Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 27.09.2012 року [PERSON] рішенням 14 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення і передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 гектарів, місцезнаходження земельної ділянки поле № 11 (за садком). Частина зазначеної земельної ділянки на полі № 11 площею 0,1800 гектарів перебуває в постійному користуванні позивача і погодження щодо її вилучення [PERSON] він не надавав. За таких обставин позивач вважає, що рішення Турбівської селищної ради прийняте всупереч вимог статей 116, 141 ЗК України які визначають, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Позивач також вказує на відсутність в Турбівської селищної ради повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки органи місцевого самоврядування розпоряджаються землями в межах населеного пункту, в той час як в 2012 році розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів здійснювали райдержадміністрація. У звязку з цим позивач, як землекористувач спірної земельної ділянки, просить суд визнати незаконним оспорюване рішення в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а також просить його скасувати. В судовому засіданні позивач та його представник просили суд позов задовольнити. Будучи повідомленим у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, представник Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, причини неявки суд визнав неповажними. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що оспорюване рішення не порушує прав позивача, оскільки земельна ділянка якою користується останній, знаходиться в іншому місці ніж виділена йому земельна ділянка. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.09.2012 року [PERSON] звернувсь до Турбівської селищної ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на полі № 11 площею 0,5000 гектарів. Розглянувши заяву, 27.09.2012 року 14 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області ухвалила рішення, яким надала [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення і передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 гектарів, місцезнаходження земельної ділянки поле № 11 (за садком). Позивач, будучи землекористувачем земельної ділянки площею 0,1800 гектарів по вулиці Миру (поле № 11 за садком), підтвердженням чого є дані земельно-кадастрової книги Турбівської селищної ради № 1, вважає вказане рішення незаконним та таким, що порушує його права, оскільки як землекористувач погодження щодо вилучення належної йому земельної ділянки він не надавав. Також, позивач вказує на відсутність в Турбівської селищної ради повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки органи місцевого самоврядування розпоряджаються землями в межах населеного пункту, в той час як в 2012 році розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів здійснювала райдержадміністрація. Суд встановив, що в порушення вимог частини 6 статті 118 ЗК України [PERSON] не додав до клопотання, яке подав до Турбівської селищної ради, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. За відсутності графічних матеріалів Турбівська селищна рада надавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою зазначила місцезнаходження земельної ділянки поле № 11 (за садком). На запит Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області №02-15 від 01.07.2016 року (а.с. 80 на звороті), яка розглядала звернення [PERSON] щодо дотримання Турбівською селищною радою вимог законодавства при прийнятті рішення про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою, Турбівська селищна рада планово-картографічні матеріали на земельну ділянку не надала вказавши на їх відсутність. Розглянувши звернення [PERSON]А,, держсільгоспінспекція дійшла висновку, що рішенням 14 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради від 27.09.2012 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, якою користується [PERSON] Вказаний висновок суд вважає невмотивованим, оскільки держсільгоспінспекція не встановила місце розташування земельної ділянки [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо якої йому надано Турбівською селищною радою. 09.11.2016 року комісія Турбівської селищної ради склала акт обстеження земельної ділянки яким встановила, що земельна ділянка [PERSON] має інше місце розташування ніж земельна ділянка [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що рішення 14 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради від 27.09.2012 року щодо надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою, не порушує прав позивача, оскільки земельна ділянка останнього знаходиться в іншому місці, що не потребує погодження землекористувача. Оскільки поле № 11 знаходиться за межами населеного пункту смт. Турбів, суд,

Outcome: dismissed