Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Мотивував свої вимоги тим, що 20 липня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ними було зареєстровано шлюб, про що 20 числа липня місяця 2011 року складено відповідний запис № 1658 (а.с. 5). Сімейні стосунки у шлюбу не склались. З квітня 2014 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. [INFO] від шлюбу народилася дочка - [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 6). [INFO] від шлюбу народилася дочка - [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 7). Відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дітей, має мінливий і нерегулярний дохід, а тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в примусовому порядку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому зазначила, що просить стягувати аліменти не з дня подачі позову, а з 01 листопада 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки про виклик у суд за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї між сторонами було зареєстровано шлюб, про що 20 числа липня місяця 2011 року складено відповідний запис № 1658. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з квітня 2014 року, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на неможливість збереження сім'ї, а тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити. [INFO] від шлюбу народилася дочка - [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 6). [INFO] від шлюбу народилася дочка - [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі не цікавиться проблемами виховання та утримання дитини, не бере участі у такому утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню у розмірі пред'явленому до стягнення, що буде відповідати інтересам малолітніх та не суперечити принципу розумності і справедливості в частині обґрунтування такого розміру аліментів. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved