Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір № 24-15 к/З, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1400,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1918% на день, з кінцевим терміном повернення до 18.05.2016 року. Кредитна спілка свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 12.01.2016 року складає 2910,23 грн., з яких: 1049,50 грн. заборгованість по тілу кредиту, 539,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1321,26 грн., - пеня. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачем перед кредитною спілкою не погашається, остання змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в позовні заяві та просив суд позов задовольнити, а також не заперечив, щодо розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.05.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір № 24-15 к/З, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1400,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1918% на день, з кінцевим терміном повернення до 18.05.2016 року (а.с. 5-6). Кредитна спілка свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 12.01.2016 року складає 2910,23 грн., з яких: 1049,50 грн. заборгованість по тілу кредиту, 539,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1321,26 грн., - пеня. (а.с. 9-10). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Позивачем надсилалась вимога, повідомлення відповідачу [PERSON] щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона залишена ним без задоволення та реагування (а.с.11-12). Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 2910,23 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved