Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 14 вересня 2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції, актовий запис № 743. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 жовтня 2012 року належить земельна ділянка розміром 0,1134 га розташована в Якимівському районі смт. Кирилівка, вул. Лазурна, 18 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010826400273. Також позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 лютого 2015 року серія САМ №110552 зареєстрований реєстраційною службою Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, належить житловий будинок № 18 по вулиці Лазурній в смт. Кирилівка Якимівського району. Все своє майно позивач придбав на свої особисті зароблені кошти, відповідачка, ніякої участі в придбані майна не приймала, фінансової допомоги не надавала, крім того позивачем особисто в 2013 році були запозичені кошти для будівництва вказаного об'єкту нерухомості у батьків. В звязку з викладеним, просить суд визнати за ним право особистої власності на житловий будинок № 18 розташований по вулиці Лазурній в смт. Кирилівка Якимівського району. В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є її заява, щодо визнання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до вимог ст.\~12\~ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14 вересня 2002 року позивач уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції, актовий запис № 743. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 жовтня 2012 року належить земельна ділянка розміром 0,1134 га розташована в Якимівському районі смт. Кирилівка, вул. Лазурна, 18 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 лютого 2015 року серія САМ №110552, зареєстрований реєстраційною службою Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, позивачу належить на праві власності житловий будинок № 18 по вулиці Лазурній в смт. Кирилівка Якимівського району. Позивач зазначив, що вказане майно придбав на свої особисті зароблені кошти, відповідачка, ніякої участі в придбані майна не приймала, фінансової допомоги не надавала, крім того позивачем особисто в 2013 році були запозичені кошти для будівництва вказаного об'єкту нерухомості у батьків. Відповідно до письмової заяви відповідачки [PERSON], остання вказані обставини визнала та вони відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Так, відповідно до ч 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Згідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Частиною 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За таких обставин заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved