Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач зазначає на те, що вона є рідною бабою [PERSON], у якої [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до листа департаменту охорони здоров'я Житомирської облдержадміністрації в обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської області з 22 квітня 2015 року по даний період тимчасово, по заяві матері на повному державному забезпеченні перебуває малолітній [PERSON] Відповідач своїх батьківських обов'язків не виконує, не турбуєтся життям та здоров'ям дитини, не здійснює будь-яких дій для виховання сина. З огляду на вище викладене позивач просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], та призначити її опікуном. 12 серпня 2016 року позивачка надала суду письмові доповнення до позовної заяви та додатково просить стягувати аліменти з [PERSON], на її користь на утримання [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісяця до досягнення онуком [PERSON] повноліття. Накласти заборону на відчудження житла в якому прописаний [PERSON], [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні доповнені позовні вимоги підтримала в повному об'ємі та просила суд їх задовольнити. [PERSON], у судовому засіданні доповнені позовні вимоги визнала повністю та просила їх задовольнити. Представник органу опіки і піклування Любарської РДА позов підтримала та пояснила, що орган опіки і піклування згідно наданого висновку, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та призначення позивача його опікуном. Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо доцільності задоволення заявлених доповнених позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 13 листопада 1972 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народилась [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. ЇЇ батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу № 00016749929, 24 липня 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народилась [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. ЇЇ батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Його батьками записані - [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із листа № 430 обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради від 03 листопада 2015 року, у закладі з 22 квітня 2015 року по даний період тимчасово по заяві матері на повному державному забезпеченні перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON], [INFO] останній раз відвідувала сина 28 серпня 2015 року (термін дії заяви закінчився в жовтні 2015 року). Своїм висновком № 848/14 від 07 липня 2016 року орган опіки та піклування Любарської районної Державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO]. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області згідно наданого висновку від 16 червня 2016 року вважає, що [PERSON] може здійснювати опіку над малолітнім [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком винятків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], будучи матір'ю [PERSON], повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надаючи, зокрема, ніякої допомоги, не турбуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається його вихованням, тому суд вважає, що позов про позбавлення її батьківських прав підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки судом встановлено, що [PERSON], на даний час перебуває на державному забезпеченні в обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської облдержадміністрації, а його баба [PERSON], бажає стати його опікуном, створила для цього усі необхідні умови, та те, що орган місцевого самоврядування рекомендує на призначенні її опікуном над малолітнім онуком, то суд вважає, що позов у цій частині також підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, що відповідачка відповідно до законодавства зобов'язана утримувати свою дитину та у зв'язку з тим, що на даний час вона офіційно не працевлаштована, то з неї підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій формі. У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України із відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в тій частині в якій від сплати якої звільнена позивачка.

Outcome: approved