Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов 29.10.2013 року. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами укладено договір доручення від 28.03.2011 року, предметом якого є представництво Страховим Агентом інтересів Страховика щодо консультування, пропонування, потенційним Страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування. За умовами договору Страховик зобов'язаний забезпечити Страхового агента необхідною кількістю бланків. Страховик відповідач отримав від позивача бланки у кількості 10 штук з номерним діапазоном з 0028286 - 0028295. Відповідач вчинив правочин від імені товариства у своїх інтересах, що суперечить вимогам ст..238 ч.3 ЦК України. Враховуючи наведене відповідно до вимог ст..203, 215, 241, а саме правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Враховуючи, що товариством не було отримано страховий платіж за договором страхування АС/0028295 від 15.08.2013 року, договір страхування був виписаний до моменту сплати страхового платежу, а саме 14.08.2013 року, жодний дій товариством про схвалення цього правочину не було вчинено, є підстави для визнання правочину недійсним відповідно до вимог ч.1 ст.215, ч.3 ст.238, ч.1 ст.241 ЦК України. Відповідно до вимог ст..236 ч.1 ЦК України нікчемний правочин, або правочин визнаний судом недійсним визнається недійсним з моменту його вчинення. Просили визнати недійсним Договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) №АС/0028295 від 15.08.2013 року, що укладений між сторонами з моменту його укладання. Стягнути судові витрати. В судовому засіданні представником позивача вимоги позову були підтримані. Відповідач проти позову заперечував, подав письмові заперечення, що долучені до справи. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до страхового полісу АС/0028295 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рахувальником є [PERSON], строк дії з 15.08.2013 р. по 14.08.2014 року (а.с.6). Відповідно до пояснень [PERSON] від 02.09.2013 року, страховий поліс АС/0028295 від 15.08.2013 року ним було виписано 14.08.2013 року. В момент здійснення ДТП в автомобілі знаходилось два полюси (старий та новий). В страхову компанію внаслідок помилки він пред'явив старий, прострочений страховий поліс. Після прибуття співробітників ДАІ він звернув увагу, що страховий поліс прострочений та через годину ним було надано новий страховий поліс, який відразу ж знайти він не міг. Страховий поліс через банк ним не був оплачений з причини його негайного від'їзду у відпустку (а.с.7). Відповідно до акту приймання - передачі матеріальних цінностей від 05 лютого 2013 року №942, складеного між начальником управління СК «Глобус» в Луганській області та спеціалістом по страхуванню СК «Глобус» [PERSON], відповідно до якого було передано поліси обов'язкового страхування «Зелена карта» Росія, Молдова, Бєлорусь, та бланки строгої звітності (а.с.8). Відповідно до договору доручення №б/н від 28 березня 2011 року, укладеного між ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та фізичною особою [PERSON], предметом якого є представництво Страховим Агентом інтересів Страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Відповідно до ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи позову є обґрунтованими, в ходж розгляду справи встановлено, що позивачем не було отримано страховий платіж за договором страхування АС/0028295 від 15.08.2013 року, договір страхування був виписаний до моменту сплати страхового платежу, а саме 14.08.2013 року, жодний дій товариством про схвалення цього правочину не було вчинено. А тому на думку суду, є підстави для визнання правочину недійсним.

Outcome: approved