Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування своїх вимог вказує, що [PERSON] 10.11.2015 року, близько 20:50 год., керуючи транспортним засобом марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] по пр. Соборності в м. Луцьку, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER], чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власнику автомобіля марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] заподіяно майнову шкоду. Постановою Луцького міськрайонного суду від 29.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO26135 від 15.12.2015 року та умов договору страхування № 3777а5б від 19.08.2015 року, розмір страхового відшкодування склав 78001,62 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Провідна» (поліс № АЕ/4750749). 07.04.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. № СУ/16419/3. На виконання вимог договору страхування 18.05.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» було сплачено на користь позивача 50000,00 грн. - ліміт страхового відшкодування. У зв'язку з чим, відповідач зобов'язаний сплатити в користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача 28001,62 грн. страхового відшкодування та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 10.11.2015 року, близько 20:50 год., керуючи транспортним засобом марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] по пр. Соборності в м. Луцьку, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER], чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власнику автомобіля марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] заподіяно майнову шкоду. Постановою Луцького міськрайонного суду від 29.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 3). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № VESKO26135 від 15.12.2015 року та умов договору страхування № 3777а5б від 19.08.2015 року, розмір страхового відшкодування складає 78001,62 грн. (а.с. 10-33) ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено власнику автомобіля марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу суму в розмірі 78001,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 212973 від 16.12.2015 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до ПрАТ «СК «АХА Страхування» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Рено» д.н.з. [NUMBER]. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом № АЕ/4750749 (а.с. 42). 07.04.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. № СУ/16419/3 (а.с. 43). За наслідками розгляду даної претензії, 18.05.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 50000,00 грн. - ліміт страхового відшкодування. Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити в користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 28001,62 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 1600,00 грн. понесених витрат пов'язаних зі сплатою судового. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187,1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved