Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач за первісним позовом, [PERSON], її представник [PERSON], у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги [PERSON], не визнають. Відповідач за первісним позовом, [PERSON], у судове засідання не з'явилася. Її представник, [PERSON], у судовому засіданні, первісні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В ході судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія поверхового плану житлового будинку [ADDRESS]; копія договору дарування від 04.04.1979р.; копія генерального плану житлового будинку [ADDRESS]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про укладання шлюбу, серії [NUMBER], укладеним між [PERSON] та [PERSON]; копія акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію житлового будинку від 10.02.1982р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія висновку технічної експертизи від 15.07.1988р.; копія висновку по технічній можливості розділу об'єкта нерухомого майна від 07.05.2012р.; копія виписки із рішення Ренійської міської ради № 67 від 12.03.2010р.; ордер серії ОД № 018579 від 09.08.2013р. про надання правової допомоги [PERSON]; витяг з договору про надання правової допомоги від 22.07.2013р.; копія довіреності на ведення справи на ім'я [PERSON] від 16.01.2012р.; копія довіреності від 06.09.2011р.; копія квитанції про сплату державного мита, квитанція про сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, яки є в матеріалах справи. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу за зустрічним позовом та відповідачу за первісним позовом [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS]. Право власності підтверджується технічним паспортом на житло та договором дарування від 04.04.1979р. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є власником іншої 1/2 частини вказаного будинку, яка належить їй також на підставі договору дарування від 04.04.1979р. Реального поділу будинку, між сторонами, не має. Угоди про спосіб виділення частин будинку із загального майна не досягнуто. Тому, сторони були вимушені звернутись до суду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд, поділити житловий будинок [ADDRESS] в натурі між нею та відповідачем і виділити по ? частині в натурі цього будинку, а саме: виділити їй житловий будинок літ. «А» приміщення № 3 площею 11,20 кв.м., приміщення № 2 площею 3,80 кв.м., приміщення № 1 площею 4,80 кв.м., ? частину підвалу літ. «Г», ? частину гаражу літ. «В». Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом [PERSON] просить суд, виділити їй в натурі літ. «Б» - сарай, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай - будинку [ADDRESS], а [PERSON] виділити в натурі літ «А» - житловий будинок загальною площею 36,60 кв.м., житловою площею 24.20 кв.м., літ. «Д» - вбиральня, в [ADDRESS] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно договору дарування, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] від 04.04.1979 р., [PERSON] (бабуся сторін) подарувала [PERSON] та [PERSON] (згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]) видане 28.04.1979р., [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]») в рівних частках домоволодіння [ADDRESS]. Даний договір дарування, не визнаний нікчемним або недійсним. За клопотанням представника [PERSON], [PERSON], була призначена судово-технічна експертиза. Згідно висновку № 1 від 07.05.2012р. по технічній можливості розподілу об'єкта нерухомого майна, житловий будинок [ADDRESS], не може бути поділений в натурі за технічними даними. Згідно ч.3ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Ч.1ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути лише за його згодою. У судовому засіданні, сторони не виявили бажання на укладення мирової угоди, також не виявили бажання компенсувати одна другій в грошовій або іншій матеріальній компенсації вартість належних їм часток у домоволодінні [ADDRESS]. У ході розгляду справи по суті, представник позивача за первісним позовом, [PERSON], надала клопотання про приєднання до матеріалів справи ксерокопії квитанцій про сплату податку за користуванням земельною ділянкою, але потім зняла це клопотання та просила його не розглядати. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що єдиним правильним, та таким що відповідає істинні, та не буде порушувати права, свободи та інтереси обох сторін, буде рішення, якщо виділити їм по ? ідеальної частки у спільному майні, кожній.

Outcome: partial