Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина[PERSON] [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахуванням коштів на користь піклувальника дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з 2018 року перебуває неповнолітній [PERSON] [INFO] , як дитина, що позбавлена батьківського піклування. Мати дитини- [PERSON] померла [INFO] , батько дитини - [PERSON] вироком апеляційного суду Харківської області від 26.12.2005 року був засуджений до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Після смерті матері дитина знаходилася під опікою бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . На теперішній час неповнолітній [PERSON] відповідно до розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 19.11.2020 року №283 знаходиться під піклуванням [PERSON] [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , дитина проживає разом з ним. Батько неповнолітнього [PERSON] відповідно до ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 08.08.2019 року був звільнений з місця відбування покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі він з сином не мешкає, матеріально не допомагає, наміру звертатись в орган опіки та піклування щодо повернення сина на його виховання не має. З телефонної розмови з [PERSON] з`ясовано, що на теперішній час він не має роботи, не має умов та бажання виховувати сина, згоден щодо позбавлення його батьківських прав. Враховуючи інтереси дитини, комісія прийшла до висновку, що в зв`язку із фактичним самоусуненням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, про доцільність позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області та Службу у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, та виключено з числа третіх осіб Службу у справах дітей Харківської районної державної адміністрації. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2021 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Представника третіх осіб: Служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали і просили розглядати справу без участі їх представників. Третя особа [PERSON] також подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06.03.2018. Як вбачається з копії ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 08.08.2019 року, довідки про звільнення серії АЧГ №026686 від 11.08.2019 року, батько дитини- [PERSON] 26.12.2015 року був засуджений апеляційним судом Харківської області до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна і 16.08.2019 року був звільнений з місць позбавлення волі. Відповідно до довідки Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 12.01.2021 №03-14/26 [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, після смерті матері неповнолітній [PERSON] проживав разом з бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 06.10.2020 виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Красноградського району Харківської області). Розпорядженням Красноградської районної державної адміністрації Харківської області №283 від 19 листопада 2020 року [PERSON] [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , було призначено піклувальником над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Березівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Красноградської районної ради Харківської області від 01.10.2020 №01-23/126, яка видана [PERSON] , протягом навчання в 2019-2020 р. його батько [PERSON] не приймав участі у вихованні сина. З 01.09.2020 року [PERSON] навчається в професійно-технічному училищі №50 м.Карлівка Департаменту освіти і науки Полтавської облдержадміністрації і знаходиться на повному державному утриманні, що підтверджується довідкою №1995 від 19.10.2020 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, звертаючись до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітнього сина [PERSON] є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям сина не цікавиться, тобто фактично усунувся від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відповідачем не спростовані, з позовними вимогами від погодився. 09 березня 2021 року [PERSON] подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О., в якій дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , правові наслідки відмови від батьківських прав йому роз`яснені. Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради визнає і просить проводити розгляд справи без його присутності. Як вбачається з письмових пояснень Служби у справах дітей Височанської селищної ради Харківського району Харківської області 21.05.2021 року був здійснений виїзд за місцем проживання відповідача [PERSON] , який їм повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] і щоб він проживав разом з [PERSON] . Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Виконавчий комітет Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області у рішенні №145 від 12.08.2021 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Комісією з питань захисту прав дітей Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області 17.08.2021 був наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд прийшов до висновку, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до сина, і не бажає їх виконувати, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Стосовно стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, суд зазначає наступне. В частині 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України, і зазначає, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. За таких обставин суд вважає стягнути з відповідача на користь особи, якій передана дитина під піклування - [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 05.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач жодних заперечень щодо стягнення аліментів чи їх розміру до суду не надав. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень (за вимогою про позбавлення батьківських прав) і 2270 гривень (за вимогою про стягнення аліментів), а разом 4540 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved