Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку № 36 по вулиці Франка у місті Ніжин Чернігівської області у порядку спадкування за заповітом після [PERSON], що помер 24 жовтня 2015 року, посилаючись на слідуючі обставини: їй 02 червня 2016 року приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 629/02-31, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку № 36 по вул. Франка у м. Ніжині Чернігівської області у зв'язку із тим, що правовий документ, що посвідчує право власності на частину спадкового майна відсутній. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видно, що приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу [PERSON], заведено спадкову справу № 178/2015, щодо майна померлого 24 жовтня 2015 року [PERSON] Також із постанови вбачається, що [PERSON] був єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, після [PERSON], що померла 01 жовтня 2011 року. Її спадкодавцю, [PERSON], на час смерті належав увесь будинок № 36 по вул. Франка у м. Ніжині Чернігівської області. Він був співвласником цього будинку на підставі договору купівлі- продажу 1/2 частини домобудівлі від 30 серпня 1948 року, що посвідчений нотаріусом Ніжинської нотаріальної контори р. № 9971. На підставі цього договору 1/2 частина житлового будинку була зареєстрована за [PERSON] та його дружиною [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Н. В. про що свідчить довідка КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради від 25.02.2016 р. № 00352. Відповідно до цієї ж довідки, інша 1/2 частина цього будинку зареєстрована за [PERSON] (прізвище на час смерті [PERSON]) Н. В. на підставі посвідки про денаціоналізацію, що видана Ніжинським міськомунгоспом від 10 листопада 1944 року (реєстраційний № 123). Оригінал посвідки не зберігся до цього часу. Поновити документи після смерті власниці [PERSON], що померла 01 жовтня 2011 року, не має можливості. Тобто, [PERSON] прийняв, але не оформив спадкове майно після смерті [PERSON] Вона є належною єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після [PERSON] та нею отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку в м. Ніжині по вулиці Франка, будинок № 36. щодо якого був правовстановлюючий документ. Нею вже проведено реєстрацію права власності на 1/2 частину спадкового будинку. Відсутність у неї умов для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі їй такого. Саме тому, на її думку, є підстави для її звернення до суду. Правовстановлюючого документу на підтвердження належності спадкодавцю спадкового майна надати не має можливості. Оскільки, відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність фізичної особи в момент смерті припиняється, це не дає їй можливості одержати на ім'я померлої [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Н. В., дублікат правовстановлюючого документа, а відповідно і одержати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Про втрату оригіналу посвідки від 10 листопада 1944 року виданої на ім'я [PERSON] нею подавалось оголошення у засобах масової інформації. Збереглася копія (не завірена) нотаріально завіреної копії втраченої посвідки про денаціоналізацію, що завірялась 07 серпня 1950 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, її представник надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, позов визнає і не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. В заяві представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача їх визнав, а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved