Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач\~ звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова\~ з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельний альянс « МОНОЛІТ» про стягнення суми. В обґрунтування\~\~ позовних вимог посилається на те, що\~\~ 09 січня 2006 року між позивачем та відповідачем були укладені договори про участь у будівництві обєкта нерухомості за адресою м. Харків вул.. Балакірєва у м. Харкові. Проте у встановлені у договорах строки відповідач не виконав свої зобовязання, будівельні роботи не ведуться. Позивач зазначає, що діями відповідача суттєво порушуються\~ її права. В звязку з чим вона просить\~ розірвати договори укладені між нею та відповідачем про участь у будівництві та стягнути кошти. Позивач остаточно уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідач суму у розмірі 3119245, 63 гривень, розірвати договори укладені між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Будівельний альянс» «Моноліт». В судове засіданні представник позивача не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності № 3068 від 02.09.2015 р. посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем 09 січня 2006 року та ТОВ «МОНОЛІТ» будівельний альянс», правонаступником якого є відповідач, були укладені договори про участь у будівництві. Згідно договору № 30 Забудовник - ТОВ «МОНОЛІТ» будівельний альянс» залучає інвестора - позивача за цим позовом, для будівництва об'єкта нерухомості на земельній ділянці площею 4,4177 га, розташованого по вул. Балакірєва у м. Харкові. Забудовник зобов'язується побудувати вказаний об'єкт нерухомості та після прийняття його в експлуатацію передати інвестору частину об'єкта в натурі (квартиру) загальною будівельною площею 115,6 км.м., яка на будівельному плані вказана під № 30 і розташована на 6 поверсі третьої секції. Строк введення об'єкта в експлуатацію: 1 квартал 2009 року. Позивач у свою чергу зобов'язалася передати забудовнику грошові кошти, необхідні для формування її частки в об'єкті нерухомості та представництва її інтересів перед іншими інвесторами. Графік передачі коштів передбачений п. 4.3. договору. Додатковою угодою № 2 від 19.05.2009 року сторони змінили графік передачі коштів. Відповідно до нового графіку позивач повинна була повністю розрахуватися із забудовником до 15 березня 2013 року. Згідно додаткової угоди № 3, що була підписана сторонами у квітні 2011 року, відповідач є правонаступником забудовника в частині зобов'язань за договором № 30 від 09.01.2006 року, у зв'язку із чим забудовник, його правонаступник та позивач досягли згоди про відповідну заміну сторони за вищевказаним договором. Крім того, сторони у цій угоді зміни строк введення об'єкта в експлуатацію, а саме: 4 квартал 2013 року. Відповідно до договорів № 111/п та № 112/п забудовник ТОВ «будівельний альянс» «Моноліт» зобов'язався побудувати об'єкт нерухомості по вул.. Балакірєва у м. Харкові та після прийняття його в експлуатацію передати інвестору частини цього об'єкта в натурі (паркувальні місця для автомобіля), які на будівельному плані вказані під №№ 111 та 112 і розташовані на нижньому рівні. Строк введення об'єкта в експлуатацію: 1 квартал 2009 року. Позивач у свою чергу зобов'язалася передати забудовнику згідно графіку грошові кошти, необхідні для формування її частки в об'єкті нерухомості та представництва її інтересів перед іншими інвесторами. В подальшому сторони змінили графік передачі грошових коштів за вказаними договорами, що знайшло своє відображення у відповідних додаткових угодах. Крім того, у квітні 2011 року сторони уклали додаткові угоди, в яких визначили, що відповідач є правонаступником Забудовника в частині зобов'язань за договорами № 111/п від 09.01.2006 року та № 112/п від 09.01.2006 року, у зв'язку із чим була досягнута згода про відповідну заміну сторони за вищевказаними договорами. Крім того, сторони у цій угоді зміни строк введення об'єкта в експлуатацію, а саме: 4 квартал 2013 року. Позивач належним чином виконувала умови угод: вчасно та у повному обсязі сплачувала передбачені цими угодами платежі, про що свідчать відповідні квитанції. Всього за договором № 30 позивачем було сплачено 121083,43 доларів США в еквіваленті, що за курсом НБУ станом на 30.11.2015 року складає 2891472, 31 грн. За договором № 111/п позивачем було сплачено 6937,50 доларів США, що станом на 30.11.2015 року складає 165667, 50 гривень. За договором № 112/п - 656,25 доларів США, що станом на 30.11.2015 року складає 15671,25 гривень. Таким чином всього позивачем в рахунок виконання своїх зобов'язань за угодами було сплачено 128677,18 доларів США, що станом на 30.11.2015 року 3072811, 06 грн. Оскільки на даний час зобовязання відповідача залишаються не виконаним, збільшенню підлягає і розмір нарахованої пені. Станом на 30 листопада 2015 року її розмір складає 46434, 57 гривень. В той же час відповідач своїх зобов'язань за угодами не виконав: станом на 30 листопада 2015 року за адресою будівництва зведено лише фундамент будівлі. Вже понад сім років ніякі будівельні роботи не ведуться. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобовязання. Згідно цієї норми зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінюючи істотність порушення відповідачем договору, суд виходить з правової позиції ВСУ щодо істотного порушення стороною договору як підстави для його розірвання (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13). Згідно цієї позиції оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що у даному випадку порушення умов договорів з боку відповідача є істотним. При укладенні цих угод, позивач розраховувала отримати житло у власність, належним чином виконувала свої зобовязання, передавала відповідачу грошові кошти. Натомість, через грубе порушення відповідачем строків будівництва, узгоджених сторонами, цього житла вона не отримала. Суд враховує також ту обставину, що Обєкт мав бути завершений у 2013 році, однак станом на момент винесення рішення зведено лише його фундамент, будівельні роботи вже кілька років поспіль не ведуться. Таким чином у найближчому майбутньому позивач не зможе отримати очікуване за договорами. Крім того, суд також враховує те, що відповідно до п. 8.2. укладених між сторонами договорів сторона, яка має намір змінити або розірвати договір, направляє пропозицію про це іншій стороні договору. Сторона, яка отримала таку пропозицію, повинна відповісти на неї не пізніше 20 календарних днів після її отримання. Якщо сторони не дійшли згоди відносно зміни або розірвання договору, а також у випадку неотримання відповіді у встановлений строк, зацікавлена сторона має право передати спір на розгляд суду. На виконання цього пункту договорів позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу з пропозицією розірвати угода та повернути сплачені за угодами кошти. Проте відповіді на цю пропозицію позивач не отримала. На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині розірвання укладених між сторонами угод та стягнення з відповідача переданих за угодами грошових коштів. Задоволенню також підлягає вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 46434,57 гривень. Право позивача на отримання неустойки (пені) передбачено ст.ст. 549, 550, 661 Цивільного кодексу України та п. 5.2. укладених сторонами договорів. Згідно цього пункту, у випадку порушення з вини забудовника п. 1.7. на строк більш ніж 3 місяці, забудовник сплачує інвестору пеню у розмірі 0,01% від внесеної суми за кожний день прострочення. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума переданих позивачем коштів у розмірі 3072811,06 грн. та сума пені у розмірі 46434,57 грн., а всього - 3119245,63 грн.

Outcome: approved