Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 13.07.2007 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Львівська» було укладено договір позики № 2007-4239. Згідно умов даного договору Кредитна спілка надала [PERSON] в кредит грошові кошти в розмірі 3000 грн. зі сплатою 40% річних за користування кредитом, терміном до 13 липня 2008 року. Порядок та обсяги погашення кредиту передбачені графіком сплати кредиту позичальником з визначенням суми щомісячного платежу по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом (кредитного договору № 2007-4239 від 13.07.2007р.), та встановлено контрольне число таких сплат. Протягом терміну дії договору відповідач не виконувала своїх зобов'язань перед Спілкою, згідно з кредитним договором та не повертала кредиту. Спілка неодноразово письмово та усно зверталася до відповідача з вимогою виконати свої зобов'язання, однак не беручи до уваги попередження Спілки, позикоодержувач не повертає суми кредиту, остання оплата здійснена 28.11.2008 року. Станом на 13.05.2014р. заборгованість відповідача за кредитним договором складає 14896 грн. 60 коп. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь спілки заборгованість за вищевказаним кредитним договором та сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] повторно не зявилася в судове засідання, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності. Беручи до уваги вищенаведене, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи Судом встановлено, що 13.07.2007 року між Кредитною спілкою «Львівська» - позивачем у справі та членом кредитної спілки - відповідачем [PERSON], укладено договір позики № 2007-4239, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 3000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути наданий йому кредит, згідно з зобов'язаннями за даним договором, до 13.07.2008 року та сплатити проценти у розмірі 40 відсотків річних. Відповідно до підпункту 4 п.2.4 зазначеного кредитного договору: Кредитодавець має право збільшити відсоткову ставку за кредитом до 53% річних, якщо позичальник протермінував сплату по кредиту та відсотках, що зазначена в рафіку сплат, більш ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен протермінований день з розрахунку 0,15% річних від залишку по кредиту для покриття завданих втрат. Всупереч умовам кредитного договору №2007-4239 від 13.07.2007 року відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.05.2014 року має заборгованість перед спілкою на загальну суму 14896 гривень 60 коп., з яких: 1106,57 гривень заборгованість по кредиту; 4840,49 грн. по відсотках; 5051,24 грн. по додаткових відсотках; 1301,72 грн. індексація; 2415,65 грн. упущена вигода та 181,17 грн. - 3 % річних. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 611, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що позов підставний підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені КС «Львівська» витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved