Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №BLаЖГА00064899 від 22.08.2011р. в розмірі 22 256,35 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог покликався на те, що 22.08.2011р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір за №BLаЖГА00064899, згідно з яким позивач надав відповідачці кредит в розмірі 6000,00 грн.; термін повернення кредиту 22.08.2014р. Згідно з п.1.2 Кредитного договору Кредит наданий позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах визначених в Кредитному договорі. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15% річних (п.3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Проценти за користування кредитним коштами розраховуються у валюті Кредиту, виходячи із фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування із розрахунку «360/факт». рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються Позичальником (Відповідачем) в порядку, передбаченому п.2.5 Загальної частини Кредитного договору. Згідно з п.2.5.1 Кредитного договору щомісячний платіж, передбачений Графіком погашення заборгованості, складається із строкової частини Кредиту та строкових платежів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме: основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору, за умови належного виконання зобов'язання Позичальником заборгованість повністю погашається. Згідно з п.2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 Загальної частини Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно з п.4.3 Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником (Відповідачем) виконання грошових зобов'язань [PERSON] має право вимагати від Позичальника Відповідача) додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Позивач виконав свої договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 6000,00 грн. Відповідачка порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління Кредитом, які передбачені п.2.5 Кредитного договору, у звязку з чим відповідно до довідки про стан заборгованості станом на 23.12.2015 р. виникла прострочена заборгованість за Кредитом, на загальну суму 21408,30 грн., з яких: заборгованість по поверненню кредиту - 2894,12 грн., по сплаті відсотків - 192,13 грн., плата за пропуск платежів -18 322,05 грн. Представник позивача в судове засідання, не зявився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що дійсно отримала кредит в ПАТ «ВіЕйБі Банк» в розмірі 6000 грн.; у звязку з складними сімейними обставинами (необхідність нести значні витрати на лікування чоловіка та сина) не мала можливості вчасно його погашати. Надалі банк збанкрутував, його рахунки були заблоковані. Згодом на її домашню адресу надійшли листи від ТОВ «УКГ фінанс» щодо погашення заборгованості перед ПАТ ««ВіЕйБі Банк», в яких було вказано рахунки для оплати, на які вона двічі перерахувала кошти: 23.07.2015р. 2000,00 грн. та 18.08.2015р. 1000,00 грн. Не заперечила проти стягнення боргу, однак просила зменшити його розмір. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України та положень ст.ст.3,11,15,59,60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.1054,1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити і сплатити проценти, визначені у договорі. Згідно зі ст.ст.526,527,530,629 ЦК України зобов'язання має виконуватись сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк його виконання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 22.08.2011р. між ПАТ ««ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір №BLаЖГА00064899, за яким позивач надав останній кредит в розмірі 6000,00 грн. на термін до 22.08.2014р., а відповідачка, отримавши кошти, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі 15% річних за користування кредитними коштами. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена у розмірі 1,75% від суми Кредиту. Згідно з п.2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку (22 числа кожного місяця), поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 Загальної частини Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно з п.4.3 Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником (Відповідачем) виконання грошових зобов'язань [PERSON] має право вимагати від Позичальника Відповідача) додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Відповідачка не виконала взятих на себе зобовязань. Станом на 23.12.2015 року заборгованість складала 21 408,30 грн., з яких: заборгованість по поверненню кредиту - 2894,12 грн., по сплаті відсотків - 192,13 грн., плата за пропуск платежів -18 322,05 грн. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Одним із видів збитків є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. При наявності основної заборгованості в сумі 2894,12 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 192,13 грн., позивачем нараховано [PERSON] плату за пропуск платежів в розмірі 18 322,05 грн., що на думку суду суперечить засадам розумності та справедливості. Суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і вважає, що з відповідача слід стягнути суму заборгованості за кредитом в розмірі 2894,12 грн. проценти за користування кредитом в розмірі 192,13 грн. Разом з тим слід зменшити розмір плату за пропуск платежів до сумарного розміру заборгованості за кредитом та відсотками, оскільки банк з 23.12.2012р. початку непогашення відповідачем платежів за договором не вживав жодних заходів щодо зменшення розміру збитків, і звернувся з позовом до суду лише 31 серпня 2015 р. Дана обставина, на думку суду, свідчить про те, що банк своїми діями сприяв збільшенню розміру збитків. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає загалом 6172,50 грн. На підставі ст.88 ЦПК України відповідачки слід стягнути суму судового збору в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі станом на час подання позову, оскільки позивач від сплати такого звільнений.

Outcome: approved