Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] Василівнипро визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира № 6 в будинку № 62 на вул. Довга в м. Івано-Франківську. В квартирі також зареєстрований його брат [PERSON], малолітня дочка [PERSON] та колишня дружина [PERSON], яка у квартиріне проживаєбільше двох років, де на даний час перебуває відповідач йому не відомо. Позивач в судове засідання не зявився, 26 грудня 2018 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не зявлялась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власником квартири № 6 в будинку № 62 на вул. Довга в м. Івано-Франківську є позивач [PERSON], що підтверджується копією договору дарування та витягом про реєстрацію права власності від 16.09.2003 року (а.с.6-7). Як вбачається із копії будинкової книги (а.с.10-13) та відомостей про реєстрацію відповідачки наданих на запит суду, відповідачкаВойтович [PERSON] за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довга 62/6 з 19.03.2010 року по теперішній час. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28 травня 2014 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.15-16). Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира № 6 в будинку № 62 на вул. Довга в м. Івано-Франківську належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається із заяв [PERSON] та [PERSON], вони підтверджують, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] більше двох років (а.с.26, 27). Отже, відповідачка не проживає в квартирі № 6 в будинку № 62 на вул. Довга в м. Івано-Франківську понад один рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачкав судові засідання не зявлялась, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачемпонесено судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., позов задоволено повністю, а тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved