Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 31 жовтня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого останній отримав на умовах поворотності та платності грошові кошти в розмірі 351 454,46 грн., зі сплатою 12,50 % річних, строком до 26.06.2028 року на споживчі потреби. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки [NUMBER] від 31.10.2012 року, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель зобов'язується нести солідарну відповідальність перед позивачем у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником кредитних зобов'язань. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, станом на 07.08.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком, яка в загальній сумі з відсотками становить - 428 103,55 грн. А тому просив, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 16 листопада 2015 року було закрито провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в частині вимог до [PERSON], у зв'язку із його смертю. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у їхній відсутності не подавали. Представник відповідача подав суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в задоволенні якого судом було відмовлено. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого останній отримав на умовах поворотності та платності грошові кошти в розмірі 351 454,46 грн., зі сплатою 12,50 % річних, строком до 26.06.2028 року на споживчі потреби (а.с. 3). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання належним чином не виконав. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 10,11) вбачається, що станом на 07.08.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 428 103,55 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 331 190,71 грн., заборгованості за відсотками - 73 273,17 грн., пені - 22 118,71 грн, суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 874,37 грн., суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 646,59 грн. Розрахунок відсотків за договором, наданий стороною відповідача не є допустимим доказом у справі, оскільки відсутні докази виконання виконання його спеціалістом у відповідній галузі. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Проаналізувавши і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача кредитну заборгованість. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат.

Outcome: approved