Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який 24 листопада 2007 року зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №4399. Від шлюбу спільних дітей не має, однак, зі сторонами проживає неповнолітня дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Протягом тривалого часу сторони жили на дві адреси: то позивачка їздила у Францію, то відповідач приїжджав до Львова. Останнє місце проживання була квартира [ADDRESS]. На протязі останніх 5-6 років сімейне життя погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Як позивач так і відповідач мають протилежні точки зору на сімейне життя.На даний час у подружжя відсутні порозуміння. В стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що сім'я фактично розпалась. Позивач та відповідач не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини. Окрім цього, позивач та відповідач втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними не можливе. Просить позов задоволити. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який 24 листопада 2007 року зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №4399, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має, натомість у позивачки є донька від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст.51Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст.110Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст.112Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який 24 листопада 2007 року зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №4399. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved