Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 20\~619,15 грн. як суму страхового відшкодування в порядку регресу, а також 2270,00 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що 26.02.2018 року на вул.Володимира Винниченка, 20 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення автомобіля «Mersedes»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого були пошкоджені вказані транспортні засоби. Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 27.03.2018 року була встановлена винність відповідача [PERSON] у зазначеному ДТП. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 106 від 17.04.2018р., складеного судовим експертом Галамаєм Я.І., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] , становить 19\~887,15 грн. За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено експерту кошти в розмірі 732,00 грн. У зв`язку\~з відсутністю\~у відповідача\~на момент\~настання ДТП\~чинного договору\~страхування цивільно-правової\~відповідальності, відповідачем МТСБУ було сплачено на\~користь потерпілої\~особи -\~страхове відшкодування\~в сумі 19\~887,15 грн. Зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Так як відповідач в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, то позивач в порядку вимог п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частини 1 статті 1191 ЦК України звернувся до суду з даним позовом, який просить задоволити. Позовна заява надійшла до Личаківського районного суду м. Львова 24.05.2021 року. Ухвалою судді від 09.08.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про наявність поданого Моторним (транспортним) страховим бюро України позову та будучи обізнаним із суттю пред`явлених до нього позовних вимог, відзиву на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи заяви про визнання позову на адресу суду не скерував. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.02.2018 року на вул. Володимира Винниченка, 20 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення автомобіля «Mersedes»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого були пошкоджені вказані транспортні засоби. Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 27.03.2018 року [PERSON] було визнано винним у спричиненні 26.02.2018 року на вул.Володимира Винниченка, 20 у м. Львові дорожньо-транспортної пригоди (ст.124 КУпАП) . Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до\~п. 4 постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з відсутністю у відповідача [PERSON] на момент\~настання ДТП\~чинного договору\~страхування цивільно-правової\~відповідальності, відповідачем МТСБУ було сплачено на користь потерпілої особи власника автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] страхове відшкодування\~в сумі 19\~887,15 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 10.09.2018 року та Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 106 від 17.04.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 498199 від 21.01.2019 року. Крім того, за проведення експертного дослідження позивачем МТСБУ було сплачено експерту кошти в розмірі 732,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 904939 від 16.05.2018 року. Таким чином, загальна сума здійсненої позивачем виплати становить 20\~619,15 грн., з яких 19\~887,15 грн. розмір страхового відшкодування, та 732,00 грн. витрати на проведення експертизи. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13,1 статті 13 цього Закону. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на те, що на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). У зв`язку з чим суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2 270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved