Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди посилаючись на те, що під час ДТП, яка сталася 04.06.2016 року, пошкоджено належний йому транспортний засіб ВАЗ 21121 д.н.з. [NUMBER] . Відповідач на місці ДТП свою вину визнав повністю та зобов`язався відшкодувати завдану ним шкоду, про що склав розписку. Відповідачем шкода не відшкодована, він ухиляється від правоохоронних органів, що унеможливлює складання адміністративного протоколу, що перешкоджає позивачу отримати виплати від страхової компанії. Просив стягнути матеріальні збитки в розмірі 50 313 грн 59 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 25 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду. Ухвалою суду від 21 грудня 2019 року витребувано з Чортківського відділу Головного управління національної поліції в Тернопільській області, Бориспільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області відомості щодо притягненню [PERSON] до адміністративної відповідальності та з Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області копію постанови про закриття кримінального провадження № 12016170020001398 від 05.06.2016 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав. Відповідно до довідки від 23 грудня 2019 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено повідомлення про виклик [PERSON] в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, матеріали кримінального провадження № 12016170020001398, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 червня 2016 року за адресою м. Полтава на перехресті вул.. Енгельса та Артема сталось ДТП, за участю автомобілей Фольцваген Туарег д.н.з. [NUMBER] та ВАЗ 21121 д.н.з. [NUMBER] . Згідно розписки від 05.06.2016 року, відповідач [PERSON] зобов`язався відшкодувати завдану ним шкоду за пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21121 під час ДТП 04.06.2016 року. Висновком № 030717 експертного автотоварознавчого дослідження судовим експертом Конопльовим С. К. визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21121, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 04.06.2016 року у розмірі 50 313 грн. 59 коп., вартість матеріального збитку - 37 036 грн. 74 коп. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Частиною 1 статті 1188 ЦК визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Постановою про закриття кримінального провадження № 12016170020001398 від 28 лютого 2017 року встановлено, що 04 червня 2016 року близько 23:00 год. на перехресті вулиць Артема-Енгельса, сталося зіткнення автомобілів марки Ваз 21121 днз [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Фольцваген Туарег днз [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , прож. [ADDRESS] . Формально в діях водія Фольцваген ,вбачаються порушення Правил дорожнього руху,які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та його наслідками, але оскільки ніхто із учасників ДТП не отримав середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що виключає кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України, то склад кримінального правопорушення в його діях відсутній, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України. У ході досудового розслідування судово-автотехнічна і транспортно-трасологічна експертизи не проводились. Відповідно до відповіді на запит від 15 січня 2020 року 416/116/01 начальника Чортківського відділу Поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, матеріали за фактом дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 04 червня 2016 року в м. Полтава за участю [PERSON] в Чортківській відділ поліції не надходили. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що в рамках кримінального провадження вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 червня 2016 року не встановлена. Також суду не надана постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказаними вище обставинами. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії, а саме дорожньо-транспортна пригода та чи вчинені вони цією особою - відповідачем по справі. Враховуючи, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, в результаті якого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль не встановлена, тому відсутні правові підстави для покладення на [PERSON] відповідальності за відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Посилання позивача на розписку від 05 червня 2016 року, відповідно до якої [PERSON] зобов`язався відшкодувати збитки за пошкоджений транспортний засіб ВАЗ 2112 під час дорожньо-транспортної пригоди 04.06.2016 року в м. Полтаві, не може розцінюватися судом як належний доказ покладення на відповідача відповідальності за збитки завдані позивачу зазначеною дорожньо-транспортною пригодою. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі відмові в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed