Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач зазначає, що 07 вересня 2017 року до кредитної спілки «ІСТОК» звернувся [PERSON] , із заявою про вступ до кредитної спілки. На підставі поданої ним заяви було прийнято рішення про прийняття його до спілки. Того ж дня, 07.09.2017 року, [PERSON] , сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. 29 травня 2018 року між сторонами було укладено договір про споживчий кредит ДКЖ № 1057, на суму 17000 грн., строком на 12 календарних місяці, до 29 травня 2019 року. Умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредиту в розмірі 0,001 % річних та щоденну плату в розмірі 24,68 грн. Позивач належним чином виконав умови договору перед відповідачем надавши йому кредитні кошти в розмірі та на умовах передбачених договором. 29 травня 2018 року між кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] , з метою забезпечення виконання [PERSON] , умов кредитного договору було укладено договір поруки № ДКЖ-1057 ДП1. В порушення умов кредитного договору [PERSON] , своєчасно не повернув надані йому кредитні кошти. Саме тому, позивач просить суд стягнути із Відповідачів на його користь в солідарному порядку заборгованість за договором про споживчий кредит від 29.05.2018 року в розмірі 27229,28 грн., та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій розяснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу суду відповідач [PERSON] , отримав 20 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101329391. Ухвалу суду відповідач [PERSON] , отримав 26 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101329405. Однак, у судове засідання, призначене на 12 листопада 2019 року відповідачі не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки. У зв`язку з першою неявкою відповідачів, судове засідання було відкладено на 12 грудня 2019 року до 11 години 30 хвилин. Повідомлення про виклик до суду відповідач [PERSON] , отримав 18 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101347780. Повідомлення про виклик до суду відповідач [PERSON] , отримав 15 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1310101347764. Однак, у судове засідання, призначене на 12 грудня 2019 року відповідачі не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України,\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на 12 грудня 2019 року відзив на позов від відповідачів до Любарського районного суду Житомирської області не надійшов. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судове засідання на розгляд справи представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.\~ Не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Відповідачі у судове засідання на розгляд справи не з`явились та не повідомили про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по сутіприходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 29 травня 2018 року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № ДКЖ-1057.\~Згідно умов\~Розділу 1\~Договору,\~сума кредиту\~становить 17000\~грн.,\~строк дії\~кредиту до\~29\~травня 2019\~року,\~але не\~може бути\~менше,\~ніж строк\~повного виконання\~сторонами своїх\~зобов`язань,\~відповідно до\~Розділу 3\~Договору,\~плата за\~надання кредиту\~становить 24,68\~грн.,\~щоденно,\~згідно розділу\~3\~Договору,\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~0,001\~%\~річних (а. с. 14-15). 25\~березня 2019\~року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору про споживчий кредит № ДКЖ-1057 від 29.05.2018 року. Відповідно до умов додаткової угоди сторони погодились п. 2.5 договору викласти в редакції: плата за надання кредиту становить 98,74 грн., щоденно (а.с. 17). Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29 травня 2018 року (а.с. 28). Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, а тому у нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 27229,28 грн., (а. с. 36). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитним договором, оскільки останній не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів на умовах та у строки визначені договором. Відтак, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення із [PERSON] , заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення із [PERSON] , заборгованості за договором про споживчий кредит укладеного між [PERSON] , та позивачем у зв`язку з укладеним договором поруки, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. До позовної заяви додано договір поруки № ДКЖ-959 ДП1 від 25 жовтня 2017 року, який укладено між Кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] . Згідно умов договору, сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит № ДКЖ-959 від 25 жовтня 2017 року згідно якого позивальником є [PERSON] (а.с. 29). Тобто, позивачем надано договір поруки від 25 жовтня 2017 року, № ДКЖ-959 ДП1 згідно якого [PERSON] , взяв на себе зобов`язання зобов`язання перед кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит № ДКЖ-959 від 25 жовтня 2017 року згідно якого позивальником є [PERSON] . В свою чергу, позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2018 року № ДКЖ-1057, укладеного між Кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] . Договору поруки, укладеного між Кредитною спілкою «ІСТОК» та [PERSON] , з метою забезпечення виконання [PERSON] , умов договору про споживчий кредит від 29 травня 2018 року № ДКЖ-1057 позивачем не надано суду. Відтак, позивачем не додано доказів того, що [PERSON] , взяв на себе зобов`язання перед позивачем, щодо виконанням [PERSON] , умов договору про споживчий кредит від 29 травня 2018 року № ДКЖ-1057. А тому суд вважає, що в частині позовних вимог, про стягнення із [PERSON] , заборгованості за договором про споживчий кредит від 29 травня 2018 року № ДКЖ-1057 слід відмовити. Отже позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача [PERSON] , у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати у зв`язку з сплатою судового збору.

Outcome: partial