Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Після уточнення позову просив визнати за ним право на отримання державного акту, на даний час свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0643 га для ведення садівництва з кадастровим номером 2625887801:04:003:1038, що розташована в садовому товаристві «Пролісок» в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, нормативною грошовою оцінкою 1006,56 грн. у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Свій позов обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,0643 га для ведення садівництва з кадастровим номером 2625887801:04:003:1038, що розташована в садовому товаристві «Пролісок» в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області. Дану земельну ділянку батькові передано у власність безоплатно на підставі рішення Черніївської сільської ради від 28.12.1993 р. Однак, батько за життя не виготовив державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та не здійснив державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись з відповідною заявою у порядку ст.1269 ЦК України до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги - його матір та рідний брат, які є відповідачами у справі, на дане спадкове майно не претендують. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я спадкодавця нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Право власності батька на спірну земельну ділянку виникло на підставі рішення Черніївської сільської ради від 28.12.1993 р., проте, відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку за померлим позбавляє позивача можливості зареєструвати спірну земельну ділянку на своє ім'я. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, уточнений позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, у поданий суду заявах позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, просили справу розглянути у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що батько позивача [PERSON] на підставі рішення Черніївської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28.12.1993 р., прийнятого відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,0684 га для ведення садівництва, яка розташована в садовому товаристві «Пролісок» в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.14). Згідно п.2 вказаного рішення сільська рада вирішила у зв'язку з відсутністю можливості видати державний акт на право приватної власності як тимчасовий документ видати план зовнішніх меж земельної ділянки. Однак, [PERSON] за життя не виготовив державний акт на право власності на вказану земельну ділянку площею 0,0643 га згідно уточнених розмірів та не здійснив державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказану земельну ділянку. Позивач як спадкоємець за законом першої черги у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою у порядку ст.1269 ЦК України до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги - його матір та рідний брат, які є відповідачами у справі, на дане спадкове майно не претендують. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; 2) виготовлення технічної документації на земельну ділянку; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку державного акту на землю; 6) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретну земельну ділянку не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі ЗУ від 14.09.2006 р. № 139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із ЗУ від 16.09.2008 р. № 509-VI). Отже, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК). З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість уточненого позову. За позивачем слід визнати право на отримання державного акту, на даний час свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0643 га для ведення садівництва з кадастровим номером 2625887801:04:003:1038, що розташована в садовому товаристві «Пролісок» в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, нормативною грошовою оцінкою 1006,56 грн. у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України,

Outcome: approved