Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування збитку в порядку зворотної вимоги (регресу). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.03.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Вусо» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5116695-02-00-00 (далі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . 16.07.2018 р. о 18 год. 45 хв. по вул. Каштанова, 1/9 у м. Києві, сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Джілі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] - відповідача, та автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 19.07.2018 р. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2018 р. по справі № 754/10202/18, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, чим остання скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно Рахунку-фактури № 1800009821 від 01.08.2018 р. та рахунку-фактури від 31.07.2018 р., загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , склала - 148 877,16 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 07869-02 від 20.08.2018 р. ПрАТ «СК «Вусо» виплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 148 877,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18650 від 20.08.2018 р., № 18649 від 20.08.2018 р. та довідки - підтвердження, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «Вусо» склав - 148 877,16 грн. 15.07.2020р. між ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5116695-02-00-00 від 30.03.2018р. Оскільки пошкодження автомобіля було заподіяно з вини [PERSON] , то у відповідності до ст.ст. 514, 1191 ЦК України він має відшкодувати виплачену суму, а також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 8 500 грн. та судового збору в розмірі 1 488,77 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 28.12.2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не прибув, в той же час подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з`явився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав: Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.0102018р. по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП, визнано винною у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, обставина наявності вини відповідача у заподіянні матеріальних збитків власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до вимог ч. 6 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. 30.03.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Вусо» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5116695-02-00-00 (далі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . Згідно Рахунку-фактури № 1800009821 від 01.08.2018 р. та рахунку-фактури від 31.07.2018 р., загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , склала - 148 877,16 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 07869-02 від 20.08.2018 р. ПрАТ «СК «Вусо» виплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 148 877,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18650 від 20.08.2018 р., № 18649 від 20.08.2018 р. та довідки - підтвердження, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «Вусо» склав - 148 877,16 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регресної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Тому відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «Вусо» що відшкодував страхові виплати за завдану ним матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , яка відповідно до вищенаведеного становить 148 877,16 грн. та право на яку у ПрАТ «СК «Вусо» виникло з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 20 серпня 2020 р. 15.07.2020р. між ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5116695-02-00-00 від 30.03.2018р. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищезазначеної суми боргу. Оскільки пошкодження автомобіля було заподіяно з вини [PERSON] то у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1191 ЦК України вона має відшкодувати виплачену суму, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що під час розгляду справи за даним позовом позивач уклав з адвокатом Самойленко П.М. договір про надання правової допомоги відповідно до умов якого адвокатське об`єднання приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та вести від його імені справи в судах усіх інстанцій. Представником позивача адвокатом Самойленко П.М. до суду подано докази щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 8 300,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8 300,00 грн. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 488,77 грн., тому суд задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 488,77 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 8 300,00 грн., що підтверджені документально.

Outcome: approved