Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON], було укладено кредитний договір № Р20.977.73194. Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 38 173 грн. (Тридцять вісім тисяч сто сімдесят три гривні 00 копійок), зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 31.12.2015 р. Відповідач не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 49228,07 грн. 31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення. Сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 31.12.2015 р. становила 49\~228 грн. 07 коп. Після відступлення права вимоги Відповідачем здійснено сплат на загальну суму 0 грн. Останній платіж боржником здійснено 19.01.2015 року. Станом на 11.02.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить - 49\~228 грн. 07 коп. А тому, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити. Позивач у судове засідання не зявився, однак представник позивача [PERSON] подав суду клопотання у якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задоволити. Про заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою просив у позовній заяві замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» правильною назвою вважати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье». Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 21.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON], було укладено кредитний договір № Р20.977.73194. Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 38 173 грн. (Тридцять вісім тисяч сто сімдесят три гривні 00 копійок), зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-2. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Згідно з умовами укладеного договору про надання кредиту відповідачка зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договором. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті ним за умовами кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.02.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить - 49\~228 грн. 07 коп. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Так, п. 2.1 Кредитного договору, передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 місячних внесках включно до 21 дня /числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця до дати сплати щомісячного внеску. Згідно п. 5.8 Кредитного договору, у разі невиконання позичальником умов цього договору або відсутності коштів у позичальника, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред»явити позов до позичальника, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості позичальника. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобов'язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з Відповідача в користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье».

Outcome: approved