Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач в серпні 2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь 7171.00 грн. як оплату додаткових витрат на її навчання, мотивуючи це тим, що її мама [PERSON] внесла плату за 2015 2016 навчальний рік в зазначеній сумі, також вимагає стягнення аліментів на її користь, на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року, з дня подачі заяви до суду, до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає хоч і має таку можливість, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність (а.с. 21). Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що у 2015-2016 роках надавав позивачу матеріальну допомогу шляхом регулярного пересилання грошових коштів через термінал та з картки на картку. Позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача, на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року, з дня подачі заяви до суду, до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2017 року. В частині стягнення з нього на користь позивача 7171.00 грн. на оплату додаткових витрат на її навчання не визнав. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 199 СК України визначає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку та син, а саме до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В суді було встановлено, що відповідач має дитину, дочку [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження I-ОЛ № 060742 видане 23 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Олександрівського районного управління юстиції (а.с. 6). Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Київського механіко-технологічного коледжу» № 333 від 24.06.2016 року [PERSON] , [INFO], з 01.вересня 2015 року навчається у вказаному закладі на денній формі навчання, дата закінчення навчання в коледжі 30 червня 2017 року (а.с. 8). Згідно довідки про доходи виданої [PERSON] 22.08.2016 року № 39 загальна сума доходу за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року становить 14217,65 грн. (а.с.25). Суд приймаючи рішення по справі про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, виходить з того, що дійсно дочка позивача продовжує навчання, після досягнення нею повноліття, в учбовому закладі за контрактом, відповідач не заперечує щодо цього, оскільки працює і має можливість сплачувати аліменти, а тому позовна вимога базується на вимогах закону і підлягає задоволенню. Позивач крім того ставить вимогу про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а саме 1771.00 грн. одноразово, оскільки таку суму сплатила за навчання її мати за 2015-2016 навчальний рік (а.с. 9-13). Статтею 185 СК України дійсно передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, а саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не булу подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд вважає, що навчання повнолітньої дитини не є особливою обставиною, згідно якої з відповідача необхідно стягнути додаткові витрати на навчання дитини, оскільки статтею199 СК України визначено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а тому в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а саме 1771.00 грн. одноразово необхідно відмовити. Судовий збір необхідно стягнути увідповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial