Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визначення йому «додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , [INFO] заповіла земельні ділянки, які розташовані на території Томашгородської сільської ради їй - [PERSON] .. В січні 2021 року остання звернулася до Рокитнівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки вона не була зареєстрована і не проживала разом із бабою на момент смерті, та не подала протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини, а відтак вважається такою, що не прийняла спадщини. Вказує, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини нею пропущено з поважної причини, так як хворіла та перебувала на амбулаторному лікуванні. Крім того, зазначає, що заповіт є тим документом, якого достатньо для оформлення спадкових прав. Відтак, просить суд визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24.03.2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.22). 30.03.2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та просять проводити справу за наявними у ній матеріалами (а.с.26). 09.04.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та просить провести підготовче судове засідання у її відсутності та призначити до судового розгляду (а.с.27). Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14.04.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.29-30). В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, з підстав викладених у позові та просила задовольнити такі вимоги в повному обсязі. Представник Рокитнівської селищної ради в засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, однак подав, при цьому, заяву, з якої вбачається, що розгляд справи він просить здійснювати у його відсутності. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.12.2015 року (а.с.6). Згідно з довідкою Томашгородської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №1638 від 04.11.2020 року, [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті проживала та була зареєстрована одна (а.с.10). [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла земельні ділянки, які розташовані на території Томашгородської сільської ради своїй онуці [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 18.10.2020 року (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належали: земельна ділянка площею 1,36 га для ведення особистого селянського господарства на території Томашгородської сільської ради Рокитнівського району Рівнесенької області (а.с.11); земельна ділянка площею 6,71 га для ведення особистого селянського господарства на території Томашгородської сільської ради Рокитнівського району Рівнесенької області (а.с.12); земельна ділянка площею 7,16 га для ведення особистого селянського господарства на території Томашгородської сільської ради Рокитнівського району Рівнесенької області (а.с.13). Звернувшись із заявою до Рокитнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачу, згідно із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 04.02.2021 року, роз`яснено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину так як не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини з моменту смерті спадкодавця і не проживала та не була зареєстрований разом із спадкодавцем. Водночас, їй рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно із свідоцтва про одруження, 31 серпня 2003 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що з 25.05.2016 року - 08.06.2016 року хворіла та перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується заключенням ЛКК №1244 (а.с.16). Зазначені обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини, що не залежали від її волі. Такий висновок суду цілком і повністю узгоджується і з позицією Верховного Суду України у справі №6-496цс17 від 06.09.2017 року, згідно якої при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відтак, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, а відтак подану заяву слід задовольнити, надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Outcome: partial