overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення. На підставу своїх вимог спирається на те, що [PERSON], та [PERSON], є батьками позивача. В 1998 році батьки придбали житловий будинок по [ADDRESS]. В даному будинку вони всі сім'єю постійно проживали та вели спільне господарство. В червні 2006 року позивач захворів, з 01.12.2009 року по 06.03.2011 року мати доглядала позивача, як інваліда дитинства. З 01.04.2012 року довічно позивачу встановлено 3 групу інвалідності. 10 лютого 2010 року при отриманні позивачем паспорта його за згодою батьків зареєстровано у [ADDRESS] як члена сім'ї. У кінці жовтня 2011 року батько змінив замки у будинку та заборонив позивачу із матір'ю проживати у ньому. В даному будинку залишились деякі речі позивача, позивач не має змоги безперешкодного доступу до будинку та господарських будівель, власного житла немає, але немає можливості користуватись даною садибою, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач та його представник в судовому засіданні зазначили, що позивачу ніхто не чинить перешкод у його проживанні та перебуванні в даному будинку, а тому відсутній предмет спору і на підставі цього заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: що [PERSON], та [PERSON], є батьками позивача. В червні 2006 року позивач захворів, з 01.12.2009 року по 06.03.2011 року мати доглядала позивача, як інваліда дитинства. З 01.04.2012 року довічно позивачу встановлено 3 групу інвалідності. 10 лютого 2010 року при отриманні позивачем паспорта його за згодою батьків зареєстровано у [ADDRESS] як члена сім'ї. В даному будинку залишились речі позивача. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею)для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряжатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. З наведених правових норм вбачається беззаперечне право позивача на користування спірною житловою площею однак, в матеріалах справи та в судовому засіданні позивачем не доведено факту вчинення перешкод в користуванні спірним житлом з боку відповідача та не надано доказів того, що його було виселено з будинку та що відповідач чинить перешкоди у користуванні житлом, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення [PERSON] з кімнати [ADDRESS] . Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача- Публічного акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш» за участю третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові про відшкодування шкоди за попередній період 3 роки, суму 81954 грн. та сплатою в подальшому щомісячні платежі в розмірі 2867,5 грн. і стягнення заподіяної моральної шкоди в розмірі 15000 грн. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………........................................……………………………………………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача стягнення невиплаченої заробітної плати. Покликається на те, що з 01.12.2010 року по 17.10.2012 року працював у відповідача охоронником. Заробітна плата згідно штатного розкладу становила 1147 грн. на день звільнення йому було нараховано заробітну плату, яка по даний час залишається невиплаченою в розмірі 7 505,42 грн. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість по зарплаті. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №60 не забезпечив явку свого представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у відсутності представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01.12.2010 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу в ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №60 охоронником, 19.10.2012 року звільнений з роботи за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4). Станом на день розгляду справи судом у ПАТ «Мостобуд» Мостозагін №60 перед [PERSON] існує заборгованість в розмірі 7 505,42 грн., що підтверджується довідкою відповідача №16 від 12.02.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проаналізуваши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що не проведенням розрахунку в день звільнення відповідачем порушено права позивача, а тому, вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до задоволення. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 та ч.3 ст.81 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] [INFO] зареєстрований 25 вересня 2009 р. у відділі РАЦС Монастирищенського РУЮ Черкаської області Актовий запис №87, та просить після розірвання шлюбу змінити йому прізвище «Щербачук» на до шлюбне «Обміняний». Позивач посилається на те, що він з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 вересня 2009р у відділі РАЦС Монастирищенського РУЮ Черкаської області актовий запис №87. Подальше спільне проживання неможливе, примирення між ними виключається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явилась, проте на адресу суду надійшла заява в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала та не проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 25.09.2009 року в Відділі реєстрації РАЦС Монастирищенського РУЮ Черкаської області , актовий запис № 87. - подальше спільне проживання позивача з відповідачем неможливе. - примирення між сторонами виключається. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між сторонами який був зареєстрований 26.05.2008 року у Свитазівській сільській раді Сокальського району. Від даного шлюбу спільних дітей немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що тривалий час вони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. В судове засідання позивач не прибув, однак його представник - адвокат Жидачівська Т.М. надала суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала суду заяву у якій просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги визнає повністю, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] встановлено, що 26.05.2008 року у Свитазівській сільській раді Сокальського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №04. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги то у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 06.11.1999 року у Жвирківській сільській раді Сокальського району, про що зроблено актовий запис №25. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. Сторони проживають разом, однак не підтримують шлюбних відносин, спільного побуту не ведуть. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, за таких обставин не бажає зберігати шлюб, оскільки такий носить формальний характер. В судове засідання позивач не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула та не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про місце та час судового розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду. За таких обставин, та зі згоди позивача, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 06.11.1999 року в Жвирківській селищній раді Сокальського району Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №25. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третіх осіб про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 19.09.2018 року (реєстровий номер 5061) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки № 0600/00061455 від 02.08.2011 року у розмірі 69382,07 гривень та 1000,0 гривень за вчинення цього виконавчого напису. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третьої особи про припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в сумі 500,00 грн. щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), які стягуються за рішенням суду від 26.06.2014р. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, та просять його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні подав заперечення проти позову, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позов є надуманим, та таким, який не ґрунтується на вимогах закону. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 188 Сімейного Кодексу України Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини перевищує дохід коленого з них. Відповідно до ст. 192 СК України, припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК України). В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 листопада 2013р. було задоволено позов [PERSON] в інтересах повнолітнього [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання, що підтверджується матеріалами справи, та поясненнями сторін. Також, рішенням апеляційного суду від 26.06.2014р. встановлено, що відповідач погодився, на те, що син потребує коштів на навчання. Крім того, даним рішенням встановлено, що [PERSON] є працездатним, працює неофіційно по найму, сталого щомісячного доходу не отримує, має на утриманні малолітню дочку, на яку сплачує аліменти в розмірі 470 грн. щомісячно, що підтверджується матеріалами справи, та поясненнями сторін. Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки посилання позивача в позовній заяві на ті обставини, що він є непрацездатним, і він не отримує дохід, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третя особа визнання права власності на спадкове майно при відсутності правовстановлюючих документів. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка була власником будинковолодіння [ADDRESS] Остання заповіту не залишила та він є єдиним спадкоємцем за законом. На дані земельні ділянки йому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року. Проте, нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на будинковолодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідвчв а судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача, приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Наталія Михайлівна, в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати безз участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] року (а.с.5). Остання заповіту не залишила, а тому спадкування відбувається по закону. Згідно копії довідки Тисменицької міської ради від 14.03.2018 року № 494 позивач постійно проживав з покійною та є її спадкоємцем (а.с.7). Спадкове майно складається з будинковолодіння [ADDRESS] На дані земельні ділянки позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року. Проте, нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спірне будинковолодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.14). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача усунення перешкод у користуванні власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги і суду показав, що він на підставі договору дарування від 17.08.2006 року є власником будинку 21 по вул.Бородіно в м.Краматорську. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON], якого він зареєстрував у будинку за проханням свого знайомого. Однак, з моменту реєстрації, відповідач в будинку не мешкає, його речей у будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 21 по вул.Бородіно в м.Краматорську Донецької області. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок № 21 по вул.Бородіно в м.Краматорську Донецької області. а.с.9,10. В будинку значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з жовтня 2013 року відповідач в будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. а.с.4,8,11-13. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 21 по вул.Бородіно в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved