Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

ПозивачДепартамент служб у справах дітей звернулось до суду з позовом, в якому просить: Відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від матері, [PERSON], та батька, [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав. Стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на час перебування їх у державному закладі. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на час перебування її у державному закладі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що батьки дітей ( відповідачі по справі) ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, неодноразово притягувалися до адміністративної та кримінальної відповідальності. [PERSON] та [PERSON] не виконують тривалий час своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей, не докладають ніяких зусиль щоб діти отримали необхідні умови для проживання, розвитку та навчання. Комісія з питань захисту прав дитини виконкому ХМР розглянувши матеріали справи та враховуючи інтереси дітей, визнала за доцільне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], від матері, [PERSON], та батька, [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав, та відповідно до ч. 4 ст.170 Сімейного Кодексу України вирішити питання про стягнення з відповідачів аліменти на утримання дітей , що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідачі[PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином,відзив на позовну заяву до суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в заочному порядку з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку ССД по Київському району ДССД з 06.10.2016 (ухилення від виконання батьківських обов'язків батьками дітей). Мати дітей - [PERSON].Батько - [PERSON]. Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесено в свідоцтво про народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 29.03.2018 року в черговий раз діти були залишені матір'ю без догляду на тривалий час, сусіди викликали поліцію та швидку допомогу і по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, діти були доставлені до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24». Після проходження медичного обстеження 06.04.2018 дітей було влаштовано до КЗОЗ «Обласний багатопрофільний санаторій» на оздоровлення. Відповідно до інформації КЗОЗ «Обласний багатопрофільний санаторій діти були дуже ослаблені, не вміли їсти, деякі страви бачили вперше в житті. За період перебування з 06.04.2018 по 27.04.2018 батьки відвідували дітей лише два рази. 27.04.2018року малолітні діти були влаштовані до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де перебувають до теперішнього часу. Діти [PERSON] та [PERSON] не були організовані, не відвідували жодного навчального закладу. Відповідно до інформації Управління освіти адміністрації Київського району, [PERSON] був поставлений в електронну чергу на 2016 для влаштування до КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 410 «Сонечко», але батьки дитини до закладу дошкільної освіти не з»явились. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні освіти, як така, що у 6 років не приступила до навчання з 01.09.2017. Батьки дитини не звертались ні до Управління освіти, ні до будь-якого закладу загальної середньої освіти Київського району з приводу зарахування дочки до школи. За інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» діти на вулиці практично не бувають. Харчування у дітей незбалансоване, часто залишаються вдома самі. Згідно з інформацією центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Київського району (далі - Центр). Мати дітей [PERSON] ніде не працює, доходи в сім'ї складає тільки державна допомога одинокій матері (на [PERSON]) та нерегулярний заробіток батька, [PERSON] Центром неодноразово запропоновувалась допомога для покращення матеріального стану родини. У батьків було відсутнє бажання виконувати рекомендації фахівців Центру від будь-якої допомоги вони відмовлялись. Батьки дітей ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, неодноразово притягувалися до адміністративної та кримінальної відповідальності. В період з 2002 року [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності більше 10 разів, з них : за збереження наркотичних речовин крадіжки, пограбування, шахрайства (інформаційна довідка додається). [PERSON] та [PERSON] не виконують тривалий час своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей, не докладають ніяких зусиль щоб діти отримали необхідні умови для проживання, розвитку та навчання. Ст. 150 СК України, встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поведінка та аморальний спосіб життя відповідачів з негативного боку характеризують їх як батьків та показують їх негативне ставлення до своїх прямих батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей, тому така міра виховного характеру як відібрання малолітніх дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідачів до виховання та утримання малолітніх дітей, яке на сьогодні у відповідачів відсутнє. Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на час перебування їх у державному закладі. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на час перебування її у державному закладі. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved