Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором. Посилається на те, що згідно договору № б/н від 12.12.2012 року відповідачці [PERSON] було надано кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та банком договір. Однак відповідачка [PERSON] зобов'язання згідно умов договору належним чином не виконала, а тому станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідачки перед банком становить 37822,50 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 37822,50 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився. Представник позивача згідно довіреності Савіхіна A.M. подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачки не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 12 грудня 2012 року відповідачці [PERSON] надано кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та банком договір. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак [PERSON] взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та процентів не виконала, а тому станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідачки перед банком становить 37822,50 грн., яка складається з наступного: 812,80 гривень - заборгованість за кредитом; 31532,44 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 1777,26 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала умов за кредитним договором, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved