Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] .. кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 17557.22 грн., яка складається з наступного: 1255.56 грн. заборгованість за кредитом; 9084.43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6143.08 нарахована пеня та штрафи: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 824.15 грн. штраф (процентна складова). та судові витрати по справі. Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №359 від 18.09.2018 року [PERSON] у своїх запереченнях просила суд в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що позивачем не надано документів, що підтверджують підписання відповідачем довідки про Умови та правила надання банківських послуг, а тому відсутні підстави вважати, що між сторонами досягнуто істотних умов договору та право позивача вимагати повернення коштів з відповідними відсотками, пенею та штрафами. Крім того вказує, що позивачем серед іншого необґрунтовано заявлено вимогу про стягнення з відповідача комісії та пені. Так, позивачем не надано розрахунку пені та з матеріалів позову не зрозуміло яким чином вираховується розмір пені та комісії. Вважає що відсутні підстави для стягнення комісії та пені, оскільки позивачем не визначено за надання яких саме послуг, що супроводжують кредит, встановлено щомісячну комісію. Також вказувала на те, що стягнення з відповідача одночасно пені та штрафів суперечить ст. 61 Конституції України. Вважає, що відповідач кредитного договору з позивачем не укладала, оскільки умови надання банківських послуг нею не підписані, а у заяві позивальника не містить домовленостей сторін щодо оплати пені, штрафів, а тому вважає вимоги банку необґрунтованими. Представником позивача за довіреністю Гаренко Н.В. подано до суду відповідь на відзив у якому вказує, що [PERSON] 05.09.2008 року отримала кредит у розмірі 8080 грн. Із анкети-заяви від 05.09.2008 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що остання підписавши відповідну анкету та довідку висловила згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено що на момент оформлення кредиту, позивачем було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5% на місяць, що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Після отримання картки, відповідач активно нею користувалася, сплачувала заборгованість за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Також вказує, що умовами договору було передбачено можливість Банку змінювати розмір як кредитного ліміту так і процентної ставки за кредитом, що повністю узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані повідомлення були направлені відповідачу та отримавши вказані повідомлення, [PERSON] заяви про розірвання кредитного договору не подала, натомість надалі активно користувалася карткою, що свідчить про прийняття нею запропонованих змін по нарахуванню відсотків. Таким чином відповідно до вимог ст..ст. 641-642 ЦК України вважається, що позичальник прийняв пропозицію кредитора про зміну умов договору. Випискою по рахунку підтверджено, що відповідач отримавши картку почала активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість [PERSON] про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Щодо посилання представника відповідача на неможливість застосування до [PERSON] стягнення у виді комісії та штрафів, представник позивача вказує, що пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій та можуть застосуватися в межах одного виду відповідальності. Зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.. 61 Конституції України, оскільки є формами неустойки в розумінні ст.. 549 ЦК України, а згідно ст.. 230 ЦК України пеня та штраф є видами штрафних санкцій. Щодо посилання відповідача на те, що розрахунок пені є необґрунтованим, оскільки позивачем не визначено за надання яких саме послуг, що супроводжують кредит, встановлено щомісячну комісію, то представник позивача вказує, що умовами договору не передбачено комісію за кредитне обслуговування позичальника. Однак хоча вказана сума заборгованості й розрахована в колонці «сума комісії та пені», але відповідачу було здійснено нарахування пені, що було передбачено умовами договору та відповідним Наказом Банку, у зв`язку з чим представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, з урахуванням відсотків за їх користування, пені, та штрафів. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки. Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №359 від 18.09.2018 року [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимоги позивача, посилаючись на обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, заслухавши думку сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2008 року [PERSON] була підписана заява № 0014010700067427284, згідно якої останній було визначено тип картки платіжна «Універсальна», валюта гривня, сума кредитного ліміту 250 грн.. У свою чергу 05.09.2008 року відповідачем [PERSON] було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за №0707050700067362606, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору. З даної довідки вбачається, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору: по картці існує пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних, тривалістю 55 днів по кожній витраті; базова процентна ставка на місяць становить 2.5 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів складає 7 % від суми боргу, але не менше 50 грн. та не більше залишку боргу, строк сплати яких до 25 числа кожного місяця; комісія за зняття коштів складає 3 % від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені 1 (включає в себе базову відсоткову ставку по договору поділена на 30, яка нараховується на кожен день прос рочки кредиту) та пені 2 ( включає в себе 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. щомісячно, та нараховується 1 раз на місяць); штрафи 250 грн. та 5% від суми позову. З даними умовами кредитування [PERSON] ознайомилася 05 вересня 2008 року, що засвідчила своїм особистим підписом у довідці про умови кредитування. Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання, тощо. Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і ці обставини спростовують доводи відповідача, викладені у його запереченнях про не укладення кредитного договору, та не підписання нею умов. Окрім того, з виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] , отримавши картку почала активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість [PERSON] про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Тобто, відповідач своїми діями визнала наявність з позивачем зобов`язань за кредитним договором. Посилання представника відповідача на те, що між [PERSON] та ПАТ «ПриватБанк» не було укладено кредитного договору повністю спростовується вказаними вище доказами, які у своїй сукупності підтверджують наявність кредитних відносин, які виникли з договору приєднання від 05.09.2008 року. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем доведено що [PERSON] отримавши картку [NUMBER] з встановленим на ній кредитним лімітом повністю усвідомлювала походження грошових коштів на цій картці, їх призначення а також порядок розрахунків за цією карткою. В подальшому позивачем неодноразово було здійснено перевипуск картки та [PERSON] отримала картку [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] термін дії останньої встановлено до 03.2021, що також свідчить про обізнаність відповідача щодо природи наявних правовідносин між нею та позивачем. Дані обставини підтверджуються, зокрема випискою по рахунку з якої вбачається що [PERSON] після отримання картки почала нею активно користуватися, знімаючи кредитні кошти, а в подальшому в терміналах самообслуговування здійснювати її поповнення. Позивачем до позовної заяви був наданий витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, з зазначенням ресурсу Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. Доводи представника відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів про те, що позичальник ознайомлювався саме з цими Умовами та правилами, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять різних за змістом Умов, які б діяли у ПАТ КБ «ПриватБанк» на час підписання ним заяви позичальника, відповідач інших будь-яких Умов та правил суду також не надавав. Сама по собі відсутність підпису на вказаних Умовах не є підставою для висновку про те, що [PERSON] не була з ними ознайомлена, враховуючи умови анкети-заяви позивача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, згідно інформації банку та виписки по рахунку вбачається, що відповідач [PERSON] отримала платіжну карту, активізувала її та тривалий час користувалася кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість, тобто погоджувалася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. [PERSON] взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконала внаслідок чого виникла заборгованість. Представлений банком при подачі позову розрахунок кредитної заборгованості станом на 15.01.2018 року складає 17557.22 грн., з яких: 1255.56 грн. - заборгованість за кредитом; 9084.43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6143.08 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 824.15 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до статей 11-13, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. За пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. В договорі сторони встановили строк дії договору з виконанням до повного виконання. Сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти, шляхом видачі відповідачу іншої картки за цим договором. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору пролонгувався з кожним роком і діє до останнього дня березня 2021 року. Окрім того, згідно виписки за період з 05.09.2008 р. по 05.01.2019 р., відповідач неодноразово здійснювала погашення заборгованості за кредитом, останнє погашення було внесено 06.07.2017 р.. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно наданого позивачем розрахунку до заборгованості включено пеню у розмірі 6143.08 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за пенею. Загальний розмір зобов`язання, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 11414,14 грн., що складається з: 1255.56 грн. - заборгованість за кредитом; 9084.43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 824.15 грн. - штраф (процентна складова). Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1145 грн. 50 На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial