Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду у сумі 6 448,22 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.04.2017 року на перехресті вул. Ільїнській та вул. Волоській в м. Києві, автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, в результаті якої застрахований в АК «СК «ІНГО» автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] отримав механічні пошкодження. Позивач зазначає, що згідно довідки НПУ та постанови Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . Відповідно до звіту № 0133 від 05.05.2017 року, матеріальна шкода завдана власнику автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] складає 134 428,11 грн. На підставі рахунку № Я000000484 від 11.07.2017 року, рахунку № 993 від 28.04.2017 року, відповідно до страхового акту № 1513338 від 24.07.2017 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 106 448,22 грн. Позивач вказує, що автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2623108, відповідно до умов якого ліміт страхової відповідальності становить 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. Зазначає, що оскільки розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АК/2623108, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою яку має відшкодувати відповідач становить 6 448,22 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.04.2017 року о 08 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві на перехресті вул. Ільїнської та вул. Волоської, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року у справі № 758/5711/17. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «Перша лізингова компанія» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , був застрахований у ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на підставі генерального договору страхування № 47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків. Вказане також підтверджується Бордеро № 97_16 до Генерального договору страхування № 47-07 від 07.06.2007 року. Автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений страховим полісом серії АК № 002623108 виданим АТ «СК «АХА Страхування» з лімітом страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 100 000 грн. 18 квітня 2017 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулося до ПрАТ «СК «ІНГО» з повідомленням про автоаварію та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 0133 від 05.05.2017 року складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді становить 134 428,11 грн. Згідно страхового акту № 1513338 від 24.07.2017 року складеного ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА», розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] становить 106 448,22 грн. 04 серпня 2017 року ПрАТ «АСК «ІНГО УКРАЇНА» на рахунок ТОВ «Перша лізингова компанія» сплачено страхове відшкодування у розмірі 106 448,22 грн. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції, висловленої Судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії АК № 002623108 , що діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди та яким було забезпечено автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, страховий ліміт за завдану майнову шкоду становив 100 000, 00 грн. (розмір франшизи 0 грн), а відтак вказаний ліміт менший ніж розмір спричиненої шкоди, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди та страховою сумою, що становить 6 448,22 грн. (106 448,22 грн. - 100 000,00 грн). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved