Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 5/6 житлового будинку за [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] . За свого життя баба склала заповіт на випадок своєї смерті, за яким заповіла усе своє майно їй. Після смерті спадкодавця вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Однак, за час свого життя спадкодавець не зареєструвала право власності на житловий будинок [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, відтак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідач [PERSON] її мати та дочка спадкодавця, яка претендує на 1/6 частки спадкового майна не заперечує проти збільшення її частки у спадковому майні та проти задоволення позову не заперечує. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити. Справа поступила до провадження судді Гоцка В.І. 21.03.2016 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] заперечує, її вимоги вважає безпідставними з огляду на необґрунтованість, тому просить прийняти до розгляду зустрічний позов. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після її смерті є він (син), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дочка). 10.02.2015 року його матір склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . Однак, він є особою з другою групою інвалідності, а отже, має право на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 1/6 частки спадкового майна, належного від змісту заповіту. Житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільної групи господарств колгоспний двір. Членами колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Знідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Таким чином, [PERSON] на день її смерті належала 1/6 частка житлового будинку [ADDRESS] . Відтак, його частка в спадковому майні складає 1/36. 12.05.2015 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на даний будинок за [PERSON] він позбавлений можливості реалізувати власне право на спадщину після її смерті. Враховуючи викладене, просить визнати за ним право власності на 1/36 частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2017 року згідно із розпорядженням керівника апарату суду № 595 від 21.12.2017 року у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] справа передана судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 05.05.2018 року справу прийнято до провадження суддею Кондратьєвою Н.А. і призначено розгляд справи. Ухвалою суду від 15.06.2020 року задоволено заяву про залучення до участі у справі правонаступника та замінено відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у справі №460/4149/15-ц [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою від 05.02.2021 року витребувано з Новояворівської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою від 05.02.2021 року у справі замінено відповідача Прилбичівську сільську раду Яворівського району Львівської області на правонаступника Новояворівську міську раду Яворівського району Львівської області. Ухвалою суду від 13.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом [PERSON] про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні 27.11.2020 представник позивача за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов заперечив, в подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач за первісним позовом та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] первісний позов заперечив, зустрічний позов підтримав та просив такий задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. \~ \~ \~ \~Представник відповідача за первісним і зустрічним позовом Новояворівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області 06.03.2015 року. Згідно із заповітом від 10.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 145 [PERSON] заповіла усе своє майно онуці [PERSON] . Відповідно до довідки № 613 від 05.10.2015 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 31.12.2012 року згідно архівних даних житловий будинок [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося. Відповідно до постанови державного нотаріуса Новояворівської державної нотаріальної контори Коцюмбаса С.Й. від 11.09.2015 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки відсутня реєстрація права власності за спадкодавцем щодо цього майна. Згідно із Інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ІН 46192969 від 23.10.2015 року відомості з оеєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек відстуні відомості щодо житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 21.08.2015 року. Згідно із довідкою № 1993 від 26.10.2015 року, виданою виконкомом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] постійно проживала та постійно була зареєстрована в с. Прилбичі Яворівського району Львівської області до дня смерті. Відповідно до довідки серії ЛВА-1 № 463621, виданої Міжрайонною спеціалізованою психіатричною МСЕК № 1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.05.1953 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із довідкою № 62 від 21.01.2016 року, виданою виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області та витягу з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] погосподарський двір померлої [PERSON] станом на 01.01.1991 року був колгоспним і склад сім`ї на той час був таким: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З трудової книжки колгоспника № 663 [PERSON] 1926 р.н. вбачається, що вона з 1950 року по 31.12.1981 рік працювала в колгоспі. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2010 року, виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.1976 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до довідки №136/02-14 від 20.02.2020 року, виданої Новояворівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений шестимісячний термін. Відповідно до довідки №318/02-14 від 10.06.2020 року, виданої Новояворівською державною нотаріальною конторою, частка [PERSON] у спадковому майні [PERSON] становить 1/1 (в цілому); [PERSON] (дочка спадкодавця) на дооформлення спадкових прав не претендує. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Новояворівської державної нотаріальної контори Коцюмбаса С.Й. від 11.09.2015 року вбачається, що з заявою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка на день смерті проживала в селі Прилбичі Яворівського району Львівської області в Новояворівську державну нотаріальну контору звернулись: - 12.05.2015 року [PERSON] , 1953 р.н., як спадкоємець за законом першої черги спадкування (ст. 1261 ЦК України, син) та права до обов`язкової частки в спадщині (ст. 1241 ЦКУкраїни, повнолітні непрацездатні діти, група інвалідності друга); - 26.06.2015 року [PERSON] , 1978 р.н., як спадкоємець за заповітом, посвідченим 2015 року за реєстровим №145 Матвєєвою Ю.В., приватним нотаріусом Львівського міського округу, згідно змісту якого спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати на день смерті заповіла на користь онуки - [PERSON] ; - 27.08.2015 року [PERSON] , 1956 р.н., як спадкоємець за законом першої черги спадкування (ст. 1261 ІІК України, дочка) та права до обов`язкової частки в спадщині (ст. 1241 ЦК повнолітні непрацездатні діти, пенсіонер за віком); - 31.08.2015 року - [PERSON] , 1959 р.н., як спадкоємець за законом першої черги спадкування (ст. 1261 ЦК України, дочка). Факт прийняття спадщини стверджується поданням заяв у встановлений законом шестимісячний строк. Факти родинних відносин підтверджено згідно поданих відповідних актових записів, Новояворівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справі № 111/2015. Судом досліджено документи спадкової справи № 111/2015 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] ,згідно якої [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом, [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом, [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом. В матеріалах спадкової справи наявний заповіт, посвідчений 2015 року за реєстровим №145 Матвєєвою Ю.В., приватним нотаріусом Львівського міського округу, згідно змісту якого спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати на день смерті заповіла на користь онуки - [PERSON] , також є заява [PERSON] , яка є спадкоємцем майна бабусі [PERSON] , про відмову від обов`язкової частки на користь [PERSON] , однак її права на обов`язкову частку не підтверджено і дана заява юридичного впливу на розподіл часток немає. Державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Коцюмбасом С.Й. винесено постанову від 11.09.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право на спадщину мають особи визначені у заповіті. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутня реєстрація права власності спадкового майна за спадкодавцем. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991, пункту 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно роз`яснень викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно довідки виконавчого комітету Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 62 від 21.01.2016 року та витягу з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] погосподарський двір померлої [PERSON] станом на 01.01.1991 року був колгоспним і склад сім`ї на той час був таким: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а відтак вказані особи є такими, що не втратили право на майно колгоспного двору. Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13\~постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування»\~та в підпункті «г» пункту 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила\~ст.563 ЦК УРСР\~про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. \~ \~ \~ \~Таким чином право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/9 частці кожного, а отже, частка [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] на час смерті також становила 1/9 частину житлового будинку. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є спадкоємицею на майно за заповітом [PERSON] від 10.02.2015 року, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] був колгоспним двором, та частка [PERSON] в ньому становить 1/9 частини. Судом встановлено, що 27.08.2015 року відповідач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги спадкування (ст. 1261 ІІК України, дочка) та права до обов`язкової частки в спадщині (ст. 1241 ЦК повнолітні непрацездатні діти, пенсіонер за віком) звернулася у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, а відтак є спадкоємцем за законом до обов`язкової частки в спадщині щодо майна [PERSON] , яка, з врахуванням частки спадкоємця за заповітом [PERSON] становить 1/18 частини майна. Стосовно збільшення частки позивача [PERSON] за рахунок частки відповідача [PERSON] її матері та доньки спадкодавця, яка претендує на 1/6 частки спадкового майна та не заперечує проти збільшення частки [PERSON] у спадковому майні суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку\~у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини яка відкривається з дня смерті особи або з дня, з якого вона оголошується померлою. Для цього спадкоємцю необхідно звернутися із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка подається\~нотаріусу\~або в сільських населених пунктах -\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування\~за місцем відкриття спадщини. Оскільки в документах спадкової справи № 111/2015 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , відсутня відмова [PERSON] \~від прийняття\~ спадкового майна на користь [PERSON] , а іншого порядку відмови від прийняття спадщини законодавцем не передбачено, суд не вбачає підстав для збільшення частки [PERSON] у спадковому майні за рахунок частки відповідача [PERSON] . Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а відтак за позивачем за первісним позовом - [PERSON] слід визнати право власності на 1/18 житлового будинку за [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо зустрічного позову суд дійшов наступних висновків. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування обов`язкової частки в розмірі 1/36 частини житлового будинку [ADDRESS] , покликаючись на ст. 1241 ЦК України. Відповідно до ч. й ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частина 4 статті 1268 ЦК України встановлює, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Співставлення переліку осіб, за якими визнається право па обов`язкову частку, та осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину в контексті частини 4 статті 1268 ЦК України, свідчить, що їх коло співпадає лише частково. У разі, якщо майно спадкується вищевказаними особами (які вважаються такими, що прийняли спадщину), порядок спадкування і набутій ними права на спадкове майно має обов`язково враховувати особливості правового режиму відповідного майна. Якщо об`єктом спадкування виступає нерухоме майно, то відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав. Зі змісту наведених норм слідує, що спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Нерухоме майно, право власності на яке не виникло у спадкодавця, не може бути включено до спадкової маси, оскільки відповідна державна реєстрація не проведена. Частина 1\~статті 1276 ЦК України\~визначає сутність спадкової трансмісії, а саме: якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, згідно із частиною 1\~статті 1276 ЦК України\~перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині. \~ \~ \~ \~Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави. \~ \~ \~ \~Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право. Така ж позиція ВС у постанові від 04 вересня 2019 року в справі № 450/328/15-ц. Таким чином, враховуючи що позивач за зустрічним позовом - [PERSON] помер [INFO] до оформлення свого права на обов`язкову частку на спадкове майно [PERSON] , а також те, що право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial