Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що 21.12.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 31.12.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 17343 (сімнадцять тисяч триста сорок три) гривні 00 коп. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17343 (сімнадцять тисяч триста сорок три) гривні 00 коп. та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, однак в позовній заяві просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, виходячи з норми частини 1 статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.12.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За змістом ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а порушення зобовязання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому сторони, згідно ст.ст.6, 627 ЦК України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 31.12.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 17343 (сімнадцять тисяч триста сорок три) гривні 00 коп., яка складається з 3698 грн. 10 коп. - заборгованості за кредитом, 9857 грн. 57 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2485 грн. 28 коп. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 802 грн.05 коп. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 627, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved