Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання її втратившою право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він являється власником будинку № 20 по вул..Колгоспній в с. Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області. Будинок належить йому на підставі рішення виконкому Войнівської сільської ради від 31.10.2002 року № 109. В даному будинку зареєстрована і його колишня дружина, яка після розірвання шлюбу у 2009 році в будинку не проживає, змінивши місце проживання. Наявність факту реєстрації відповідача в будинку перешкоджає йому належним чином користуватись і розпоряджатись ним. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Підтвердив ту обставину, що будинок № 20 по вул..Колгоспній в с.Войнівка був побудований в період шлюбу з відповідачкою, але просив врахувати, що будинок будував він зі своїми батьками. Відповідач участі у цьому не приймала. Відповідач просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що за місцем реєстрації не проживала з поважних причин , оскільки з 2010 року по 2015 рік відбувала покарання в умовах ізоляції від суспільства, крім того будинок № 20 по вул. Колгоспній в с. Войнівка є їхньою із [PERSON] спільною сумісною власністю, оскільки був набутий відповідачем у приватну власність в період шлюбу. Пояснила, що будинок будувався спільними зусиллями як її особисто так і її батьками та відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та відповідача, суд вважає ,що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 319 ЦК України передбачено ,що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст..156 ЖК України члени сімї власника житлового будинку,які проживають разом з ним у будинк,що йому належить,користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку.Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (частини 1, 3, 7ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст.. 22 КпШС України, яка була чинною на час набуття позивачем права власності на будинок, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. В судовому засіданні встановлено, що з 27 серпня 1994 року по 25 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.31 зворотний бік). Рішенням виконавчого комітету Войнівської сілької ради Олександрійського району Кіровоградської області від 31 жовтня 2002 року № 109 було затверджено акт державної приймальної комісії на ведення в дію одноквартирного житлового будинку , господарських будівель в с.Войнівка по вул.. Колгоспній, 20 [PERSON] та запропоновано [PERSON] зареєструвати в бюро технічної інвентаризації житловий будинок та одержати необхідні право установчі документи (а.с.54). [PERSON] на підставі рішення виконкому Войнівської сільської ради від 31.10.2002 року № 109 набув право приватної власності на будинок № 20 по вул.Колгоспній в с.Войнівка про що отримав свідоцтво про право приватної власності (а.с.7) З 24 грудня 2002 року [PERSON] була зареєстрована в [INFO] (а.с.31 зворотний бік) З 20 грудня 1010 року по 30 липня 2015 року [PERSON] відбувала покарання в установах Державної пенітанціарної служби України та не проживала в [INFO] (а.с. 5,35) Враховуючи, що будинок № 20 по вул.Колгоспній в с.Войнівка [PERSON] набутий у приватну власність у період шлюбу з [PERSON], вона відповідно вимог ст.. 22 КпШС України являється співвласником будинку № 20 по вул.Колгоспній в с.Войнівка, тому законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком відсутні. Судові витрати, відповідно вимог ст.. 88 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: dismissed