Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, визнання права власності, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку. Свій позов мотивував тим, що 12.05.2011р.оку між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ 110557, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], тип вантажний. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав [PERSON] 21000,00 грн.. На підтвердження чого, відповідачем [PERSON] було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має. Також було складено акт прийому-передачі, яким засвідчено, що [PERSON], передав, а [PERSON] отримав у власність згідно умов Договору купівлі-продажу від 22.05.2011 р. транспортний засіб. Оскільки всі істотні умови угоди нами було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у сторін не виникало, [PERSON] видав на ім'я [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність від 20.05.2011р., надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Згодом, позивачу стало відомо, що на даний транспортний засіб накладено арешт, як на майно [PERSON] за боргові зобов'язання. Водночас постановою про розшук майна боржника даний автомобіль оголошено в розшук, з подальшим затриманням. За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль, що був придбаний ним у [PERSON] 11.05.2011 року. Позивач вважає, що він набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач [PERSON] передав йому його разом з технічним паспортом та видав на його ім'я довіреність згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля, а [PERSON] належним чином провів розрахунок. Просить визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ 110557, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], тип вантажний, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнати за [PERSON], право власності на автомобіль марки ЗАЗ 110557, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], тип вантажний. Звільнити автомобіль марки марки ЗАЗ 110557, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], тип вантажний з-під-арешту та зняти вищевказаний транспортний засіб з розшуку. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав в ньому викладених та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що дійсно в травні 2011 року продав свій автомобіль марки ЗАЗ [PERSON] за 21000 грн.. Представник відповідача управління ДВС Кисіль Д.В. в судове засідання не з'явився, однак в попередньому судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі -продажу від 22.05.2011 року, [PERSON] (продавець) продав автомобіль марки ЗАЗ 110557, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], тип вантажний , а [PERSON] (покупець) прийняв проданий Продавцем автомобіль сплативши за нього 21000 грн. (а.с.5). Факт переходу права власності стверджується пунктом приймання передачі транспортного засобу від 22.05.2011 року та розпискою (а.с.5). Вищезазначений автомобіль належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.6). 12.05.2011 року [PERSON] видав [PERSON], нотаріально посвідчену довіреність, в якій зазначив, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі. Цією довіреністю [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися згаданим автомобілем, а саме, керувати ним, зняти з обліку чи поставити на облік в органах ДАІ, продати, заставити, здати в оренду, обміняти, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з розпорядженням автомобілем. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та з правом тимчасового виїзду за кордон (а.с.6). Після придбання автомобіля [PERSON] перереєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ своєчасно не провів. В вересні 2014 року [PERSON] стало відомо, що придбаний ним автомобіль знаходиться в розшуку і під арештом, накладеним постановою ДВС Рожищенського районного управління юстиції (а.с. 19 ). Автомобіль був затриманий як власність [PERSON], після того, як цей автомобіль був придбаний у нього [PERSON] (а.с.7,19). На теперішній час наявність арешту на спірний автомобіль позбавляє [PERSON] можливості провести перереєстрацію придбаного ними автомобіля і, відповідно, позбавляє його можливості в повному обсязі здійснювати свої права власників автомобіля. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає, що є достатні підстави для визнання за [PERSON] права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Приймаючи до уваги ту обставину, що на час накладання відділом державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції арешту на автомобіль та його розшук в 2014 році,цей автомобіль належав на праві власності [PERSON], і враховуючи правомірність відчуження [PERSON] вказаного автомобіля [PERSON], то для поновлення прав останнього, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно зняти арешт та розшук із вказаного автомобіля безкоштовно.

Outcome: approved