Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 107-207-850-2-17-Г від 23.11.2017 року в розмірі 44918, 24 грн., яка складається з наступного: 27406, 61 грн. залишок кредиту; 1396, 17 грн. залишок несплачених відсотків; 3503, 35 грн. залишок несплаченої комісії; 12612, 11 грн. - штраф, та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору № 107-207-850-2-17-Г від 23.11.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 28026, 91 грн. строком до 20.11.2020 року зі сплатою 15% річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань вчасно не виконує, порушує встановлені договором строки платежів, а тому станом на 26.11.2018 року утворилась заборгованість. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою від 18.01.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , яка про час та дату судового засідання повідомлена належним чином за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2017 року між позивачем ПАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ «Мегабанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107-207-850-2-17-Г, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 28026, 91 грн., на строк з 23.11.2017 року до 20.11.2020 року зі сплатою 15,00% річних. Відповідач зобов`язався на умовах, передбачених Договором повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з Договором. Розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, складає 1676 грн. 63 коп. (а.с. 3). Взяті на себе зобов`язання по договору № 107-207-850-2-17-Г від 23.11.2017 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит ( а.с.7). У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконувала, з 01.12.2017 року порушувала строки сплати ануїтетних платежів за кредитом, що підтверджується графіком платежів ( а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала, в наслідок чого, станом на 26.11.2018 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом в розмірі 44918, 24 грн., яка складається з наступного: 27406, 61 грн. залишок кредиту; 1396, 17 грн. залишок несплачених відсотків; 3503, 35 грн. залишок несплаченої комісії; 12612, 11 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6, 8-13). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1762 грн. (а.с.18). Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь АТ «Мегабанк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1762 грн.

Outcome: approved