overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що він з відповідачем 11.03.2011 року розірвав шлюб. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначає, що діти після розірвання шлюбу проживають з батьком , він сам займається вихованням дітей, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обовязків кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 11 березня 2011 року. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що стверджується матеріалами цивільної справи дослідженими в судовому засіданні, що дає підстави суду задоволенню позова. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судові витрати у виді судового збору на користь держави в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що з 1 вересня 1996 року він перебував в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому в Радицькій сільській раді Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 04. [INFO] року дружина народила дочку [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження був записаний [PERSON]. Шлюбні відносини у них з відповідачкою не склалися тому, що він був засуджений до позбавлення волі. За позовом дружини 3 серпня 2000 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області шлюб між ними було розірвано. 21 лютого 2002 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області за позовом [PERSON] на утримання [PERSON] [PERSON] присуджено аліменти у розмірі ? частини заробітку, щомісячно, починаючи з 13 лютого до повноліття. Після відбуття покарання позивач намагався налагодити стосунки з дитиною. Він неодноразово приїжджав до неї, привозив подарунки, але [PERSON] в спілкуванні з дитиною йому відмовила і заявила, що [PERSON] не його дочка. Починаючи з 13 лютого 2002 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання дитини. Пізніше йому стало відомо, що дружина на протязі їхніх сімейних стосунків постійно зраджувала йому з іншими чоловіками. Крім того вона особисто йому заявила, що він не є біологічним батьком дитини. - [PERSON]. У період зачаття дитини він з [PERSON] статевих стосунків не мав, отже не може бути батьком дитини Позивач просить суд виключити з актового запису цивільного стану про народження №3 від 10 березня 2000 року складеного виконавчим комітетом Радицької сільської ради Володарсько - Волинського району Житомирської області про те, що він є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та дали пояснення по суті заявленого позову. Відповідачка позов визнала. Заслухавши позивача, представника позивача та відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно з ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Із рішення Володарсько - Волинського районного суду від 21.02.2002 року слідує, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] Відповідно до рішення Володарсько - Волинського районного суду від 3 серпня 2000 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Згідно довідки Радицької сільської ради батьком [PERSON] записано [PERSON], актовий запис про народження №3 від 10 березня 2000 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що з відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26255003847888 та випустив міжнародну платіжну картку , встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії в сумі 3227, 60 грн. Відповідач свої зобов»язання за договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 26.10.2016 року має заборгованість у сумі 20\~907 грн. із них: 10158,59 грн. тіло кредиту; 8633,17 грн. прострочка по тілу; 115,52 грн. відсотки за кредитом; 1999,72 грн. неустойка. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 20 907 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, у своєму клопотанні просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку Хорошівська селищна рада повістку не вручила за його відсутності , а тому у відповідності до ст.76 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов»язанням є правовідносини, в яких одна сторона ( боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. -2- В судовому засіданні встановлено, що після укладання договору від 09.12.2015 року позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем відкривши відповідачу картковий рахунок № 26255003847888 та випустив міжнародну платіжну картку , встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії в сумі 3227, 60 грн. Відповідач не виконав свої зобов'язання та порушив умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування і станом на 26.10.2016 року має заборгованість у сумі 20907 грн.. Викладені обставини підтверджуються анкетою-заявою, довідкою, умовами і правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом. В обгрунтування вимог зазначено, що в 2013 році року померла мати позивача - [PERSON], яка за життя склала заповіт на його ім»я. [PERSON] була власником квартири [ADDRESS]. Позивач зауважує, що при зверненні до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності після померлої матері у вчиненні відповідної нотаріальної дії відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця. Вказуючи на дані обставини, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав заяву про можливість слухання справи у відсутності представника міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 24.12.2002 року [PERSON] склала заповіт, що зареєстровано 24.12.2002 року першою Житомирською державної нотаріальною конторою за № 2-1407, відповідно до якого заповіла все рухоме та нерухоме майно на користь [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт є чинним. В 2013 році [PERSON] померла. Як вбачається зі змісту рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 10028005 від 17.01.2014 року заявнику [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності, вказано на реєстрацію відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] За змістом довідки КП «ВЖРЕП № 8» Житомирської міської ради інші зареєстровані особи, окрім [PERSON], за адресою [ADDRESS], відсутні. Судом встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2014 року позивачу відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Встановивши вказані обставини, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Приймаючи до уваги вищенаведене, права та обов»язки, наявні у спадкодавця на момент смерті, зокрема у вигляді права власності на квартиру [ADDRESS], переходять в порядку спадкування до осіб, що залучаються до прийняття спадщини як спадкоємці за заповітом. За таких обставин, суд приходить до переконання про наявні обмеження у позивача щодо реалізації майнових прав, та про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.01.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 30.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 6 272,88 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 1276,78 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4 221.20 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 274,90 грн., а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, несплачених відсотків та штрафних санкцій. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 10.01.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1000,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 30.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 6 272,88 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 1276,78 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4 221.20 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 274,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.10.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 28.02.2014 року утворилась заборгованість в сумі 20165,43 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 4376,62 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 14352,36 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 936,45 грн., а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, несплачених відсотків та штрафних санкцій. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач надав заяву, де справу просив слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 10.10.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 28.02.2014 року утворилась заборгованість в сумі 20165,43 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 4376,62 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 14352,36 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 936,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено ухилення від виконання взятих на себе зобов»язань відповідачем, відтак позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 12.07.2005 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказуючи на те, що наказом Богунського районного суду м.Житомира від 14.11.2007 року на користь позивача стягнуто 14 522,26 грн., водночас, у зв»язку з подальшим ухиленням від виконання взятих на себе зобов»язань та існуванням заборгованості зі сплати відсотків в сумі 16 246,07 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість, відшкодувати судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 12.07.2005 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Наказом Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2007 року з боржника стягнуто на користь позивача 14 522.26 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 10000,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4522,26 грн. У зв»язку з ухиленням від виконання рішення суду та нарахуванням відсотків станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість в сумі 16 246,07 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 13.02.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 31.07.2013 року утворилась заборгованість в сумі 24471,02 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 7147,45 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 9378,61 грн., заборгованість по комісії - 6303,48 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1141,48 грн., а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, несплачених відсотків та штрафних санкцій. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 13.02.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 31.07.2013 року утворилась заборгованість в сумі 24471,02 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 7147,45 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 9378,61 грн., заборгованість по комісії - 6303,48 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1141,48 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved