Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р25.030.74386, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит на поточні потреби в сумі 50000 грн. зі сплатою 3% річних від залишкової суми кредиту. Договором передбачений обов'язок позичальниці повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості шляхом сплати кожного місяця внесків, розмір яких визначений у графіку щомісячних платежів. Відповідачка свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, останній платіж нею здійснено ще 01 вересня 2014 року. Станом на 20 січня 2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № Р25.030.74386 від 25 квітня 2014 року склала 63383 грн. 59 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідачка кредит, відсотки за користування ним та інші обов'язкові платежі, передбачені договором, не сплачує, банк просить ухвалити рішення про стягнення з неї зазначеної вище суми боргу та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилась. В позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за її відсутності від [PERSON] не надходило. За таких обставин ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Виходячи з вимог статей 526; 527; 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р25.030.74386. Згідно умов вищевказаного договору відповідачка отримала кредит на поточні потреби в сумі 50000 грн. строком на 60 місяців (до 25 квітня 2019 року) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3% річних від залишкової суми кредиту. [PERSON] зобов'язалась повернути кредит разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами договору. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору № Р25.030.74386 від 25 квітня 2014 року, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесків включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Пунктом 1.4. вищевказаного кредитного договору передбачено, що за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,4% від початкової суми кредиту. Згідно з п.3.3.1. кредитного договору № Р25.030.74386 від 25 квітня 2014 року, позичальник сплачує пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення з 61 дня та по день повного погашення боргу за договором (а.с.12-14). Як вбачається з представленої позивачем довідки-розрахунку, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.030.74386 від 25 квітня 2014 року станом на 20 січня 2016 року склала 63383 грн. 59 коп. Зокрема: основний борг - 34190 грн. 38 коп., прострочений борг - 13511 грн. 36 коп., прострочені проценти - 14407 грн. 56 коп., строкові проценти - 74 грн. 29 коп.; плата за обслуговування кредиту - 1200 грн. (а.с.5). Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, слід покласти на відповідачку. На підставі ст.ст. 526, 549, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved