Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме рішенням Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1109/3178 «Про передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS]» передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для цілей та за адресою вказаною рішенні. На виконання цього рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку кадастровим № [NUMBER], який зареєстровано ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) - відповідача № 1 06.05.2010 р. за № 04-7-02508. За словами позивача, оспорюване рішення Київської міської ради земельну ділянку у [ADDRESS] надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд. Як вказує позивач, земельна ділянка була відчужена 23.05.2012 р. за договором купівлі-продажу між [PERSON] - відповідачем № 2 та [PERSON] - відповідачем № 3 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Нумеріцькою С.П. за № 904. Тому просять суд визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1109/3178, визнати недійсним виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 06.05.2010 р. ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) за № 04-7-02508, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 23.05.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом КМНО Нумеріцькою С.П. за № 904, відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради земельної ділянки 0,10 га у [ADDRESS] кадастровий № [NUMBER]. Представник позивача - прокуратури м. Києва в суді позов підтримала в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача - Київської міської ради позов підтримав даний позов у повному об'ємі та вказав, що своєю бездіяльністю відповідачка заподіяла шкоду на вказану суму. Представник відповідача № 2 у судове засідання так і не з'явився. Представник відповідача № 3 - [PERSON] у судовому засіданні підтримала подані заперечення проти позову а також клопотання щодо застосування строку позовної давності щодо позову. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у містах - не більше 0,10 гектара. У відповідності до ч. 1 ст. 122 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Як з'ясовано судом, рішенням Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1109/3178 «Про передачу гр. [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS]» передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для цілей та за адресою вказаною рішенні. На виконання цього рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку кадастровим № [NUMBER], який зареєстровано ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) - відповідача № 1 06.05.2010 р. за № 04-7-02508. Як з'ясував суд, 23.05.2012 р. за договором купівлі-продажу між [PERSON] - відповідачем № 2 та [PERSON] - відповідачем № 3 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Нумеріцькою С.П. за № 904. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому судом встановлено, що оскаржуване рішення винесено у грудні 2009 р., а позивач - заст. прокурора Оболонського району м. Києва звернувся до суду у жовтні 2014 р., тобто сплив строку позовної давності по даній цивільній справі є очевидним. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. У відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, суд, дослідивши обставини та докази надані позивачем на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, із врахуванням всіх обставин на які посилалася представник позивача у судовому засіданні, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності. Ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову заступника прокурора м. Києва повинно бути відмовлено у зв'язку зі плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача № 3 [PERSON] - [PERSON], а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

Outcome: dismissed