Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Великий Дирчин Городнянського району Чернігівської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] -1 - житловий будинок площею забудови 59,4 кв.м., загальною площею 46,7 кв.м., в тому числі житловою 14,2 кв.м. та допоміжною 32,5 кв.м., Б-1 - сарай площею зубудови 70,5 кв.м., В-погріб площею забудови 8,8 кв.м., № 1 - ворота з хвірткою площею забудови 7,0, кв.м., № 2 - хвіртка 1 шт, № 3 - огорожа площею забудови 11,9 кв.м.. Позов обґрунтовується наступним. В [ADDRESS] , який належав на праві власності по Ѕ частині батькам позивача і мав статус колгоспного двору. Все життя батьки позивача проживали за вказаною адресою. [INFO] помер батько позивача, а [INFO] померла мати позивача. Мати позивача, [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном - Ѕ частину будинку з надвірними будівлями і спорудами, які належали батьку позивача. До спадщини, яка відкрилась після смерті матері позивача, увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Житловий будинок [ADDRESS] було побудовано в 1946 році. Процент готовності житла - 100 %. Але у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано, то це унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок, як на спадкове майно для його оформлення в нотаріальному порядку і цей факт є причиною звернення до суду. Ухвалою від 10 серпня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.26-27). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити . Представник відповідача - Великодирчинської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 28.08.2020 року за № 215 про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.38). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 1992 року, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у віці 67-ми років у селі Лашуки Городнянського району Чернігівської області, про що Великодирчинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 17 від 13.10.1992 (а.с.5). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 11 січня 2019 року, суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] у віці 85-ти років у селі Лашуки Городнянського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 15 від 15.11.2011 (а.с.4). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію актів шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06.08.2020 за № 00027322071, суд встановив, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб 13 грудня 1953 року, про що виконавчим комітетом Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 12 від 13.12.1953 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.20). Відповідно до досліджених в судовому засіданні довідок за № 288 від 29.09.2020 та № 289 від 29.09.2020, виданий виконкомом Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті була зареєстрована та постійно проживала його дружина [PERSON] (а.с.72-73). Наведене свідчить, що у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину свого чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] . Дослідивши в судовому засіданні свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області 15.06.2018 року, суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 05. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки за № 205 від 12.06.2018, що видана виконкомом Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.8). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до довідки за № 206 від 12.06.2018 року, що видана виконкомом Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що згідно запису в погосподарській книзі по с. Лашуки за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , домогосподарство за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , якому належала Ѕ частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами, [PERSON] - якій належала Ѕ частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Відповідно до земельно-кадастрової книги колгоспу ім. «Маяк» с. Лашуки Городнянського району Чернігівської області було виділено в 1945 році земельну ділянку площею 0,25 га під будівництво будинку та господарських споруд по [ADDRESS] (а.с.9). Отже, [PERSON] та [PERSON] , за життя мали у власності по 1/2 частині будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність`застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Довідка Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 06 липня 2018 року за № 446 свідчить, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. День проведення технічної інвентаризації - 05.07.2018 року. Житловий будинок побудовано в 1946 році. Процент готовності житла - 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено (а.с.15). Відповідно до звіту про оцінку майна № AS18-180710-068 житлового будинку загальною площею 46,70 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , суд встановив, що ринкова вартість Ѕ частки об`єкту складає без ПДВ: двадцять одна тисяча п`ятнадцять гривень вісімдесят вісім копійок (а.с.16-18). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.45-48). Відповідно до копії спадкової справи за № 127, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] зверталася до Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.62-64). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved