Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] померла позивача мати [PERSON] , після якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,57 га., цільове призначення (використання земельної ділянки) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №071414 виданого на підставі розпорядження Маньківської райдержадміністрації від 09.02.2004 року №51, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №147. Кадастровий номер земельної ділянки: 7123184000:03:002:0121, дата державної реєстрації земельної ділянки 26.03.2004 року. В подальшому в Кривецькій сільській раді Маньківського району Черкаської області позивач дізнався про наявність заповіту його матері, який посвідчений секретарем виконкому Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, відповідно до якого його мати на випадок смерті зробила розпорядження - належне їй на праві особистої власності майно, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) Скрія ЧР №071414 виданий 26.03.2004 року, заповіла позивачу - [PERSON] . Позивач вимушений констатувати той факт, що тривалий час в нього не було фінансових можливостей належним чином оформити права, та здійснити державну реєстрацію майна отриманого в спадок після смерті позивача матері в зв`язку з чим 24.10.2019 року він звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., з заявою про отримання спадщини за заповітом. 25.10.2019 року позивач отримав постанову державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,57 га., після смерті його матері оскільки ним у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Кривецької сільської ради, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] померла позивача мати [PERSON] (а.с.8,9). Після смерті [PERSON] якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,57 га., цільове призначення (використання земельної ділянки) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №071414 виданого на підставі розпорядження Маньківської райдержадміністрації від 09.02.2004 року №51, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №147. Кадастровий номер земельної ділянки: 7123184000:03:002:0121, дата державної реєстрації земельної ділянки 26.03.2004 року (а.с.11). Згідно заповіту [PERSON] , який посвідчений секретарем виконкому Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження - належне їй на праві особистої власності майно, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) Скрія ЧР №071414 виданий 26.03.2004 року, заповіла позивачу - [PERSON] . (а.с.10). 24.10.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., з заявою про отримання спадщини за заповітом та 25.10.2019 року отримав постанову державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,57 га., після смерті його матері оскільки ним у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщин. (а.с.13). Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту та подальшим тяжким м матеріальним становищем, що на його думку є поважною причиною пропуску такого строку. Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч.3 ст.1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через його необізнаність про існування заповіту, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved