Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивачзвернувсь до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати обтяження, реєстраційний номер 3005758, зареєстроване 23.06.2006 року, а саме заборону на нерухоме майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 20 грудня 1972 року, нотаріусом Коростенської державної нотаріальної контори, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Даний договір було зареєстровано в Житомирському міжміському бюро технічної інвентаризації 03 січня 1973 року. З 29 березня 1974 року позивач зареєстрований та проживає в даному будинку. З метою реєстрації права власності у відповідності до вимог чинного законодавства, у лютому 2019 року позивач звернувся до державного реєстратора, а саме до Управління соціально-економічного розвитку Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області та дізнався, що на житловий будинок за вищевказаною адресою накладено заборону. Підставою виникнення обтяження було повідомлення Вол-Волинського райпобуткомбінату. Особою, майно якої обтяжується зазначено [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явивсь, надавши суду телефонограму, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власнии розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі статті 391 ЦК України власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157400782 від 25.02.2019 року, власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вказано [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.сп.24). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради №2449-1 від 02.10.2018 року, [PERSON] , дійсно проживає в [ADDRESS] (а.сп.14). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №157400933 від 25.02.2019 року, 23.03.2006 за №3005758 Володарсько-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, номер: б/н, Володарсько-Волинського райпобуткомбінату, зареєстровано заборону на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок; загальною площею (кв.м.) 94,9, житлова площа (кв.м.) 54; адреса: [ADDRESS] ; особа майно, якої обтяжується: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна (а.сп.7). Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб`єктів. Державний реєстратор у відповідності до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно з довідкою архівної установи Хорошівської селищної ради №485 від 26.11.2019 року, в архівному фонді Володарсько-Волинського побутового комбінату дані щодо заборгованості розстрочки по [PERSON] відсутні (а.сп.15). Крім того, згідно дослідженого Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №157400933 від 25.02.2019, особою, майно якої обтяжується в реєстрі зазначено [PERSON] , тобто особу, яка не є власником нерухомого майна щодо якого зареєстровано обтяження. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що продовження дії обтяження на нерухоме майно без наявності для того законних підстав порушує право позивача на власність, що виражається у вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи що, згідно з довідкою архівної установи Хорошівської селищної ради, в архівному фонді Володарсько-Волинського побутового комбінату відсутні дані щодо заборгованості розстрочки по [PERSON] , особою, майно якої обтяжується в реєстрі зазначено особу, яка не є власником нерухомого майна щодо якого зареєстровано обтяження, що порушує права позивача, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, відповідач не надає жодних доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та припинити обтяження зареєстроване 23.06.2006 за №3005758 щодо вказаного вище нерухомого майна.

Outcome: approved