Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач директор закладу освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» Управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про стягнення аліментівна утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що рішенням суду у відповідачів відібрано дітей, яким надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано їх на повне державне утримання у заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» Управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації, де вони зараз і перебувають. Обовязки опікуна та піклувальника покладені на директора даного закладу освіти [PERSON] Відповідачі допомоги на утримання дітей не надають,а тому, просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд даної справи без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не зявилися, однак подали заяву про розгляд даної справи без їх присутності за наявними матеріалами справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2017 року, вирішено відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав та передати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування Тернопільської міської ради для вжиття заходів щодо захисту особистих та майнових прав дітей. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 13 грудня 2017 року № 940 «Про надання статусу та влаштування малолітніх дітей» вирішено надати малолітнім дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Влаштувати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» Управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації на повне державне утримання. Згідно довідок № 16, 17 від 24.01.2018 р. закладу освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» Управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається за загальноосвітньою програмою в 6 класі у даному закладі і перебуває на повному державному утриманні. [PERSON] дійсно навчається за загальноосвітньою програмою в 3 класі у даному закладі і перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дитини. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У звязку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідачі зобовязані їм надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у відповідачів на утриманні інших осіб, вважає, що слід задовольнити позов, та стягнути з відповідачів в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 25 січня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в рівних частках.

Outcome: approved