Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

\~Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 30 січня 2016 року о 18 год. 30хв. на автомобільній дорозі Р-15 Ковель-Володимир-Волинський-Червоноград-Жовкна поблизу с. Городилець\~ водій [PERSON], керуючи автомобілем «NISSAN VANETTE», номер державної реєстрації АС 1380 ВЕ, порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення, з належним йому, [PERSON], транспортним засобом легковим автомобілем «CITROEN BERLINGO», номер державної реєстрації АС 8670 ВС. Під час ДТП ніхто не постраждав. На місце дорожньо-транспортної пригоди були викликані співробітники Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідну довідку. Про здійснення дорожньо-транспортної пригоди в телефонному режимі було повідомлено уповноважених представників страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якій застраховано цивільно-правова відповідальність [PERSON], однак представники страхової компанії на місце здійснення ДТП не зявились. Водій [PERSON] визнав свою провину у вчиненні ДТП, тому на місці був складений євро протокол. Ним у дану страхову компанію була подана заява про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «ПЗУ України» було замовлено оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням належного йому транспортного засобу «CITROEN BERLINGO». Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №РZU/0352/16, складеного 14.02.2016 року субєктом оціночної діяльності [PERSON], вартість завданого збитку та пошкоджень належного йому транспортного засобу «CITROEN BERLINGO» номер державної реєстрації АС 8670 ВС, становить 91\~571 грн. 50 коп. У відповідь на його звернення ПрАТ СК «ПЗУ України»\~своїм листом № 1908-31 від 29.03.2016 року, йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Він повністю не погоджується з таким рішенням відповідача та свою незгоду обґрунтовує положеннями ст.ст. 6, 22, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 23, 525, 526, 611, 612, 614, 623 629, 979 ЦК України та іншими нормами чинного законодавства. Вважає, що пеня за прострочення виплати страхового відшкодування йому має бути виплачена у сумі 222 гривень. Також вважає, що пошкодженням його автомобіля та відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування спричинило йому моральну шкоду, розмір компенсації понесених моральних страждань він оцінює в 7\~000 (сім тисяч) гривень. Просить: 1) Стягнути на його користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» \~50 000 (пятдесят тисяч) гривень страхового відшкодування, пені 222 (двісті двадцять дві) гривні на розрахунковий рахунок №26201000135163 філії «Волинське облуправління» АТ Ощадбанк, МФО 303398, ЗКПО 09303328; 2) Відшкодувати на його користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму завданої моральної шкоди в розмірі 7\~000 (сім тисяч) гривень та сплачений судовий збір в розмірі 580 гривень. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з викладених підстав. Просять справу розглядати у відсутності представника відповідача, який свідомо затягує розгляд справи, як і затягували розгляд заяви позивача при спробі досудового врегулювання виниклого питання. Представник відповідача у судове засідання не зявився. 31 травня2016 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з пізнім (30.05.2016) отриманням судової повістки. Суд вважає причину неявки представника відповідача надуманою та не поважною. Так як Страхова компанія є юридичною особою, то не можливість прибуття в судове засідання одного представника юридичної особи не позбавляє можливості прибути в судове засідання іншого уповноваженого представника, тим більше, що представництва страхової компанії є в містах Волинської області. Будь-яких доказів того, що інші представники відповідача не мають можливості прибути в судове засідання до клопотання не надано, а тому суд вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає та вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача, на чому настоює сторона позивача. За наведених обставин враховуючи положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, зважаючи на позицію сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 30 січня 2016 року, близько 18.30 годин, на автодорозі Ковель-Володимир-Волинський, поблизу с. Городилець Турійського району, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої отримали механічні пошкодження автомобіль «Nissan Vаnette», д.р.н. АС 1380 ВЕ, під керуванням водія [PERSON], та автомобіль «Citroen Berlingo», д.р.н. АС 8670 ВС, під керуванням водія [PERSON]. [PERSON] визнав свою провину у цьому ДТП, тому вони склали євро протокол та разом звернулися у приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», де ще 04.08.2015 року [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто застрахований автомобіль [PERSON], надавши всі необхідні документи. Страховою компанією було проведено оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу автомобіля «Citroen Berlingo», д.р.н. АС 8670 ВС. Згідно висновку проведеної оцінки 14.02.2016 року встановлено, що вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.р.н. АС 8670 ВС становить 91\~571.50 гривень. Однак, Страхова компанія відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону, страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону. Суд вважає таку відмову незаконною, оскільки, згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 979 ЦК України у разі настання певної події ( страхового випадку) страховик зобовязується виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Пунктом 4 договору (полісу № АЕ/3226134 від 05.08.2015 року) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 50\~000.00 гривень. Суд оцінює, що ДТП, яке сталося з участю автомобілів під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON] є страховим випадком, а тому на Страхову компанію покладається обовязок у виплаті страхового відшкодування. Твердження представника Страхової компанії, яку він виклав у своїй письмовій відмові у виплаті страхового відшкодування [PERSON] про те, що в даному випадку не виникає цивільно-правової відповідальності, на переконання суду є надуманим, та тлумачиться представником Страхової компанії на свій розсуд. Положеннями ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є: договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Вимогами ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Питання відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу регулюються ст. 29 цього Закону. На підставі аналізу приведених норм матеріального закону, суд визнає, що представлена копія страхового полісу укладеного між Страховою компанією та власником автомобіля «Nissan Vаnette», д.р.н. АС 1380 ВЕ Гуковим [PERSON] є дійним страховим договором, на підставі якого Страхова компанія в межах ліміту відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого повинна відшкодувати позивачу завдану матеріальну шкоду у розмірі 50\~000.00 гривень. При визначенні суми матеріального відшкодування суд виходить з того, що надані стороною позивача документи повністю підтверджують суму матеріальної шкоди, які значно перевищують ліміт відповідальності Страхової компанії. В той же час, договором № АЕ/3226134 передбачено виплату тільки страхової суми (ліміту відповідальності), однак не передбачено сплату франшизи, пені та інших виплат, а тому такі непередбачені виплати не можуть стягуватися. Щодо відшкодування моральної шкоди, у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», глави 67 ЦК України, суд відхиляє доводи позивача щодо відшкодування моральної шкоди позивачу через пошкодження його майна, оскільки наведеним законодавством питання відшкодування моральної шкоди потерпілому передбачено тільки у разі шкоди, завданої життю і здоров'ю потерпілого, а не його майну. Тому в цій частині слід відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди із Страхової компанії. Таким чином, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх обовязків щодо виплати страхових відшкодувань позивачу, а тому заявлені вимоги в цій частині слід задовольнити повністю. Підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення понесених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial