Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить скасувати наказ в.о. начальника [PERSON] з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської РДА [PERSON] про оголошення їй догани. Також, просить стягнути з відповідача на її користь 5000грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує наступним. Вона працює на посаді заступника директора Сокальської дитячої школи мистецтв імені [PERSON]. Наказом виконуючої обовязки начальника [PERSON] з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської РДА [PERSON] її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання нею посадових обовязків, зокрема відсутності оцінок успішності учнів станом на 21.05.2015р. Вважає даний наказ незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів та особистої неприязні відповідача до неї, так як всі обовязки, передбачені посадовою інструкцією, вона виконувала в повному обсязі. В її обовязки дійсно входить контроль за правильністю виставлення викладачами оцінок успішності учнів. В той же час, самим викладачам було відомо про дату виставлення оцінок. Крім того, ніхто її не повідомив про те, що відомості з вищевказаними оцінками викладачами не подано. Акт про її відмову від дачі пояснень з цього приводу не відповідає фактичним обставинам та підпис від її імені, виконаний не нею самою тощо. Також, незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до моральних страждань, що виявилося у втраті впевненості в майбутньому, побоюванні в її звільненні, підвищенні артеріального тиску, погіршення загального стану здоровя тощо. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали. Навели суду обставини, викладені в позові. Додали, що 19.05.2015р. була нарада, на якій [PERSON] доручила [PERSON] підготувати свідоцтва, а викладачам до 21.05.2015р. виставити оцінки успішності в журналах. Ні [PERSON], ні [PERSON] її не повідомляли про несвоєчасність виставлення викладачами оцінок. Обовязку виставляти оцінки на неї ніхто не покладав. 27.05.2015р. [PERSON] та вимагала надати їй документи: тарифікаційний список викладачів, розрахунок середньої ставки викладачів, табелі на заробітну плату, рапорти на заміну тощо. Коли вона відмовилася, оскільки хотіла спочатку впорядкувати ці документи, то [PERSON] запитала її чи вона «на старості здуріла?». У відповідь вона сказала: «Теж мені молодуха». Після цього вона віддала всі документи при свідках [PERSON] та [PERSON] Надалі з цього приводу було складено акт, підписувати який вона відмовилася. Наступного дня 28.05.2015р. вона потрапила до лікарні, де перебувала на стаціонарному лікуванні до 13.06.2015р. З 15.06.2015р. по 13.08.2015р. перебувала у відпустці. 14.08.2015р. вийшла з відпустки. Її одразу ж викликала [PERSON], ознайомила з доповідною [PERSON] від 27.05.2015р. та запропонувала дати пояснення. Вона не мала змоги в такий короткий термін надати пояснення, про що письмово повідомила начальника [PERSON] з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій [PERSON] 21.08.2015р. її викликала [PERSON] та в присутності [PERSON] та Козій оголосила їй оскаржуваний наказ. Представник відповідача [PERSON] з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської РДА яка є також відповідачем по справі - [PERSON] позову не визнала. [PERSON] Подала суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що на підпис директора Сокальської дитячої школи мистецтв були подані свідоцтва випускників школи, в яких були відсутні оцінки із всіх предметів. Контроль за виставлення оцінок, згідно посадової інструкції, покладено на [PERSON] Пояснення з цього приводу [PERSON] так і не надала. На підставі зазначеного, на неї було накладено дисциплінарне стягнення. Покликання позивачки на те, що стягнення до неї застосовано з мотивів особистої неприязні вважає надуманими. Вимогу про відшкодування моральної шкоди вважає безпідставною. Додатково суду пояснила, що викладачі виставляють в журналах оцінки про успішність. Заступника директора школи мистецтв перевіряє ці оцінки та вносить у відомість про успішність учнів випускників. У випадку виявлення помилок повертає на доопрацювання викладачам. Після цього відомість передається друкарці. В свою чергу друкарка [PERSON] роздрукувала лише те, що їй надали. 27.05.2015р. надійшла доповідна про неправильність виставлення оцінок у свідоцтвах випускників 2015 року. 28.05.2015р. вона хотіла запропонувати [PERSON] надати пояснення з цього приводу, однак остання захворіла. 14.08.2015р. остання вийшла на роботу і їй було запропоновано надати пояснення. Пояснень вона не надала і 21.08.2015р. було винесено наказ про оголошення їй догани. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав. Навів суду доводи, аналогічні викладеним в запереченні проти позову. Вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд позов задовільняє з наступних підстав. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] повинна контролювати правильність виставлення оцінок. Відомості з оцінками успішності учнів кожен із завідуючих відділеннями повинен подати в навчальну частину. Дані відомості нормативними актами не передбачено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працював на посаді директора Сокальської дитячої школи мистецтв. [PERSON] призначено за його поданням. Оцінки успішності в свідоцтва випускників виставляються наступним чином: директор школи збирає екзаменаційні листи, оскільки є головою випускної екзаменаційної комісії; керівник творчого колективу додає виписку з книги обліку успішності. Надалі секретар з цих двох джерел друкує оцінки в додаток до свідоцтва. Бланки відомостей не передбачені і він їх не практикував. Свідок [PERSON] суду показала, що в її обовязки входить ведення всієї навчальної документації. Так, 21.05.2015р. вона заповнила свідоцтва і додатки та передала їх директору. В одному з додатків була відсутня оцінка за участь в художньому колективі та директор з цього приводу запропонувала дати їй пояснення. Вона зазначила, що їй були подані не всі оцінки. Під час розмови директора із заступником. Директор сама склала акти про неетичну поведінку та з приводу виставлення оцінок, а вона та [PERSON] лише їх підписали. Правильність оцінок завжди контролював директор. Чи попередній заступник директора контролювала виставлення оцінок їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що до серпня 2014 року вона працювала на посаді заступника директора (зауча) Сокальської ДШМ. Відомість була введена директором та нею. Вона звіряла правильність оцінок у відомості з оцінками в журналі. Відповідальність за оцінки несла до моменту передачі відомості секретарю. Свідок [PERSON] показала, що директор [PERSON] запропонувала їй та [PERSON] бути свідками складання нею акта з приводу того, що [PERSON] обізвала її поганим словом. Однак, чи дійсно [PERSON] обзивала директора їй невідомо. Надалі був складений акт і вони втрьох його підписали. Другий акт стосувався оцінок успішності, який був складений одразу після попереднього. Чи [PERSON] відмовилася від підпису в акті їй невідомо. Посадовою інструкцією заступника директора Сокальської ДШМ ім.В.Матюка передбачено контроль за веденням журналів успішності та відвідування занять. З доповідної від 27.05.2015р. вбачається, що виконуючи обовязки директора Сокальської дитячої школи мистецтв [PERSON] довела до відома виконуючого обовязки начальника відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій [PERSON], що [PERSON] не проконтролювала вчасності виставлення оцінок успішності учням та не подала відомостей про успішність. З акта від 27.05.2015р. вбачається, що відмовилася від дачі пояснень з приводу вищевказаного. З наказу в.о. начальника [PERSON] з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської РДА [PERSON] №22/02-03 від 21.08.2015р. вбачається, що заступнику директора Сокальської ДШМ ім.В.Матюка [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання нею посадових обовязків, а саме, пункту 3.2 посадової інструкції в частині контролю за правильністю виставлення викладачами оцінок успішності учнів, що виразилося у відсутності таких оцінок станом на 21.05.2015р. в свідоцтвах про позашкільну освіту випускників. Статтею 147 КЗпП України передбачено можливість застосування до працівника дисциплінарного стягнення. Згідно ст.252 КЗпП України, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами, виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Зазначене передбачено також ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». З протоколу №1 від 20.01.2008р. вбачається, що [PERSON] обрано до складу профспілкового комітету трудового колективу Сокальської ДШМ ім.В.Матюка. Судом встановлено, що накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] з профспілковим органом, членом якого вона є, не погоджено. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню. Також, суд погоджується, з позивачкою, що їй завдана моральна шкода, яка виявилася в погіршенні стану здоровя, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що стверджується листками непрацездатності. Враховуючи, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати [PERSON] джерелом для збагачення, суд приходить до висновку, що на відшкодування моральної шкоди на користь позивачки слід стягнути 1000грн.

Outcome: partial