Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг, зазначений у борговій розписці 6 000 доларів США, що в гривнях = 169 200,00 грн., три відсотки річних від боргу, зазначеного у розписці 531,63 долари США, що в гривнях = 14 991,96 грн., загальна сума 184 191,96 грн. та сплачену суму державного мита. Позов обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 14.02.2017 року був підписаний Договір про надання послуг з управління торгівельним рахунком на ринку Forex. Предметом даного договору була передача ним відповідачу торгівельного рахунку № [NUMBER] у брокера Tele Trade для проведення операцій купівлі-продажу активів на ринку Forex. На рахунку № [NUMBER] був депозит 5 110,86 доларів США та кредитний бонус у сумі 1 100,63 долари США, що зазначено у п. 4.1 договору, тобто разом 6 211,49 доларів США. Передача ним торгівельного рахунку відповідачу здійснювалась методом передачі номера рахунку і специфічного паролю для входу і управління рахунком. Відповідач почала роботу на рахунку 24.02.2017 року у 09:35:40. Станом на 28.02.2017 року був прибуток, а потім відповідач почала агресивну, авантюрну роботу з порушенням правил торгівлі, що були визначені у договорі. В результаті її безвідповідальної роботи, станом на 03.03.2017 року на рахунку був отриманий збиток, баланс рахунку становив 807,84 долари США і він заблокував торгівлю. З тим, що відповідач порушила правила торгівлі, вона погодилась і власноручно написала заяву від 23.03.2017 року, без попередження допустила збиток на 430% більше, ніж був обумовлений договором максимальний ліміт. Між ним та відповідачем тривали перемовини і він пропонував декілька пропозицій виходу із даної ситуації, був укладений додаток до основного договору на дуже вигідних для відповідача умовах і відповідачу були наданій найсприятливіші умови для роботи. 25.03.2017 року ним була знято заблокування і він передав торгівельний рахунок № [NUMBER] та новий пароль до входу відповідачу для продовження проведення операцій купівлі-продажу активів на ринку Forex і відповідач відновила роботу 29.03.2017 року 15:28:17. Відповідач надіслала йому розписку поштою, він зробив копію, дописав свої дані та поставив підпис і новація боргу у позикове зобов`язання була завершена, що відповідача статті 1053. Щодо форми договору позики відповідно до статті 1047, договір був укладений спочатку в усній формі - тривалі переговори, а потім розпискою, написаною власноручно відповідачем. Він передав відповідачу рахунок, на якому було більше 6 000 доларів США з його паролем на умовах абсолютної повної матеріальної відповідальності, як зазначено у додатку. Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача про вирішення питання в поза судовому порядку, але його вимоги були проігноровані. Звернувшись до брокера Tele Trade дізнався про відсутність коштів на рахунку і відповідач не може виконати свого обов`язку по укладеному з нею договору, а тому вступає в силу позикове зобов`язання, яке відповідач зобов`язувалась виконати до 01.11.2017 року. Його пропозиції вирішення питання в поза удовому порядку відповідачем були проігноровані. Посилаючись на викладені в позові обставини, просив задовольнити позов щодо стягнення коштів. Ухвалою суду від 03.11.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, вирішені заяви позивача про забезпечення позову. Позивач в судове засідання, призначене на 22.04.2021 року не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач та її представник в судове засідання, призначене на 22.04.2021 року не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, причини неявки суду не сповістили. Судом відмічається, що з часу відкриття провадження у справі (03.11.2020 року) відповідачем відзиву на позов не надано. Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, суд прийняв рішення про розгляд справи за наявними матеріалами справи, при цьому, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 14.02.2017 року був підписаний Договір про надання послуг з управління торгівельним рахунком на ринку Forex. Предметом даного договору була передача позивачем відповідачу торгівельного рахунку № [NUMBER] у брокера Tele Trade для проведення операцій купівлі-продажу актіві на ринку Forex. На рахунку позивача № [NUMBER] був депозит в сумі 5 110,86 доларів США та кредитний бонус у сумі 1 100,63 долари США, що зазначено у п. 4.1 договору, тобто разом 6 211,49 доларів США. Передача позивачем торгівельного рахунку відповідачу здійснювалась методом передачі номера рахунку і специфічного паролю для входу і управління рахунком. Відповідач почала роботу на рахунку 24.02.2017 року у 09:35:40. В результаті неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по укладеному договору та порушення умови договору від 14.02.2017 року позивач зазнав збитків. Вказане підтверджується заявою від 23.03.2017 року, написаною власноручно відповідачем, в якій [PERSON] не заперечує факт порушення нею пунктів 2.1.3, 2.1.4, 3.1, 3.2 договору, укладеного з позивачем та зобов`язується суму збитків у розмірі 4 303 долари США компенсувати [PERSON] , тобто відпрацювати на його рахунку № [NUMBER] . Свої зобов`язання відповідач не виконала. Як зазначено позивачем, звернувшись до брокера Tele Trade дізнався про відсутність коштів на його рахунку. Статтею 1053 ЦК України визначено, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Як встановлено судом, відповідачем [PERSON] була написана боргова розписка, в якій вона зазначила, що отримала від [PERSON] 6 000 (шість тисяч) доларів США, які він їй передав 14.02.2017 року і зобов`язується повернути цю суму до 01 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що позивач звертався з вимогою-претензією щодо вирішення питання в позасудовому порядку 30.09.2020 року, але вказана вимога відповідачем була проігнорована. За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, в рахунок виконання боргових зобов`язань з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США, що в гривні складає 169 200,00 (сто шістдесят дев`ять тисяч двісті) грн. Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач зобов`язана була повернути позику 01.11.2017, але станом на час розгляду справи позику не повернула. Відповідно до зазначеної позивачем вимоги три відсотки річних від боргу, зазначеного у розписці, складають 531,63 долари США. Заперечень щодо вказаної суми відповідач не надала, а тому суд приймає до уваги вказану суму, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-369цс15 постанова від 02.09.2015 року, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені ним та підтверджені наданою квитанцією в сумі 1 841,92 грн. (а.с.1).

Outcome: approved