Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Позов мотивує тим, що він є ветераном праці та інвалідом 3-ої групи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Окрім пенсії не має інших доходів, в силу стану здоров»я і похилого віку потребує сторонньої допомоги, так як має проблеми зі здоров»ям. Враховуючи викладене, зазначає, що потребує і матеріальної допомоги, так як значні кошти витрачає на оплату ліків і комунальних послуг. Має сина, який не допомагає йому матеріально, а тому він вимушений звернутись в суд з даним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь і утримання аліменти в розмірі ? частини доходу відповідача довічно. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач народився 17.04.1963 року і є ветераном праці та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АЖ № 591368, громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, виданим 07.03.2013 року, а також учасником ліквідації наслідків аварії, що підтверджується вкладкою № 688640с до посвідчення категорії 1, серії А № 135175. Відповідач є сином позивача. Статтею 51 Конституції України встановлено, що «повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків». Відповідно до частини першої статті 202 Сімейного кодексу України, повнолітня дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до діючого законодавства, право на утримання від дочки, сина мати та батько мають право за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1-ї, 2-ї чи 3- ї групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків, суд враховує, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що і передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, а саме: непрацездатність позивача, скрутне матеріальне становище та необхідність лікування;відсутність інших джерел доходу, крім пенсії, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, позов визнає, заперечень проти позову не надав, так як не надав суду доказів щодо сплати аліментів по іншим виконавчим документам. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 202, 204 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved