Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.05.2016 року відповідач отримала кредит у розмірі 5594,90 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач обов'язку по поверненню кредиту не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.08.2018 року заборгованість за кредитом становить 13262,49 грн., в тому числі: 5354,36 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2123,51 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4925,91 грн - заборгованість за пенею та комісією, 858,71 грн - штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди). Просив позов задовольнити та стягнути зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1762 грн. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явися, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки у розписці, яка є у матеріалах справи, в суд не з'явилася, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.05.2016 року відповідач станом на 04.05.2016 за кредитним договором від 21.10.2012 відповідач мала заборгованість перед позивачем у розмірі 5594,91 грн., яку реструктуризовано на строк 36 місяців з 04.05.2016 року по 31.09.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язаний погашати заборгованість з 1 по 25 число кожного місяця шляхом сплати грошових коштів банку у сумі 202,98 грн., яка включає заборгованість по кредиту, відсотків та інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2019 року (п.2.1 Генеральної угоди). Пунктом 2.2 Генеральної угоди визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цією угодою, Умовами та правилами, більше ніж на 31 день, за зобов'язанням, строк яких настав (сторони погодилися, що строк повернення кредиту рахується на 32 день з моменту виникнення заборгованості по кредиту) клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 858,85 грн. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди у разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначається за формулою пеня1 + пеня 2, де пеня1 - базова процентна ставка по договору/30, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту, пеня2 - 50 грн. нараховується одноразово. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.08.2018 року заборгованість за кредитом становить 13262,49 грн., в тому числі: 5354,36 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2123,51 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4925,91 грн - заборгованість за пенею та комісією, 858,71 грн - штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди). Оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання грошового зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв'язку з наведеним суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, визначених Генеральною угодою, стягненню з [PERSON] підлягає штраф, передбачений п. 2.2 Генеральної угоди. Передбачена в подальшому п. 2.8 Генеральної угоди пеня за прострочення зобов'язань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8336,58 грн. заборгованості за кредитним договором (5354,36 грн - заборгованість по тілу кредиту + 2123,51 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом + 858,71 грн штраф) На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 62,85 % позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 1107,41 грн (1762 х 62,85%). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial