3042 грн, за січень 2020 року - 2799 грн, за лютий 2020 року - 28104 грн, що разом становить 49083 грн (а.с.9). Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 49083 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved