Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок порушення прав споживача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він придбав два квитки на концерт гурту Aerosmith на загальну суму 1 580,00 грн. Зазначений концерт організовано Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» (код ЄДРПОУ 38745669, місцезнаходження: м. Київ, вул. Горького, буд. №7-В). Даний захід мав відбутися 21 травня 2014 року, але в подальшому був перенесений на 02 липня 2014 р. 16.06.2014 року було опубліковано оголошення про відміну концерту та повернення коштів за квитки до 13 липня 2014 року. Однак на момент звернення з даним позовом грошові кошти за квитки повернуті не були. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» на свою користь 1 580 грн. вартості квитків. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутності, також, згідно з текстом заяви позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач придбав квитки на концерт гурту Aerosmith на загальну суму 1 580,00 грн. Даний захід мав відбутися 21 травня 2014 року, але в подальшому за інформацією розповсюджувача квитків Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТЕР.УА», розміщеної на веб-сайті останнього, зазначений концерт був перенесений на 02 липня 2014 р. 16.06.2014 року було опубліковано оголошення про відміну концерту у зв'язку з проведенням військових дій в Україні, та повернення коштів за квитки до 13 липня 2014 року. Разом з тим, станом на час розгляду справи гроші за квитки відповідач позивачу не повернув. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» підтвердженням вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому та друга сторона не може запропонувати свої умови договору є договором приєднання. Виходячи з наведеного у даному випадку підтвердженням укладання договору між позивачем та відповідачем є квитки. До цього часу відповідачем його зобов'язання, які виникли з договору приєднання та підтверджується квитками, не виконано, сплачені кошти, у зв'язку з невиконанням зобов'язання, не повернуто. 21.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою щодо повернення коштів за квитки, проте вказана вимога залишилася без задоволення. На підставі абз. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням наведеного, а також, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено той факт, що відповідачем не виконано зобов'язань, які виникли з договору приєднання та підтверджуються квитками, що дає право позивачу вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» повернення вартості квитків у сумі 1 580,00 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» на користь [PERSON] вартості квитків у сумі 1 580,00 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 243,60 грн., у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1, ст. 4, ст. 10, ст. 634 ЦК України та

Outcome: approved