Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 16.09.2011 року сталася ДТП за участю транспортного засобу під керування [PERSON]. В результаті вказаного ДТП було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб, який належить ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Вартість матеріального збитку нанесеного належному ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» автомобілю становить 4 079 грн. 05 коп. Позивач виплатив страхувальнику 4 407 грн. 80 коп. страхового відшкодування. Постановою Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2011 року відповідача було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судові засідання представник позивача не з’являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду надіслав телеграму, в якій просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судові засідання не з’являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 16.09.2011 року о 12 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Мельника, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Опель Аскона» не вибрав безпечного інтервалу та допустив наїзд на припарковані автомобілі марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] та «Шкода», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Встановлено також, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 16.09.2011 року (а.с. 21). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «Шкода», д.н.з. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС номер 751443, належить на праві власності ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (а.с. 30) та застраховано у позивача згідно з умовами Полісу добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250518900.10 від 15.12.2010 року (а.с. а.с. 13-14). Згідно звіту № 186 про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку нанесеного власнику «Шкода», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ становить 4 079 грн. 05 коп. (а.с. а.с. 23-26). На відшкодування матеріального збитку позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 407 грн. 80 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 10122 від 08.11.2011 року. (а.с. 30). Отже, позивач виконав свої зобов’язання перед страхувальником. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, таке ж право визначено положеннями чинного законодавства окремо для страхових компаній (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов’язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ч.1, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ч. 1 та 4, 61 ч.3, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved