Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 1999 р. померла його баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 2,25 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту він є спадкоємцем даного майна. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через органи нотаріату. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 2,25 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] яка померла 26.01.1999 р. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №151069, актовий запис № 01, [PERSON] померла 29.01.1999 р. З дослідженого судом заповіту від 26.01.1999 року, посвідченого секретарем Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй майно своєму онукові [PERSON] Даний заповіт не скасовувався та не змінювався, тобто є чинний. Довідкою міськрайонного управління у Володимир-Волинському районі та м. Володимирі-Волинському Головного управління держгеокадастру у Волинській області від 27.12.2017 року та копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №111605 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,25 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Враховуючи те, що спадщина відкрилась 26.01.1999 р., оскільки саме в цей день померла [PERSON] та була прийнята позивачем до 01.01.2004 р., тому дані відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом УРСР 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. З дослідженої судом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2017 року встановлено, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 6 ЦК УРСР визначає визнання права. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом земельної ділянки площею 2,25 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, спадщину фактично прийняв, однак із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом\~ його визнання за ним. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved