Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № А33ІСС9FUW0036 від 24.02.2011 року, посилаючись на те, що відповідачка отримала у позивача кредит в розмірі 10 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 63 924 грн. 76 коп. Представник позивача в судовому засіданні 01 грудня 2015 року позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві, на підтвердження своїх вимог та на спростування заперечень представника відповідача надав копії графіку погашення кредиту та меморіальний ордер про видачу коштів. Представник відповідачки в судовому засіданні 01 грудня 2015 року позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. В судові засідання 01 березня та 13 квітня 2016 року не зявився, причини неявки суд не повідомив. Відповідачка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 24.02.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № А33ІСС9FUW0036, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 10 000 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 0,12% на рік. Кінцевий термін повернення кредиту 23.02.2014 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 05.05.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № А33ІСС9FUW0036 від 24.02.2011 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов'язаннями в сумі 63 924 грн. 76 коп., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 6 115 грн. 34 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 7 грн. 54 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 3 391 грн. 73 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 50 889 грн. 92 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 3 020 грн. 23 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. Клопотань про застосування строку позовної давності та про зменшення розміру пені відповідачка та її представник не заявляли. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved