Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 6049,41 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2469,35 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 700007341 від 02.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11050,78 дол. США та зобов»язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору і станом на 18.01.2017 року заборгованість [PERSON] становить: 5696,92 дол. США - заборгованість за кредитом, 352,49 дол. США - заборгованість за відсотками. Також зазначає, що в забезпечення виконання зобов»язань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки згідно якого остання поручилася за виконання [PERSON] обов»язків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. А тому просить суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 6049,41 дол. США та сплачений судовий збір в розмірі 2469,35 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір № 700007341 згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 11050,78 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% річних, строком до 03.06.2015 року. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір поруки від 02.06.2008 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов»язання відповідати за виконання [PERSON] обов»язків, що виникли на підставі договору аюо можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Позивач свої зобов»язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач прострочував зобов'язання, не виконав взяті на себе договором обов'язки і станом на 18.01.2017 року заборгованість [PERSON] становить: 6049,41 дол. США, з яких 5696,92 дол. США - заборгованість за кредитом, 352,49 дол. США - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 № «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає, про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦПК України. Факт несплати відповідачем [PERSON] грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості. При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку. Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 6049,41 дол. США, доведений, а [PERSON] виступила поручителем належного виконання взятого [PERSON] зобов'язання, суд вбачає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2469,35 грн.

Outcome: approved