Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивував тим, що 05.10.2015 року внаслідок ДТП його автомобіль [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 22.10.2015 винним у ДТП визнано [PERSON], який пі час ДТП керував належним йому автомобілем [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у НАСК «Оранта» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 05.10.2015 на виконання вимог ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він повідомив про страховий випадок аварійного комісара Волинського ЦКП СК «Оранта» [PERSON] Автомобіль був оглянутий і сфотографований відповідальною особою СК «Оранта». Позивачем було передано представнику СК рахунок-фактуру, в якій було зазначено, що вартість відновлювальних робіт складає 92\~688 грн. 24.11.2015 до СК було подано заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи. 23.02.2016 СК «Оранта» повідомило позивача, що 28.01.2016 на його рахунок в АППБ «Аваль» було проведено страхове відшкодування у розмірі 9\~295,43 грн. Вважає таку суму страхового відшкодування заниженою, оскільки ним було вкладено значно більші кошти в ремонт автомобіля. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням 70% зносу автомобіля становить 44\~671,50 грн. Отже розмір недоплаченого страхового відшкодування, що належить до виплати з врахуванням виплаченої суми становить 35\~376,07 грн. [PERSON] того, вважає, що в звязку з порушенням строків виплати страхового відшкодування в повному обсязі відповідач повинен виплатити йому пеню, інфляційні та три відсотки річних за всі прострочення виплати. А тому, з урахуванням результатів судової експертизи та уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача в його користь 22\~948,01 грн. страхового відшкодування, 6\~515,98 грн. пені, 2\~378,77 грн. інфляційних втрат, 568,06 грн. 3% річних та сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Не заперечував, що стягнення страхового відшкодування в заявленому розмірі. Разом з тим, заперечував стягнення пені, інфляційних та 3% річних оскільки судова експертиза була проведена пізніше, а тому вважає, що прострочення виплати не залежало від відповідача. Належним чином повідомлений судом третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.10.2015 о 10:10 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Луцьку по вул. Глушець, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 22.10.2015 [PERSON] Луцьким міськрайонним судом було визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в НАСК «Оранта» відповідно до Полісу №АЕ/3528620 від 06.07.2015 (а.с.8). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів і відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була І заподіяна у результаті дорожньо-транспортиої пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону установлено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст.35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 05.10.2015 було проведено огляд пошкодженого автомобіля [NUMBER] в присутності аварійного комісара Волинського ЦКП та складено Протокол (Акт) огляду транспортного засобу (а.с.72). 24.11.2015 страховій компанії було подано заяву про страхове відшкодування в користь потерпілої особи власника автомобіля [NUMBER] [PERSON] (а.с.9). 30.11.2015 НАСК «Оранта» було затверджено розрахунок страхового відшкодування (а.с.53), а 02.12.2015 Страховий акт № ОЦВ-15-6750/1 (а.с.52). Суму страхового відшкодування було визначено в розмірі 9\~295,43 грн., в тому числі і на підставі Дослідження №АС2424АК-22.10/5, яке було проведене 22.10.2015 ТОВ «Гарант-Асістанс» на підставі агентської угоди з НАСК «Оранта» (а.с.66-68). 28.01.2016 на рахунок [PERSON] в АППБ «Аваль» страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9\~295,43 грн., про що повідомлено позивача у відповідь на його звернення (а.с.15). Факт виплати йому страхового відшкодування в розмірі 9\~295,43 грн. не заперечується позивачем. Разом з тим, проведеною у справі судовою автотоварознавчою експертизою (Висновок експерта № 185 від 22.11.2016) встановлено, що збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством порядку, станом на 05.10.2015 складає 32\~243,44 грн. (а.с.96-106). Тобто, страховиком було виплачено страхове відшкодування у розмірі меншому від встановленого експертизою. Різниця недоплаченого страхового відшкодування становить (32\~243,44-9\~295,43) 22\~948,01 грн. Сума недоплаченого страхового відшкодування не заперечується стороною відповідача, а тому підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору, Цивільного кодексу та інших актів законодавства України. Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. У звязку із тим, що страхове відшкодування було проведено страховиком 28.01.2016 не в повному обсязі, фактично відповідач допустив прострочення зобовязання на суму різниці страхового відшкодування, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення. Заяву про страхове відшкодування було подано 24.11.2015, кінцевий строк виплати страхового відшкодування (90 днів) закінчився 23.02.2016 року. Розмір пені за період з 24.02.2016 року по день проведення стороною позивача розрахунку 21.12.2016 (а.с.116 зворот), відповідно до подвійної облікової ставки НБУ, становить 6\~515,98 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач НАСК «Оранта» взятий на себе обовязок щодо своєчасної виплати страхового відшкодування у встановлений договором строк не виконав, тому з відповідача в користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних. Відповідно до встановлених обставин справи та виходячи з розміру невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 22\~948,01 грн. та періоду прострочення з за період з 24.02.2016 року по день проведення стороною позивача розрахунку 21.12.2016 сума інфляційних втрат становить 2\~378,77 грн., а 3% річних становить 568,06 грн. (а.с.116 зворот). Проаналізувавши досліджені у справі докази суд приходить до висновку, що з відповідача НАСК «Оранта» в користь позивача слід стягнути 22\~948,01 грн. Страхового відшкодування, а за прострочення виконання зобовязання: 6\~515,98 грн. пені, 2\~378,77 грн. інфляційних втрат, 568,06 грн. 3% річних. [PERSON] того, згідно положень ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачів підлягають понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved