Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, за умовами якого позивач набув право власності на квартиру (1/4 житлового будинку), розташовану по вулиці Леніна в с. Степне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Протягом 2007-2014 років позивачем за власні кошти було переобладнано квартиру, збудовано тамбур, літній душ, вбиральню, навіс та влаштовано замощення за вищезазначеною адресою. 20\~листопада 2014 року між [PERSON] Анатоліївичем та [PERSON] було укладено усний договір про надання послуг, направлених на введення в експлуатацію вищезазначеного нерухомого майна. На виконання вказаного договору [PERSON] сплатив [PERSON] вартість послуг у розмірі 4500\~гривень. Відповідач до теперішнього часу не здійснив дій на виконання зазначеного договору, посилаючись на те, що позивач взагалі не набув права власності на дане майно. Тому він звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви, просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився відповідно до поданої заяви просив розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. Розгляд справи проводиться в порядку ч.\~2\~ст.\~197\~ЦПК\~України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~392\~ЦК\~України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 04 березня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, за умовами якого позивач набув право власності на квартиру (1/4 житлового будинку), розташовану по вулиці Леніна в с. Степне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Згідно довідки Державного комітету статистики України №\~4931 від 01 червня 2001 року, село Степне було перейменовано в село Степове, що підтверджується довідкою Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 02/11-400 від 23 липня 2014 року. Рішенням виконкому №9 від 24 жовтня 1998 року в селі Степове проведена перенумерація будинків по вул. Леніна з № 26/1 на № 26/2. Згідно рішення виконавчого комітету Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 3 від 21 червня 2007 року на підставі дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт № 17 від '6 березня 2007 року було надано дозвіл на будівництво коридору, сараю, вбиральні, літнього душа, забору за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 20\~листопада 2014 року між [PERSON] Анатоліївичем та [PERSON] було укладено усний договір про надання послуг, направлених на введення в експлуатацію вищезазначеного нерухомого майна. Відповідно до ст.\~629\~ЦК\~України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення взятих на себе зобовязань [PERSON] умови договору не виконала. Як вбачається з матеріалів справи, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], складається з: квартира літ. А, загальною площею загальною площею 38,2 кв.м., житлова площа - 28,4 кв.м., ; допоміжна площа - 7,4 кв.м., що складається з: 1 - кухня, площею 7,4 кв.м.; 2 - кімната, площею 7,2 кв.м.; 3 - кімната, площею 12,6\~кв.м.: 4 - кімната, площею 8,6 кв.м.; прибудова літ. а, площею 9,5\~кв.м.; тамбур літ. а1, площею 3,1 кв.м.; літній душ літ. Б, площею 1\~кв.м.; вбиральня літ. В, площею 1 кв.м.; прибудова літ. н, площею 4,7 кв.м.; сарай літ. З, площею 17,4 кв.м.; сарай літ. И, площею 7,4 кв.м.; навіс літ. Е. площею 17.3 кв.м.; літня кухня літ. Н. площею 12,8 кв.м.: навіс літ. Н1, площею 6,8 кв.м.; замощення літ. І, площею 30 кв.м.; огорожа № 1-4, що підтверджується технічним паспортом на зазначене майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності обґрунтовані та підлягають задоволенню. Поряд з цим, суд не вбачає правових підстав для задоволення іншої частини позовних вимог, стосовно зобовязання Реєстраційну службу районного управління юстиції зареєструвати провести реєстрацію нерухомого майна, оскільки відповідно до ч.\~1\~ст.\~60\~ЦПК\~України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для зобовязання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: partial