Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 34283,55 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 02.09.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 401510870 на суму 45025,40 грн. до 03.09.2018 року, а відповідач зобовязувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, та виконати всі інші зобовязання в порядку, строки та на умовах, визначені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 401510870 від 02.09.2013 року станом на 18.12.2015 року становить 34283,55 грн.. Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитними договорами, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, у разі ухвалення заочного рішення, проти такого не заперечую, просить такий позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 02.09.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 401510870 на суму 45025,40 грн. до 03.09.2018 року, а відповідач зобовязувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, та виконати всі інші зобовязання в порядку, строки та на умовах, визначені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Згідно ч.1 ст.634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за Кредитним договором № 401510870 від 02.09.2013 року станом на 18.12.2015 року становить 34283,55 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 18.02.2016 року відповідач не вніс кошти на погашення заборгованості перед позивачем. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач за Кредитним договором №401510870 від 02.09.2013 року не сплатив у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 34283,55 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1218 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved