Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 та договору дарування від 12.12.1996 належить 35/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Окрім нього за даною адресою зареєстровані відповідачі, які там з 2003 року без поважних причин не проживають та не беруть участі в утриманні квартири. \~ \~ \~ \~Вказує, що реєстрація місця проживання відповідачів у вказаному будинку обмежує його права як власника, оскільки він змушений сплачувати за них комунальні платежі. З врахуванням\~наведеного,\~просить суд,\~визнати [PERSON] \~та [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~в будинку\~ [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на сайті судової влади, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів по наявним матеріалах справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та надані позивачем докази на підтвердження обгрунтованості заявлених вимог, установив таке. Суд встановив, що позивач [PERSON] є власником 35/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 та копією договору дарування від 12.12.1996. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Луцького ВП ГУНП у Волинській області №28235/58/04-20 від 03 серпня 2020 року за наслідками проведеної перевірки шляхом опитування сусідів підтвердився той факт, що [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2003 року. В судовому засіданні оглянута спадкова справа № 247/03 заведена після смерті [PERSON] , 14.04.2003 Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області з якої вбачається, що відповідач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] в частці, що належала його синові тобто батькові відповідача [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] Відповідач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] . За змістом\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Частиною першою\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із частиною третьою\~статті 319 Цивільного кодексу України\~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273\~цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем. Спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Якщо\~спадщину прийняло\~кілька спадкоємців,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~кожному з\~них із\~визначенням імені\~та часток\~у спадщині\~інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Отже, як слідує із змісту ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Сам по собі факт не проживання спадкоємця [PERSON] у спірному будинковолодіння не є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Крім того, як слідує зі змісту ст. 383 ЦК України власник житлового приміщення вправі вселити і членів своєї сім`ї. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю співвласника спірного житлового приміщення. Як пояснив у судовому засіданні позивач [PERSON] , він не був і не є членом сім`ї відповідачів. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] хоч і не отримав свідоцтво про право власності на спадщину, але прийняв її фактично став співвласником будинковолодіння за адресою [ADDRESS] та вправі вселити у це житло членів своєї сім`ї. З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed