Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 29 грудня 2008 року надав відповідачу у позику 82 000 грн зі строком повернення до 29.12.2011 року. В цей же день відповідач повернув йому 2000 грн, а решту суму боргу відповідач не повернув. Згідно п.6 договору позики, якщо відповідач своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 2% пені від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання. За таких обставин, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 80000 грн боргу, 10640 грн суму інфляції. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності позивача. відповідач позов не визнав та пояснив, що 29.12.2008 року він купив у позивача у розстрочку автомобіль VOLKSWAGEN JETTA 1987 року випуску. Так як нотаріус повідомила, що договір купівлі-продажу з умовою розрахунку у розстрочку укладений бути не може, то позивач виписав на його ім'я довіреність на право керування автомобілем, і вони уклали договір позики, крім того, на виконання умов договору позики він написав власноруч розписку, в якій зазначив, що позичив у [PERSON] 82000грн, а 2000 грн він віддав [PERSON] зразу ж в рахунок оплати автомобіля. Оскільки автомобіль виявився з дефектами, то він його повернув позивачу, так як позивач пообіцяв розірвати договір позики, то він йому повірив і жодних документів не взяв. Оскільки в дійсності він грошей не позичав, просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що вважає позовні вимоги безпідставними, так як договір позики, яким позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, був укладений сторонами для приховання іншого договору, який вони уклали, а саме договору купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1987 року випуску з розстрочкою оплати його вартості. Зазначені обставини підтверджуються довіреністю від 29.12.2008 року на право керування автомобілем та Тимчасовим реєстраційним талоном на автомобіль, виданим 03.01.2009 року, в якому в графі «власник» зазначений [PERSON] Вислухавши пояснення відповідача та його представника, свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в грудні 2008 року вона разом із своїм чоловіком [PERSON] поїхали в смт Ярмолинці , щоб купити у [PERSON] автомобіль. Так як повної суми вартості автомобіля у них не було, чоловік за порадою нотаріуса уклав договір позики, насправді ж жодних грошей вони не позичали, навпаки віддали позивачу в рахунок оплати автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1987 року випуску 2000 грн, так як кожний місяць повинні були платити по 3000 грн. Приїхавши додому, вони виявили, що автомобіль не заводиться, його потрібно було весь час пхати, тому в січні 2009 року вони поїхали до [PERSON] та повернули йому автомобіль, однак жодної розписки про це не взяли, так як повірили йому на слово. Відповідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ст.ст.536, 1048 ЦК України передбачене право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір позики - це один з видів зобов'язань, спрямованих на передачу майна. Враховуючи, що договір - це взаємна угода сторін, тому в ньому містяться окремі положення, умови, визначаються права та обов'язки сторін. Сукупність вищезгаданих, погоджених сторонами умов і становить зміст договору. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики від 29.12.2008 року [PERSON] позичив у [PERSON] 82000 грн. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Зазначену суму грошей Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві готівкою в строк до 29.12.2011 року, після повернення позики в повній сумі Позикодавець повинен повернути Позичальнику розписку, наявність розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно розписки від 29.12.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 82000 грн, які зобов'язується повернути до 29.12.2011 року. Згідно п.6 договору позики, якщо відповідач своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 2% пені від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання. Твердження відповідача та його представника про те, що договір позики є удаваним з метою прихованні договору купівлі - продажу автомобіля суд оцінює критично з таких підстав: Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з'ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме. Відповідно до ст 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму. ст 317 ЦК України встановлює, що змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Посилання відповідача на те, що про факт отримання у власність майна, а саме автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1987 року випуску свідчить довіреність та Тимчасовий реєстраційний талон спростовується тим, що відповідно до ч.3 ст 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми особами. Згідно довіреності від 29.12.2008 року [PERSON], який діє від імені [PERSON], уповноважив [PERSON] бути представником з питань експлуатації автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1987 року випуску реєстраційний знак [NUMBER]. Відповідно до п.16 Постанови КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, підрозділ Державтоінспекції видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. На підставі зазначеної норми [PERSON] отримав 03.01.2009 року тимчасовий реєстраційний талон, який дійсний до 29.12.2011 року, тобто на час дії довіреності. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не надав суду доказів того, що договір позики від 29.12.2008 року є удаваним правочином, укладеним для того, щоб приховати договір купівлі-продажу автомобіля. Покази свідка [PERSON] суд вважає неналежним доказом, оскільки відповідно од ч.2 ст 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання по договору позики від 29.12.2008 року, тому станом на 15.09.2014 року (дата звернення позивача до суду) сума боргу становить 90640 грн : 80000 грн сума основного боргу, 10640 грн сума інфляції, яка розраховується за формулою сума боргу х процент інфляції - сума боргу, а саме: Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період: Індекс інфляції складав: 2012 2013 2014 Січень 100.2 Січень 100.2 Січень 100.2 Лютий 100.2 Лютий 99.9 Лютий 100.6 Березень 100.3 Березень 100.0 Березень 102.2 Квітень 100.0 Квітень 100.0 Квітень 103.3 Травень 99.7 Травень 100.1 Травень 103.8 Червень 99.7 Червень 100.0 Червень 101.0 Липень 99.8 Липень 99.9 Липень 100.4 Серпень 99.7 Серпень 99.3 Серпень 100,8 Вересень 100.1 Вересень 100.0 Жовтень 100.0 Жовтень 100.4 Листопад 99.9 Листопад 100.2 Грудень 100.2 Грудень100.5 100.2%х100.2%х100.3%х100.0%х99.75х99.7%х99.8%х99.7%х100.1%х100.0%х99.9%х100.2%х100,2%х99.9%х100.0%х100.0%х100.1%х100.0%х99.9%х99.3%х100.0%х100.4%х100.2%х100.5%х100.2%х100.6%х102.2%х103.3%х103.8%х101.0%х100.4%х100,8%=113,3 (80000 х 113,3%)-80000=10640 Виходячи з наведеного,

Outcome: approved