Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення з відповідача на користь позивача: в якості відшкодування матеріальної шкоди 268587,27 грн.; моральної шкоди в розмірі 75000 грн. З обгрунтування позовних вимог вбачається, що вони обгрунтовані зокрема наступними обставинами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП, обставини що якої встановлені згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року), яка відбулася 23.08.2016 року о 08 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Ревуцького, 7 та сталася з вини відповідача [PERSON] - водія автомобіля з номерним знаком [NUMBER], отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER], яким керував позивач, та який належить позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] становить суму 362003,17 грн. При цьому, позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування лише в сумі 100000 грн., а відповідачем будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу, а отже невідшкодованою залишилась сума вказаної матеріальної шкоди в розмірі 262003,17 грн. Крім того, витрати позивача на проведення оцінки вказаних пошкоджень автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] склали 2300 грн., 1958,40 грн. та 278,40 грн., що зокрема підтверджується відповідними платіжними документами. Крім того, витрати позивача на транспортування вказаного автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] евакуатором після вказаної ДТП склали суму 410 грн. Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, оскільки він зазнав моральних страждань, зокрема, внаслідок фізичного болю та страждань, завданих йому внаслідок вказаної ДТП, що підтверджується наданими медичними документами, зокрема довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №6120 від 23.08.2016 року та накладенням бандажу для шийних хребців, внаслідок вказаної ДТП, крім того, позивач зазнав душевних страждань у зв»язку із «знищенням чи пошкодженням» майна. Крім того, витрати позивача на медичні послуги та товари щодо діагностування та ліквідації негативних наслідків внаслідок вказаної ДТП склали 1637,30 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обгрунтування, просив позов задовольнити. Допитаний у якості свідка підтвердив викладені обставини, зокрема щодо заподіяння йому моральної шкоди. Відповідач визнав позов частково - в частині вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 60484 грн. 77 коп., а також щодо вказаних витрат позивача на транспортування вказаного автомобіля евакуатором в сумі 410 грн. після вказаної ДТП. Враховуючи викладене, вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, проаналізувавши наведені дані, наявні письмові заперечення, всі інші матеріали справи, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП, обставини що якої встановлені згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року а.с.12), яка відбулася 23.08.2016 року о 08 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Ревуцького, 7 та сталася з вини відповідача [PERSON] - водія автомобіля з номерним знаком [NUMBER], отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER], яким керував позивач, та який належить позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ (а.с.13). При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] становить суму 160584,77 грн., що підтверджується даними висновку комісійної авто-товарознавчої експертизи №19993/17-54 (а.с.143-160, який належними та допустимими доказами не спростовано). При цьому, позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування МТСБУ лише в сумі 100000 грн. (що відповідачем не заперечується, а.с.85), а відповідачем будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу, а отже невідшкодованою, зокрема залишилась сума вказаної матеріальної шкоди в розмірі 60584,77 грн. Крім того, витрати позивача на проведення оцінки вказаних пошкоджень автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] склали 2300 грн., 1958,40 грн. та 278,40 грн., що зокрема підтверджується відповідними платіжними документами (а.с.46-84). Крім того, витрати позивача на транспортування вказаного автомобіля марки «Ніссан» з номерним знаком [NUMBER] евакуатором після вказаної ДТП склали суму 410 грн. (а.с.45). Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, оскільки він зазнав моральних страждань, зокрема, внаслідок фізичного болю та страждань, завданих йому внаслідок вказаної ДТП, що підтверджується наданими медичними документами, зокрема повідомленням лікаря щодо отримання позивачем закритої травми внаслідок вказаної ДТП (а.с.17) та довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва №6120 від 23.08.2016 року щодо отримання позивачем 23.08.2016 року забій шийного відділу хребця, крім того, витрати позивача на медичні послуги та товари щодо діагностування та ліквідації негативних наслідків внаслідок вказаної ДТП склали 1637,30 грн., що зокрема підтверджується фіскальними чеками (а.с.19, а також а.с.20-39). Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Так, відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, в тому числі, у встановлений строк. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Проте, відповідно до положень ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме належить стягнути наступні кошти. Стягнути на користь [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) з [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) у відшкодування матеріальної шкоди 67168 грн. 87 коп. Стягнути на користь [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) з [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) у відшкодування моральної шкоди 37500 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір відповідає моральним стражданням позивача, внаслідок фізичного болю та страждань, вочевидь завданих йому внаслідок вказаної ДТП, що підтверджується вказаними медичними документами, зокрема довідкою №6120 та фактом накладення бандажу для шийних хребців, а також узгоджується з показаннями позивача, допитаного у якості свідка, зокрема щодо вказаних страждань. При цьому, заперечення відповідача щодо вищевказаних висновків суду є безпідставними та недоведеними. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, як у недоведених та безпідставних. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі також належить розподілити таким чином. Стягнути на користь [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) з [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) судові витрати у виді судового збору в сумі 671 грн. 69 коп. за позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди. Стягнути на користь [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) з [PERSON] (адреса - [ADDRESS]) судові витрати у виді судового збору в сумі 320 грн. за позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Решту судового збору зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved