Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 75. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позов визнає, погоджується сплачувати дитині аліменти за рішенням суду. . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4) вбачається, що чоловіком [PERSON] є [PERSON]. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 8) вбачається, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно із ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав в повному обсязі, вказавши, що наслідки визнання позову йому відомі. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved