Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2009 року він уклав договір позики з відповідачкою, на підтвердження якого [PERSON] було складено розписку, згідно з якою остання отримала кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів. Зазначає, що відповідачка зобов'язалася повернути кошти до 15 квітня 2010 року. Після чого вдруге він уклав з відповідачкою договір позики 16 жовтня 2009 року, що підтверджується розпискою в отриманні 1260 (одну тисячу двісті) доларів, які зобов»язалася повернути до 16 квітня 2010 року. Через певний період, позивачка знову позичила кошти в сумі 440 (чотириста сорок) доларів США, що підтверджується розпискою. Посилається на те, що зобов'язання по вказаних розписках повністю не виконано до цього часу. Вказує, що на неодноразові звернення до [PERSON] з проханням повернути борг вона не реагує та у добровільному порядку позику не повертає, тому просив позов задовольнити, стягнувши з відповідачки на його користь залишок боргу разом з відсотками за прострочення грошових зобов»язань у сумі 19455 гривень 90 копійок, а також 40 гривень за оплату видачі довідки банку та 800 гривень за надання юридичних послуг. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що більшу частину боргу вона повернула позивачу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачем було надано [PERSON] позику в розмірі 4260 доларів США, про що свідчать розписки надані відповідачкою, в тому що нею дійсно отримані вище вказані кошти та зобов'язалась їх повернути позивачу 15-16 квітня 2010 року. Так, з розписок про отримання коштів також вбачається, що [PERSON] повернула позивачу 28 000 гривень, що на момент повернення по курсу долара США за 100,00 = 8,11 грн., становить 3500 доларів США. Також встановлено, що відповідно до довідки НБУ курс долара станом на 12.08.2014 року становив 1282,5978 гривень за 100,00 доларів США, тобто на момент звернення з позовом до суду. Сума боргу [PERSON] становить 760,00 доларів США. Отже, загальна сума боргу [PERSON] становить 9743,20 гривень (760$ * 12,82 грн. = 9743,20 грн.). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що зазначено в ч.2 ст. 1047 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача являються не повністю обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 530, 533, 625, 1049, 1050, 1052 ЦК України,

Outcome: partial