Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач в уточненій редакції свого позову (т. 1 а.с. 4-6, т. 1 а.с. 53-56, т. 2 а.с. 83-84) просить суд розірвати кредитний договір «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року, укладеного між Банком і відповідачкою [PERSON], у відповідності до якого остання отримала у Банка 37128,71 доларів США, що на той час було еквівалентно 187500 грн., на купівлю автомобіля «Мазда-6» 2007 року випуску, та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь Банку заборгованість за вказаним кредитним договором, яка з урахуванням суми кредиту, відсотків за користування ним та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту становить - 72429,79 доларів США та - 139468,16 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тобто не повертає отриманий кредит та не сплачує відсотки за користування ним, у зв'язку із чим утворилась наведена заборгованість, яку повинна погасити [PERSON], як основний боржник, та відповідачі [PERSON] та [PERSON], як поручителі за зобов'язання [PERSON] перед Банком, у відповідності до основного кредитного договору «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року та договорів поруки №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року та №06/12/2007/840-АП/128 від 05 грудня 2007 року, укладених між [PERSON] і [PERSON] та Банком. В свою чергу, відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Банку, в кінцевій редакції якого (т. 2 а.с. 71-73) просить розірвати наведений кредитний договір «Автопакет» від 07 грудня 2007 року, оскільки Банк в порушення пункту 2.1 цього договору не надав [PERSON] згаданого кредиту в розмірі 37128,71 доларів США на купівлю автомобіля, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що заяву на отримання 37128,71 доларів США від Банку вона не підписувала та готівку у вигляді 37128,71 доларів США взагалі не отримувала. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із зустрічним позовом (т. 1 а.с. 50-51) в якому просить суд визнати зазначений кредитний договір «Автопакет» від 07.12.2007 року недійсним, в частині, що стосується його поручительства за зобов'язання [PERSON], а також визнати недійсним договір поруки №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року, який укладено між Банком та ним, як поручителем [PERSON], за зобов'язання останньої перед Банком у відповідності до вказаного кредитного договору «Автопакет». Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що йому взагалі нічого не відомо про укладення 07 грудня 2007 року оспорюваного кредитного договору. Під час укладення цього договору у Житомирській філії ВАТ КБ «Надра» він не перебував, ніяких відомості про себе нікому не надавав, з будь-якими документами не ознайомлювався та в них не розписувався, а також згоди бути поручителем не давав. Крім того, [PERSON] вказує про те, що підписи, виконані від його імені в кредитному договорі «Автопакет» та договорі поруки, йому не належать. Представник первісного позивача ПАТ КБ «Надра» в судовому засіданні свій позов підтримала з вищевказаних підстав та просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму боргу за кредитним договором «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позов Банку не визнав, а зустрічні позови підтримав з наведених вище підстав. Представник [PERSON] позов Банку не визнав, а обидва зустрічних позовів підтримав з тих підстав, що він не є поручителем за зобов'язання [PERSON] перед Банком, які встановлені кредитним договором «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року, оскільки у відповідності до пункту 1.1. договору поруки №06/12/2007/840-АП/128, укладеного 05 грудня 2007 року між Банком та ним, він є поручителем за зобов'язання [PERSON] за іншим кредитним договором №06/12/2007/840-АП/128, укладеним 05 грудня 2007 року між [PERSON] та Банком, а не за оспорюваним кредитним договором №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року. Третя особа ТОВ «АвтоІнтернешенел Метрополіс» звернулось до суду з заявою, де вказує, що 07.12.2007 року Банком на рахунок вказаного підприємства були перераховані гроші в сумі 187500 грн., в якості оплати вартості автомобіля «Мазда-6», що був придбаний 05.12.2007 року відповідачкою [PERSON]. Також вказане товариство просило розглядати справу без участі його представника. Заслухавши доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Банку до [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] до Банку, [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, а в позові Банку до [PERSON] і [PERSON], та в зустрічному позові [PERSON] до Банку необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 у відповідності до якого остання отримала у Банка 37128,71 доларів США, що на той час було еквівалентно 187500 грн., на купівлю автомобіля «Мазда-6» (т.1 а.с. 24-30). У відповідності до особового рахунку філії ВАТ КБ «Надра», саме від Банку, в рахунок оплати вартості вказаного автомобіля, на рахунок ТОВ «АвтоІнтернешенел Метрополіс» 07.12.2007 року надійшло 187500 грн.(т.2 а.с. 164). Також судом встановлено, що 04 грудня 2007 року між ТОВ «АвтоІнтернешенел Метрополіс» та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, у відповідності до якого остання придбала автомобіль марки «Мазда-6» 2007 року випуску (т.2 а.с. 170-174). А 06.12.2007 року на ім'я відповідачки [PERSON]. було видане свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу в органах ДАІ (т.2 а.с. 180). Доводи відповідачки [PERSON] та її представника про те, що остання не отримувала від продавця «АвтоІнтернешенел Метрополіс» автомобіль «Мазда-6», не підписувала будь-яких документів щодо реєстрації цього автомобіля в органах ДАІ та не отримувала відповідного свідоцтва про його реєстрацію, є голослівними та такими, що спростовуються згаданим свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Мазда» саме за відповідачкою. Окрім цього, згідно відповіді з Центру надання послуг пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Житомира №71 від 28.01.2014 року, матеріали, що стали підставою в 2007 році для реєстрації, перерєстрації та зняття з обліку автомототранспортних засобів знищені у відповідності до акту від 31.12.2012 року (т.2 а.с. 18-24). В свою чергу, будь-яких інших доказів, які б вказували на то, що [PERSON] не отримувала від ТОВ «АвтоІнтернешенел Метрополіс» автомобіль «Мазда-6» та не зареєструвала його за собою, остання суду не надала. Також суд критично оцінює доводи [PERSON] про те, що вона не отримувала від Банку готівки у вигляді 37128,71 доларів США на купівлю автомобіля «Мазда-6», оскільки на підписувала відповідну заяву на її видачу, та не приймає ці доводи до уваги, так як ці доводи спростовуються викладеними вище доказами, зокрема, договором про купівлю [PERSON]. автомобіля «Мазда» та рахунком Банку від 07.12.2007 року про перерахування вартість цього автомобіля на рахунок продавця, ТОВ «АвтоІнтернешенел Метрополіс». До того ж, суд звертає увагу відповідачки [PERSON], що остання 16 травня 2008 року, тобто через шість місяців з дня підписання кредитного договору «Автопакет», у відповідності до заявки на переказ готівки №57, переказала на рахунок Банку 2000 доларів США, що на той час було еквівалентно 10100 грн., на погашення оспорюваного кредиту (т.2 а.с. 181). За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності суд вважає, що відповідачкою [PERSON] 07.12.2007 року, у відповідності до кредитного договору «Автопакет» було отримано від Банку кошти в розмірі 37128,71 доларів США на купівлю автомобіля. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. За правилами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. В свою чергу, у відповідності до згаданої норми істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, наявність факту відмови відповідачкою [PERSON] повертати кредит та сплачувати відсотки за користування цим кредитом, є підставою для повного задоволення позову Банку до [PERSON], та підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] У зв'язку з цим, суд на вимогу Банку розриває укладений 07.12.2007 року між Банком та відповідачкою [PERSON]. кредитний договір «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128, та стягує з останньої на користь Банку заборгованість за вказаним кредитним договором, яка з урахуванням суми кредиту, відсотків за користування цим кредитом та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту, у відповідності до розрахунку Банку (т.2 а.с. 85), який ніким із учасників судового розгляду не оспорювався, становить - 72429,79 доларів США та - 139468,16 грн., а також судові витрати, які складаються з держмита розміром 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Судом також встановлено, що у відповідності до висновку почеркознавчої експертизи №1/837 від 30.08.2013 року, підписи в кредитному договорі «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року від імені поручителя [PERSON] та в договорі поруки №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року укладеного між Банком та [PERSON] виконанні не останнім, а іншою особою (т.1 а.с. 232-244). В свою чергу, інших доказів, які спростовують доводи відповідача [PERSON] та підтверджуючих факт укладання між останнім та Банком договорів поруки на забезпечення виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення оспорюваного кредиту, Банком не надано. Суд звертає увагу учасників судового розгляду, що станом на проведення згаданої експертизи, тобто станом на 30.08.2013 року, експерт Палкін О.В. був включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, який з 31.10.2011 року до 31.12.2016 року має право проводити почеркознавчу експертизу (т.2 а.с. 46). У відповідності до ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Разом з тим, за правилами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вищевказаних вимог, які встановлені. Таким чином, наявність факту не підписання оспорюваних договорів відповідачем [PERSON] є підставою для задоволення зустрічного позову останнього, та відмовою у задоволенні первісного позову Банка до [PERSON] А тому, суд визнає недійсним кредитний договір «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07.12.2007 року в частині, що стосується поручительства [PERSON] за зобов'язання [PERSON], та визнає недійсним договір поруки №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року, який укладено між Банком та ним, як поручителем [PERSON], а також стягує з Банка, як з первісного позивача, на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з держмита розміром 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Як вбачається з договору поруки №06/12/2007/840-АП/128 укладеного 05 грудня 2007 року між Банком та [PERSON], останній є поручителем за зобов'язання [PERSON] перед Банком, які передбачені кредитним договором №06/12/2007/840-АП/128 від 05 грудня 2007 року, а не кредитним договором «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року (т.1 а.с. 61-62). З огляду на викладене, у задоволенні первісного позову Банку до [PERSON] необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано суду будь-якого доказу про те, що відповідач [PERSON] є поручителем за виконання зобов'язання [PERSON] перед Банком у відповідності до кредитного договору «Автопакет» №07/12/2007/840-АП/128 від 07 грудня 2007 року.

Outcome: approved