Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на гаражв якому посилається на те, що йому було виділено земельну ділянку під будівництво гаража у гаражному кооперативі [ADDRESS]. Зазначає, що своїми коштами побудував гараж, є членом гаражного кооперативу, сплачує членські внески та оформив право власності на земельну ділянку, на якій побудований зазначений гараж. Однак не оформив право власності на цей гараж, тому у досудовому порядку було відмовлено у визнанні за ним права власності на нього. З огляду на наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. До цього ж, у заяві зазначив, що підтримує висновок міжвідомчої комісії по плануванню і забудові населених пунктів від 17.06.2015 року, а також зазначив, що при вирішенні даного питання покладається на думку суду. Представник третьої особи реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, продав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На підставі витягу з рішення Червоноградської міської ради Львівської області від 25.12.2014 року № 724 «Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) судом встановлено, що позивачу було надано дозвіл на виготовлення такої документації для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів на земельній ділянці за адресою: гараж [ADDRESS]. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.2015 серія [NUMBER], за позивачем зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] за адресою: гаражний кооператив [ADDRESS] з цільовим призначенням «для колективного гаражного будівництва, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража». Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2015 року серія ЕЕТ 445116, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування гаража за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, як вбачається із технічного висновку за результатами обстеження гаража [ADDRESS] ФОП [PERSON], зазначений гараж відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість подальшої його експлуатації. Із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта, встановлено, що на даній земельній ділянці, яка використана позивачем за цільовим призначенням, було здійснене будівництво гаража загальною площею 23,5 м.кв. Згідно витягу з протоколу № 5 засідання міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 17.06.2015 року, дана комісія не має застережень щодо визнання права власності на самочинно збудований гараж [ADDRESS]. Згідно ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що гараж побудований позивачем на своїй земельній ділянці призначеній саме для цього, не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved