Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок належав на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, а після смерті останнього, вказаний будинок в порядку ст. 1268 ЦК України, прийняв його син [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак за життя [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи оскільки вважав, що будинок належить його на законних підставах як спадкоємцю. Після смерті [PERSON] у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв позивач [PERSON] оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, у зв'язку з тим, що за час свого життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право власності в установленому законом порядку, на теперішній час позивач не має можливості отримати у державного нотаріуса свідоцтво про право власності за законом та змушений звернутися до суду для захисту свого порушеного права. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача надав до канцелярії суду заяву у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, поклавшись на розсуд суду при її вирішенні. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно вивчивши докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 27.01.1914р. та технічного паспорту право власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.06.2015р. [PERSON], помер [INFO] Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], вбачається, що [PERSON] є його батьком. Так, свідоцтвом про на ім'я [PERSON] підтверджується, що батьком останнього є [PERSON]. 19 жовтня 2016 року Позивач звернувся до державного нотаріуса у Другу Харківську держнотконтору м. Харків, вул. Озерянська, 6 Ленінського району з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, але державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва мотивуючи це тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності, а також з приводу неможливості встановити коло спадкоємців оскільки відсутня будинкова книга та роз'яснив, що за захистом своїх прав та законних інтересів він має право звернутися до суду. У зв'язку з тим, що за час свого життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував право власності в установленому законом порядку, а також з приводу неможливості встановити коло спадкоємців оскільки відсутня будинкова книга, на теперішній час Позивач не має можливості отримати у державного нотаріуса свідоцтво про право власності за законом. Так, у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за час життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved