Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач, ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО», у червні 2014 року звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮНІ», Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,8951 га, за кадастровим номером 2320685500:04:010:0068, яка розташована на території Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО- ЮНІ» та який зареєстрований в реєстраційній службі Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, скасувати його державну реєстрацію. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що між ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ЗАПОРІЖЖЯ» Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, яка розташована на землях Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, від 10.01.2007 року №143, відповідно до якого орендодавець передав належну йому земельну ділянку площею 4,8951га в строкове платне користування позивачу на умовах і в порядку, передбаченому договором строком на 15 років, починаючи з дати реєстрації, тобто до 26.04.2024 року. Договір був зареєстрований відділом Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області 26.04.2009 року за №040926500098. У листі від 28.05.2014 року №446 Осипенківська сільська рада надала інформацію, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №992, право власності на земельну ділянку перейшло до відповідача [PERSON] Чинність договору та виконання його сторонами підтверджується фактом користування позивачем земельною ділянкою та отримання відповідачем орендної плати. Права і обов'язки за договором зберегли свою силу для ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО» та [PERSON] і спірна земельна ділянка знаходиться у позивача в орендованому володінні та користуванні. Проте 03 березня 2014 року за вх.№546 на адресу ДП «ЗАПОРІЖЖЯ_АГРО» надійшло анонімне звернення, у якому зазначено, що на сьогоднішній день земельна ділянка [PERSON] площею 4,8951 га, розташована на території ДП №49 п.913 засіяна озимими культурами ДП «ЗАПОРІЖЖЯ_АГРО». У зв'язку з тим, що [PERSON] уклала з ТОВ «АГРО-ЮНІ» договір оренди вказаної ділянки, який був зареєстрований належним чином, просили дійти згоди і взамін цієї земельної ділянки виділити незасіяну. За таких обставин укладеним відповідачем з ТОВ «АГРО-ЮНІ» договором оренди землі порушено право позивача на користування спірною земельною ділянкою. Відповідач при укладенні нового договору оренди тієї ж самої земельної ділянки, переданої в користування позивачу за раніше укладеним договором оренди, порушила норми ст.ст.203, 215 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», тому є всі підстави для визнання його недійсним та скасування його державної реєстрації, У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Бєлякова К.А. підтримала позовну заяву із зазначених у ній підстав, просила задовольнити, доповівши по суті позову. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області до суду не з'явилися, в свої заяві від 03.09.2014 року представник реєстраційної служби просив розглянути справу за його відсутності. За згодою представника позивача суд ухвалив про розгляд справи в заочному прядку. Представники третіх осіб до суду також не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що 10 січня 2007 року [PERSON], як орендодавець, уклав з Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Запоріжжя» відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (перейменованого надалі в ДП «ЗАПОРІЖЖЯ_АГРО») як орендарем, договір оренди землі №143 на земельну ділянку площею 4,8951 га, яка розташована на території Осипенківської сільської ради, ДП №49, п.913 строком на 15 років, зареєстрований 26.04.2009 року в Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040926500098, що підтверджується копією цього договору. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2012 року право власності на земельну ділянку перейшло до відповідача [PERSON] З відповіді реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області №795-02-15/02-03-03 від 06.10.2014 року вбачається, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2320685500:04:010:0068 в реєстраційній службі відсутній. Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.8.4 договору оренди землі №143 від 09.01.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON], перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина 4 статті 60 ЦПК України ). Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із частиною 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову: матеріали справи не містять жодного доказу того, що договір оренди, який позивач просить визнати недійсним, дійсно укладався між відповідачем [PERSON] та ТОВ «АГРО-ЮНІ», тобто на момент розгляду справи в суді відсутній сам предмет спору. Посилання на якийсь анонімний лист, не долучений до справи, не може бути прийнято судом до уваги через те, що в судовому засіданні не встановленого самого факту укладення нового договору оренди земельної ділянки новим власником [PERSON] після успадкування земельної ділянки, і яка до теперішнього часу перебуває в користуванні позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, недоведеним, а отже в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed