Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідачки з зазначеними позовними вимогами, в позовній заяві вказав, що в 2012 році він познайомився з відповідачкою і між ними склалися дружні стосунки, на її прохання він неодноразово позичав їй грошові кошти, які вона використовувала для власних потреб, ці кошти він перераховував з власного карткового рахунку на її картковий рахунок в ПАТ КБ « Приватбанк» і за період з жовтня по грудень 2012 року перерахував таким чином 6349 гривень. В свою чергу відповідачка [PERSON] зобов'язувалася повернути йому позичені гроші протягом дво-трьох місяців після настання нового 2013 року, але своєї обіцянки не виконала, в зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь 6349 гривень в порядку відшкодування боргу, 5000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій позов з підстав, викладених ним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити позивачу в позові за безпідставністю, оскільки грошові кошти позивач надавав їй не в борг а добровільно, в зв'язку з їх близькими стосунками і ці кошти вона витрачала частково для поїздок до нього в м. Полтаву та на спільні потреби з позивачем, а коли вона в подальшому відмовилася з ним зустрічатися, то він почав вимагати повернути перераховані ним на її картковий рахунок кошти і лише тоді вона зрозуміла, що він таким чином надавав їй грошові кошти щоб потім вимагати їх повернення. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], в травні 2012 року дав оголошення в газету « Сім'я» про знайомство з дівчиною для створення сімї і на початку вересня 2012 року до нього, по оголошенню, зателефонувала невідома дівчина, яка представилася [PERSON] з Шишацького району Полтавської області, після цього вони почали спілкуватися спочатку по телефону, а потім декілька разів зустрічалися в м. Полтаві та в смт. Шишаки. Як пояснив у судовому засіданні позивач [PERSON] відповідачка [PERSON], зловживаючи його довірою, під різними приводами, пов'язаними з тяжкими сімейними обставинами та обіцяючи в майбутньому створити з ним сім'ю, примушувала його перераховувати на її банківську картку ПАТ КБ « Приват-банк» грошові кошти, які він перераховував з своєї банківської картки на протязі з 12 жовтня 2012 року по 11 грудня 2012 року, перерахувавши загалом 6349 гривень, ці кошти він перераховував з почуття жалю до відповідачки, але коли дізнався про шахрайство з її боку, то просив повернути ці кошти і відповідачка обіцяла це зробити під час телефонних розмов та при особистій зустрічі, але потім відмовилася це зробити, тому він вимушений був звернутися з зазначеним позовом до суду. З приводу шахрайських дій відповідачки він також звертався в правоохоронні органи, але кримінальне провадження відносно неї було закрите і він з цим погодився. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо про деякі обставини спілкування позивача з відповідачкою, в тому числі про надання коштів позивачем відповідачці, але на яких умовах надавалися ці кошти, їй не відомо. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позичкодавець) передає у власність іншій стороні ( позичкодавцю) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або речей. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Виходячи з вищевказаних вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені належними доказами факти надання відповідачці в позику перерахованих ним на її банківську картку грошових коштів, сам факт перерахування вказаних грошових коштів, на думку суду, не може розцінюватися як зобов'язання відповідачки за договором позики, а тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення в повному обсязі заявлених ним вимог.

Outcome: dismissed