Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача про стягнення суми залишку боргу, з врахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних за несвоєчасне повернення боргу та відсотків за користування грошовими коштами на загальну суму 18029,25 грн. та судовий збір. Посилається на те, що 29.05.2014 року з відповідачем було укладено договір позики у формі письмової розписки, відповідно до якої відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 26100,00 грн., строком до 05.06.2014 року. Станом на 28.01.2015 р. відповідачем сплачено частину позики у розмірі 11000,00 грн. Прострочення відповідача зі сплати боргу становить 15100,00 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На лист позивача від 28.01.2015 р. про сплату наявного боргу відповідач не відреагував. Згідно інформації управління статистики у Хустському районі ДСС України від 27.01.2015 р. №12-25/12 індекс інфляції в період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. становив 11,4 %, що відповідно до суми залишку боргу становить 1721, 40 грн.(11,4%*15100,00 грн.). Три проценти річних за період з 01.07.2014 р. по 31.01.2015 р. становлять 264,10 грн. (15100,00 грн.*3% річних*0,583 року). Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до постанови Національного банку України від 15.07.2014 р. №417 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 17.07.2014 р. розмір облікової ставки встановлено на рівні 12,5 % річних. Отже, сума нарахованих відсотків за користування грошовими коштами за період з 17.07.2014 р. по 16.01.2015 р. складає 943,75 грн. (15100,00 грн.*12,5%*0,5 року). Отже, станом на 01.02.2015 р. відповідач боргує позивачу суму коштів у розмірі 18029,25 грн., з яких 15100,00 грн. сума залишку боргу згідно розписки, 1721,40 грн. як розмір встановленого індексу інфляції, 264,10 грн. як 3% річних та 943,75 грн. як відсотки за користування грошовими коштами. В судовому засіданні представник позивача згідно довіреності [PERSON] позов підтримав повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно розписки від 29 травня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 26100 (двадцять шість тисяч сто тисяч) гривень, строком до 05.06.2014 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] свої зобов'язання згідно розписки від 29.05.2014 р. виконав, відповідач умови договору виконав частково, сплативши борг у розмірі 11000,00 грн. Сума залишку боргу становить 15100,00 грн. Згідно проведеного розрахунку сума згідно встановленого індексу інфляції в період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. становить 1721,40 грн. (11,4%*15100,00 грн.); три проценти річних від простроченої суми становлять 264,10 грн. (15100,00 грн.*3% річних*0,0583 року); проценти за користування грошовими коштами за період з 17.07.2014 р. по 16.01.2015 р. складають 943,75 грн. (15100,00 грн.*12,5 %*0,5 року). Отже, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно розписки від 29.05.2014 року становить в загальному 18029,25 гривень. Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення залишку боргу за розпискою від 29.05.2014 року з врахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми та процентів за користування грошовими коштами є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved