Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» в особі ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С.Сургая» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] перебувала в трудових правовідносинах з ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 14.09.2009 року по 07.05.2013 року на посаді робітниці виробничих бань АБК. Наказом № 1111-к від 14.09.2009 року відповідача було прийнято до ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «ДВЕК» ученицею ГРП по відбірці породи на дільницю ПТК, наказом № 25-к від 10.01.2013 року переведено робочою виробничих бань АБК, а відповідно наказу № 568-к від 08.05.2013 року її було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. При розрахунку заробітної плати за травень 2013 року розрахунковим відділом шахти було виявлено, що у [PERSON] перед ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «ДВЕК» утворився борг у розмірі 351,74 грн. у зв'язку з тим, що у лютому 2013 року відповідачу було нараховані відпускні згідно відпускної записки № 361 від 22.02.2013 року за період з 15.03.2013 року по 12.04.2013 року на 29 календарних днів у розмірі 2188,34 грн., у якій вказана дата використовування відпустки по 14.09.2013 року. На момент звільнення 07.05.2013 року надмірно використана відпустка склала 9 календарних днів. Різниця між нарахованою та утриманою сумою після перерахунку обов'язкових утримань у травні 2013 року склала 351,74 грн. [PERSON] було використано право на відпустку до закінчення 2013 робочого року, в рахунок якого вона надається. Тому при звільненні до закінчення робочого року, середня заробітна плата, виплачена за період відпустки, виявилася надміру виплаченою. Відповідач зобов'язалася погасити заборгованість до 15 червня 2013 року, але зобов'язання не виконала. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за надмірно використану відпустку в сумі 351,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги не визнала, зазначивши, що вся заборгованість з неї стягнута. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах з ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 14.09.2009 року по 07.05.2013 року на посаді робітниці виробничих бань АБК. Згідно наказу № 1111-к від 14.09.2009 року відповідача було прийнято до ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «ДВЕК» ученицею ГРП по відбірці породи на дільницю ПТК. Наказом № 25-к від 10.01.2013 року її переведено робочою виробничих бань АБК. Відповідно до наказу № 568-к від 08.05.2013 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Згідно з бухгалтерською довідкою від 18.03.2014 року при розрахунку заробітної плати за травень 2013 року розрахунковим відділом шахти було виявлено, що у [PERSON] перед ВП«Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» ДП «ДВЕК» утворився борг у розмірі 351,74 грн. У лютому 2013 року відповідачці було нараховані відпускні згідно до відпускної записки № 361 від 22.02.2013 року за період з 15.03.2013 року по 12.04.2013 року на 29 календарних днів у розмірі 2188,34 грн., у якій вказана дата використовування відпустки по 14.09.2013 року. На момент звільнення 07.05.2013 року надмірно використана відпустка склала 9 календарних днів, у розмірі 679,14 грн. Різниця між нарахованою та утриманою сумою після перерахунку обов'язкових утримань у травні 2013 року склала 351,74 грн. [PERSON] було використано право на відпустку до закінчення 2013 робочого року, у рахунок якого вона надається. При звільненні до закінчення робочого року, у рахунок якого відповідачка відпуску вже використала, середня заробітна плата, виплачена за період відпустки, виявилася надміру виплаченою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за не відроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 КЗпП України, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 351,74 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд відносить судовий збір за рахунок держави.

Outcome: approved