Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 22.08.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений договір № 37.3\\МБ-089.07.1, відповідно до умов якого встановлено процедуру (порядок) надання (видачу) Банком в майбутньому кредитів Позичальнику в межах загальної суми 5 000 доларів США, процедури (порядок) та умови погашення Позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні Банком кредитів. 22 серпня 2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №37,3\\МБ-08907.1 відповідно до умов якого Банк надав останній кредит в розмірі 5 000 доларів США зі сплатою 24% річних та строком користування до 22 серпня 2007 р. Відповідно до п.п.3.4.1, 3.4.3 Кредитного договору [PERSON] зобов'язалася використати кредит на визначені договором цілі та сплатити проценти за користування ним. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22.08.2007 р. між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки 37.3\\МБ-089.07.1, відповідно до умов якого остання зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання зобов'язань [PERSON] Відповідно до п.1.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язалася взяти на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі, на тих самих умовах та в ті ж строки, що й Позичальник. Однак, відповідачі не виконали належним чином своїх зобов»язань за Договором, в зв»язку з чим наявна заборгованість, яка станом на 03.12.2012 р. становить 78 078,69 доларів США. З врахуванням положень ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних від суми заборгованості за кредитним договором. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Банк просить солідарно стягнути з відповідачів суму заборгованості в розмірі 2 831,47 доларів США та 1 258 493,26 гривень. В подальшому представником позивача було подану заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 831,47 доларів США та 1 461 821,81 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог Банку заперечила у повному обсязі, посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності звернення до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча повідомлялась судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Поштові повідомлення, надіслані на її адресу, повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений договір № 37.3\\МБ-089.07.1, відповідно до умов якого встановлено процедуру (порядок) надання (видачу) Банком в майбутньому кредитів Позичальнику в межах загальної суми 5 000 доларів США, процедури (порядок) та умови погашення Позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні Банком кредитів. 22 серпня 2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №37,3\\МБ-08907.1 відповідно до умов якого Банк надав останній кредит в розмірі 5 000 доларів США зі сплатою 24% річних та строком користування до 22 серпня 2007 р. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до п.п.3.4.1, 3.4.3 Кредитного договору [PERSON] зобов'язалася використати кредит на визначені договором цілі та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до п.3.4.6 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи процентів [PERSON] зобов'язалася сплатити Банку за кожний день пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 2%. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання кредиту, між Банком та [PERSON] 22.08.2007 р. було укладено договір поруки. Згідно з п.п.1.1,1.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язався відповідати перед Банком в тому самому обсязі, на тих самих умовах та в ті ж строки, що і Позичальник. Відповідно до п.3.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з цього Договору, майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачі не виконали в повному обсязі своїх зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.09.2013 р. становить: · сума простроченої заборгованості за кредитом - 2 374 долари США 41 цент; · сума простроченої заборгованості за процентами - 457 доларів США 06 центів, сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 1 455 841,98 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] заявила про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за даними позовними вимогами. З матеріалів цивільної справи вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості був здійснений Позичальником в листопаді 2008 року. Сторони погодили, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до Графіка. Отже, про порушення свого права Банк був повідомлений в грудні 2008 р., коли Позичальник припинила вносити відповіді платежі згідно з Графіком погашення заборгованості. Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 02.01.2014 р. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності з боку позивача суду не надано. В зв»язку з викладеним у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строків позовної давності поважними. Не підлягають на думку суду також вимоги в частині пред'явлення позову до [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору закінчився 22.08.2009 р. Протягом часу дії договору Банк з вимогами щодо погашення кредитної заборгованості до [PERSON] не звертався. Оскільки у даному випадку строк виконання основного зобов»язання за Кредитним договором, на який є посилання в Договорі поруки, закінчився, і Банк не звернувся до поручителя з вимогою про погашення заборгованості, поруку можна вважати припиненою. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ПАТ «РОДОВІД БАНК» відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed