Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь надмірно виплачені державні кошти в розмірі 2231 гривня 78 копійок. При цьому позивач зазначає, що [PERSON] звернулася з заявами до управління 03.04.2015, 18.03.2016, 29.07.2016, 11.01.2017 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям ([PERSON], [INFO]). Згідно з рішеннями від 16.04.2015, 26.03.2016, 31.08.2016, 06.02.2017 їй було призначено допомогу з 01.04.2015 по 30.09.2015 у розмірі 643,00 грн., з 01.10.2015 по 31.01.2022 у розмірі 385,80 грн., з 01.01.2016 по 30.04.2016 у розмірі 1455,00 грн., з 01.05.2016 по 30.06.2016 у розмірі 1531,00 грн., з 01.07.2016 по 31.12.2016 у розмірі 1531,00 грн., з 01.01.2017 по 30.06.2017 року у розмірі 1689,00 грн., щомісячно, без урахуванням перерахунків. Відповідно до заяви відповідач зобовязувалася повідомляти про будь-які обставини, які могли б вплинути на розмір та термін призначення допомог. Відповідно до проведеної перевірки було встановлено, що відповідач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] Компані» з 01.10.2015 по 30.11.2015. Крім того, чоловік відповідача перебуває на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та отримує нарахування. В результаті перегляду права на отримання допомог та з урахуванням додаткового доходу було встановлено надмірно виплачені державні кошти у вигляді допомоги на загальну суму 2631,78 грн. 30.06.2017 відповідачу було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти. Відповідач оплатив частину надмірну виплачених коштів у розмірі 400 грн. Залишок суми у розмірі 2231,78 грн. до цього часу на рахунок управління не погашений, у звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 2631,78 грн. Не заперечує проти розстрочки вказаного боргу. Відповідач в судове засідання не зявилася надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того, просить суд розстрочити суму боргу в розмірі 2231,78 грн. на 6 місяців рівними частини, оскільки вона є матірю одиночкою та у неї тяжкий матеріальний стан. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася з заявами до управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області 03.04.2015, 18.03.2016, 29.07.2016, 11.01.2017 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON], [INFO]). Згідно з рішеннями від 16.04.2015, 26.03.2016, 31.08.2016, 06.02.2017 [PERSON] було призначено допомогу з 01.04.2015 по 30.09.2015 у розмірі 643,00 грн., з 01.10.2015 по 31.01.2022 у розмірі 385,80 грн., з 01.01.2016 по 30.04.2016 у розмірі 1455,00 грн., з 01.05.2016 по 30.06.2016 у розмірі 1531,00 грн., з 01.07.2016 по 31.12.2016 у розмірі 1531,00 грн., з 01.01.2017 по 30.06.2017 року у розмірі 1689,00 грн., щомісячно, без урахуванням перерахунків. Відповідно до заяви відповідач [PERSON] зобовязувалася повідомляти про будь-які обставини, які могли б вплинути на розмір та термін призначення допомог. Відповідно до проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] Компані» з 01.10.2015 по 30.11.2015. Крім того, чоловік [PERSON] перебуває на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та отримує нарахування. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплат державної допомоги сімя з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 допомога на дітей одиноким матерям, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідачка [PERSON] звернулася до управління з заявою щодо перерахунку розміру допомоги. В результаті перегляду права на отримання допомог та з урахуванням додаткового доходу було встановлено надмірно виплачені державні кошти у вигляді допомоги на загальну суму 2631,78 грн. 30.06.2017 відповідачу було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти в розмірі 2631,78 грн.. [PERSON] оплатила частину надмірну виплачених коштів у розмірі 400 грн. Залишок суми у розмірі 2231,78 грн. до цього часу на рахунок позивача не повернутий. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму надмірно сплаченої державної допомоги в розмірі 2231,78гривні. Оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 435 ч. 3 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того, враховуючи, що [PERSON] в силу майнового стану не має можливості сплатити суму надмірно виплаченої їй грошової допомоги в розмірі 2231,78 грн., а також враховуючи згоду представника позивача на таку розстрочку виконання рішення суду, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідачки про розстрочку.

Outcome: approved