Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Реєстраційна служба Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Пушкінській, 53-А у м. Камянець-Подільському та зняття арешту з даного майна. На обґрунтування позову вказав, що ТОВ «Галс-2005» є власником обєкта незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Пушкінській, 53-А у м. Камянець-Подільському за рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.04.2006 року про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, яке набрало законної сили 13.01.2016 року, однак в Державному реєстрі на нерухоме майно містяться записи про обтяження (арешт нерухомого майна) щодо обєкта незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Пушкінській, 53-А у м. Камянець-Подільському накладені ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2013р. про забезпечення позову по справі №727/8202/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми позики. Особою, майно/права якої обтяжуються, визначений [PERSON] Тому, позивач просить суд визнати за ТОВ «Галс-2005» право власності на обєкт незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Пушкінській, 53-А у м. Камянець-Подільському та зняти арешт з даного майна на підставі ст.392 ЦК України і ст.60 Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив. Представник третьої особи [PERSON] відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Реєстраційної служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.2006 року за товариством з обмеженою відповідальністю «Галс-2005» визнано право власності на майно - незавершене будівництво житлового 30 квартирного будинку №53-а, яке розташоване по вул. Пушкінській у м. Камянець-Подільському. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.07.2016р. в Державному реєстрі на нерухоме майно містяться записи про обтяження щодо обєкта незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Пушкінській, 53-А у м. Камянець-Подільському. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2013р. про забезпечення позову по справі №727/8202/13-ц. Особою, майно/права якої обтяжуються, визначений [PERSON]. Арешт був накладений в порядку забезпечення позову на майно відповідача [PERSON] по справі №727/8202/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми позики. Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). За вимогами ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із змісту зазначених норм видно, що без клопотання позивача суд співвідповідачем іншу особу залучити до справи не може. Клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача особу в інтересах якої накладено арешт, представником позивача не заявлено. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений не до всіх осіб, які повинні бути відповідачами по справі. Виходячи з принципу диспозитивності встановленого ст. 11 ЦПК України, суд не вправі виправити цей недолік, а тому, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

Outcome: dismissed