Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04.08.2014 року помер його батько [PERSON], раніше 04.08.2001 року померла його мати, [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок № 193 по вул. Кошута, в с.Дюла Виноградівського району. У визначений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Однак, позивач не може оформити спадщину через нотаріальну контору, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ. У звязку з чим позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання без поважних причин повторно не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши подані докази, всебічно та повно зясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по суті позову, суд прийшов до наступних висновків. 04.08.2014 року помер позивача батько [PERSON], 04.08.2001 року померла позивача мати [PERSON] (а.с.4,7,8). Після смерті батька залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок № 193, 1982 року побудови, по вул. Кошута в с.Дюла Виноградівського району, який побудований на земельній ділянці, відведеній для цієї мети з відповідним дозволом (а.с.12-14,17, 19). У визначений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним (а.с.16). За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті [PERSON], до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак він зобовязана отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право [PERSON], набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним ним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved