Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок неправомірних дій. Позов мотивовано тим, що в серпні 2013 року позивач уклав усний договір з приватним підприємцем [PERSON], згідно якого останній зобовязався виконати роботи з фарбування належного позивачу автомобіля Пежо-807, н.з. 7В498-50, а позивач сплатити йому за роботу 4000 грн. 3 серпня 2013 року позивач передав автомобіль у справному стані [PERSON] за місцем здійснення ним підприємницької діяльності за адресою м. Хуст, вул. Пачовського, № 13. Позивач одразу сплатив відповідачу 800 грн. як аванс за роботу. Решту суми 3200 грн. два тижні по тому на прохання відповідача позивач передав йому у вигляді запасних частин. Тобто позивач повністю оплатив замовлену роботу передплатою. Забрати автомобіль позивач мав 23.08.2013 року, однак в цей день не зміг цього зробити, оскільки не заводився двигун автомобіля. Позивач відмовився забирати технічно несправний автомобіль, тоді відповідач запропонував знайти спеціаліста з електричного обладнання автомобіля, оскільки на його думку проблема полягала у несправності сигналізації. 26.09.2013 року позивач забрав автомобіль та відбуксирував його до станції техобслуговування в м. Хуст, по вул. Львівській для встановлення причин несправності двигуна. Після того як позивач помив автомобіль він побачив, що його неякісно пофарбовано, а саме: фарба нанесена на поверхні нерівномірно, наявні водні пузирі та інші недоліки. Після чого позивач звернувся до [PERSON] з вимогою усунути недоліки його роботи та полагодити двигун, але останній відмовився. 10.10.2013 року позивач звернувся із заявою до Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області з метою вжиття заходів реагування на протиправні дії відповідача, однак йому було відмовлено через відсутність в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення та запропоновано звернутися до суду, оскільки між ними мають місце цивільно-правові відносини. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією вирішити конфлікт у позасудовому порядку, однак останній відмовився. 06.05.2014 року позивач звернувся до Пежо Центру Ужгород для проведення тестування та ремонту двигуна автомобіля. Автомобіль було діагностовано, виявлено та усунуто несправності. За ремонт двигуна автомобіля позивачем було сплачено 12803 грн., які позивач просить стягнути з відповідача як матеріальну шкоду а також 4000 грн. сплачену позивачем за роботу з фарбування автомобіля. Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в порушенні прав власника, позивач змушений був витрачати свій час на розвязання конфлікту, а також він змушений був докладати додаткових зусиль для зясування причин несправності двигуна, його ремонт, тривалий час він не міг користуватися автомобілем. Розмір моральної шкоди оцінює в 4000 грн. Просив також стягнути на його користь сплачений судовий збір. В попередніх судових засіданнях позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги позовної заяви з наведених в заяві підстав. Позивач ствердив, що відповідач неякісно виконав роботи по фарбуванню його автомобіля а також пошкодив двигун, відмовившись виправити дані недоліки. Неправомірними діями відповідач наніс йому матеріальну та моральну шкоду, а тому просив відновити його порушене право. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали. Відповідачем подавались до суду заперечення, в яких він вказує на безпідставність вимог позивача та стверджує, що він здійснював ремонтні роботи для позивача виключно лише по фарбуванню автомобіля та йому не зрозуміло з яких підстав позивач звинувачує його у несправності двигуна. Крім того автомобіль позивача вже був в несправному стані, ще до початку фарбувальних робіт. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що їм відомо про те, що відповідач здійснював фарбувальні роботи автомобіля позивача. Автомобіль був в робочому стані. Після того, як позивач забрав автомобіль двигун було пошкодженно, а сам автомобіль було неякісно пофарбовано. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що їм відомо про домовленість між [PERSON] та [PERSON] з приводу виконання ремонтних робіт з фарбування автомобіля. Дані роботи були виконані. Автомобіль позивача вже був у несправному стані, його заштовхували в гаражне приміщення оскільки двигун не працював. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. В судовому засіданні позивач навів суду докази понесеної ним матеріальної шкоди завданої в наслідок неякісного виконання фарбувальних робіт транспортного засобу, що підвереджується висновком експертизи лакофарбованих матеріалів і покрить №2666 від 11.01.2016 року проведеною Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 3200 грн. Таку суму суд визначив доведеною виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно усної домовленості між позивачем та відповідачем, [PERSON] за виконання робіт по фарбуванню транспортного засобу отримав розрахунок запасними частинами до автомобіля на суму 3200 грн. Дані обставини в ході розгляду справи визнавав сам відповідач та не заперечили його представники. Однак відповідач категорично заперечив отримання грошових коштів від [PERSON] як авансовий платіж за виконання робіт в розмірі 800 грн. Впродовж розгляду справи яких не будь доказів на підтвердження виплати саме такої суми позивачем відповідачу [PERSON] не встановлено. З врахуванням наведених обставин суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок неякісного виконання робіт по фарбуванню транспортного засобу. Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12308 грн. сплаченої за ремонт двигуна автомобіля Пежо-807, н.з. 7В498-50, суд вважає їх недоведеними та дає їм критичну оцінку, оскільки під час судового розгляду позивач та його представник не навели доказів про те, що саме відповідачем було вчинено дії в наслідок яких виникло пошкодження двигуна автомобіля позивача марки Пежо-807 н.з. 7В498-50, тому відповідно до норм ст.1166 ЦК України підстав для стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди завданої [PERSON] через пошкодження двигуна немає. На ці обставини суд посилається виходячи із розяснень, що містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» в яких зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, в судовому засіданні не доведено, що [PERSON] своїми неправомірними діями пошкодив двигун транспортного засобу позивача і ці неправомірні дії мають причинний зв'язок із завданою матеріальною шкодою. Суд також вважає не доведеною вимогу в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 4000 грн., оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Підставою для звернення з позовом до суду про стягнення моральної шкоди, позивач зазначив те, що неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в порушенні прав власника, позивач змушений був витрачати свій час на розвязання конфлікту, а також він змушений був докладати додаткових зусиль для зясування причин несправності двигуна, його ремонт, тривалий час він не міг користуватися автомобілем. В ході розгляду справи не встановлено вини відповідача у пошкодженні двигуна на автомобілі позивача. Крім того, позивачем та його представником в судовому засіданні не наведено доказів та обґрунтувань, з яких критеріїв оцінки вони виходили визначаючи розмір завданої моральної шкоди. Також відповідно до ст.ст.86, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 365 грн. сплаченого судового збору та 3072 грн. витрат на оплату за проведення експертизи. Таким чином, суд оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити частково, оскільки позовні вимоги обґрунтовані, в судовому засіданні доведені в обємі зазначеному в мотивувальній частині рішення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial