Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач зазначає на те, що 27 листопада 2014 року між нею та відповідачем по справі було розірвано шлюб. Від шлюбу вона виховує трьох синів та малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. 11 листопада 2016 року вона зареєструала шлюб із [PERSON] Відповідач своїх батьківських обов'язків не виконує, не турбуєтся життям та здоров'ям дитини, не здійснює будь-яких дій для виховання доньки. З огляду на вище викладене позивач просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньки [PERSON], судові витрати покласти на позивача. Позивач у судове засідання на розгляд справи не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з будь-яким рішенням суду буде згідний. Представник органу опіки і піклування Любарської РДА у судове засідання на розгляд справи не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, висновок органу опіки та піклування надається. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] народилась [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. ЇЇ батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. 27 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, свідоцтво серії [NUMBER]. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. 11 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Як вбачається з довідок Бердянського міськрайонного відділу ДВС від 29.12.2016 року, 30.06.2016 року, 30.06.2017 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, однак відомості про сплату аліментів відсутні. Згідно довідки-характеристики Глезненської сільської ради № 805 від 27.07.2017 року [PERSON] в селі Глезне Любарського району до складу її сім'ї входить донька [PERSON], [INFO]. Мати дітей характеризується позитивно, займається вихованням дітей. Батько дитини разом із сім'єю не проживає, участі у вихованні дітей не приймає. Своїм висновком № 920/18 орган опіки та піклування Любарської районної Державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком винятків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], будучи батьком дитини повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надаючи, зокрема, ніякої допомоги, не турбуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, окрім того, на даний час мати дитини створила нову сім'ю, а тому суд вважає, що позов про позбавлення його батьківських прав підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved