Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позов до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без № від 17.02.2008 року [PERSON] 17.02.2008 року отримав від банку кредит в розмірі 10000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складає між ним та банком Договір. У порушення умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку із чим станом на 31.10.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 18659,95грн, яка складається з заборгованості по кредиту, по процентам за користування ним, по комісії та штрафів. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився. У відповідності до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи (за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку), яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази, що є у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без № від 17.02.2008 року [PERSON] 17.02.2008 року отримав від банку кредит в розмірі 10000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складає між ним та банком Договір. Банк свої зобов»язання по договору виконав, надавши [PERSON] платіжну картку з встановленим на ній лімітом, про що об»єктивно свідчить заява клієнта [PERSON] Згідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник [PERSON] зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісію на умовах, передбачених Договором, а також в разі невиконання умов договору сплатити банку штраф в розмірі 250грн+5% від суми позову. Відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконуються, так, станом на 31.10.2014 року він допустив заборгованість на загальну суму 18659,95грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 10983,80грн; по процентам за користування кредитом - 5699,49грн; по комісії - 850,00грн; штрафу (фіксована частина) - 250,00грн, штрафу (процентна складова) - 876,66грн. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов»язання не допускається. Оцінив і дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України - пропорційно суми задоволених позовних вимог.

Outcome: approved