Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи її тим, що відповідно до укладеного договору №CSXRRX07490160 від 14.07.2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2688 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. При укладені Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 28.10.2014 року має заборгованість 26893,93 грн., яка складається з: 2688,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10951,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 254,03 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 13000,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Від цієї суми, згідно судового наказу виданого Городищенським районним судом 22 квітня 2014 року, знята сума у розмірі 15330,71 грн. і на яку нараховано 500, 00 - штраф (фіксована частина) та 759,09 - штраф (процентна складова), а всього 12641 грн. 38 коп.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 11311,51 грн. та судові витрати, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.11.2014 року за №195020062514, від 02.12.2014 року за №1950200683820, від 16.12.2014 року за №1950200829184 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр» від 17 грудня 2014 року в №235, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутності або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки по справі. Згідно отриманої відповіді від 02 грудня 2014 року за вх.№5572, відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], як і зазначено у позовній заяві. Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається із пояснень представника позивача, він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. З огляду на вище викладене, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши поштові повідомлення відправлені на адресу відповідачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів, ухваливши рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.3.2.7, п.3.2.8, п.3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») позичальник зобов»язаний: погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку; надавати банку кошти для погашення заборгованості за даними Умовами, включаючи кредит, винагороду і відсотки за користування кредитом, які передбачені заявою; повністю повернути кредит до дати, зазначеної у заяві. При непогашенні кредиту в строки зазначені у заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов»язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв»язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.13). Відповідачка [PERSON] звернулася 14 липня 2007 року із заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, позивача по справі, про надання кредиту, і 14 липня 2007 року отримала кредит у розмірі 2688,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто, між сторонами укладено договір, що складається із заяви позичальника (а.с.5), умов надання споживчого кредиту (а.с.6-9) від 14 липня 2007 року, де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом, який позивачем був виконаний. Відповідачка зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 28.10.2014 року має заборгованість 26893,93 грн., яка складається з: 2688,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10951,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 254,03 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 13000,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. 22 квітня 2010 року Городищенським районним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідачки 16597 грн.25 коп.(а.с.4), яка відрахована від загальної суми заборгованості. На залишок суми, а саме 10296,68 грн., нараховано 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина) та 514,83 грн. - штраф (процентна складова), що складає 11311 грн. 51 коп. заборгованості. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 243,60 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією заяви [PERSON], копією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), копією умов та правил надання банківських послуг, копією статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, копією довідки АА №241170 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, копією паспорта [PERSON], копією розрахунку заборгованості від 28.10.2014 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved