Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу, що є підставою зняття з реєстрації відповідача з вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 лютого 2019 року є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі, крім позивача, зареєстрований також відповідач, який є колишнім чоловіком позивача та шлюб з яким було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року. Вказує, що квартира була придбана у шлюбі 11 червня 2019 року та шлюбним договором було врегульоване питання щодо власника спірної квартири, у зв`язку з чим відповідачем було визнано квартиру особистою приватною власністю позивача. Відповідач з жовтня 2019 року не мешкає в квартирі [ADDRESS] , його особисті речі в квартирі відсутні. За весь час не проживання відповідача, позивач сплачує нараховані і на нього комунальні послуги та квартплату, відповідач протягом всього часу ніякої участі в оплаті квартплати та комунальних послуг не приймає. Крім того, відповідач є боржником перед різноманітними фінансовими установами, які надають кредитні кошти громадянам, позивачу телефонують з кредитних установ та надходять на телефон повідомлення щодо існуючої заборгованості відповідача. Будучи зареєстрованим у квартирі, відповідач створює перешкоди позивачу, як власнику. Підсумовує, що відповідач не є членом сім`ї позивача, втратив право користування квартирою та існують всі підстави для скасування реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4, 42-43). Сторони з 10 липня 2010 року перебували у шлюбі та який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року, що набрало законної сили 31 жовтня 2019 року, розірвано (а.с.5). Відповідно до пункту 6 Шлюбного договору від 11 червня 2019 року, сторони домовилися, що квартира [ADDRESS] , яка придбана та право власності на яку зареєстроване на ім`я [PERSON] , є її особистою приватною власністю (а.с.6-7). \~ \~ \~ \~Також в судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач, відповідач та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,40). \~ \~ \~ \~Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 липня 2020 року встановлено, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації з жовтня 2019 року, його особисті речі у квартирі відсутні (а.с.9). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Частиною 3 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є головою ОСББ «Каверіна-1» та приблизно на початку весни 2019 року до неї прийшли сторони, як нові власники квартири за адресою: [ADDRESS] , та в подальшому прописалися в ній разом зі своєю донькою. Потім через деякий час позивач кудись зникла та на її запитання відповідач повідомив їй, що остання поїхала на заробітки. Коли в вересні 2019 року позивач повернулася до квартири, то відповідача там вже не було, а також не було його речей, була знята сантехніка, двері, був відсутній телевізор та комп`ютер. З жовтня 2019 року відповідач повністю перестав з`являтися у квартирі, речей його там не має, будь-яких перешкод там проживати йому не чинили та зараз там проживає лише позивач з дитиною. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні, повідомив, що він є батьком позивача та знає, що відповідач заселився в спірну квартиру на початку весни 2019 року. Також свідок повідомив, що у відповідача була ігрова залежність, позивачу та її родичам приходили смс-повідомлення від банків щодо його заборгованості. Потім влітку 2019 року відповідач приїхав до квартири, де вони жили з донькою, відчинив її своїми ключами та забрав звідти свої речі, 2 міжкімнатних дверей та побутову техніку і перестав будь з ким спілкуватися. Наприкінці літа чи на початку осені 2019 року відповідач остаточно пішов з квартири, речей його там не має і по цей час, будь-які перешкоди проживати в квартирі йому не чинили. \~ \~ \~ \~Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робив і ніхто не перешкоджав його проживанню або вселенню до неї, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн (а.с.13).

Outcome: approved