Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток в приватизованій квартирі. В обґрунтування своїх позовних вимог він вказав, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999, виданого органом приватизації 26 січня 1999 року за № [NUMBER], та зареєстрованого в Козятинському ВООБТІ 29 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 20/3828, власниками квартири під номером [ADDRESS] являються три особи: його батьки - [PERSON], [PERSON], та він, їх син - [PERSON] [INFO] року його батько помер, і відкрилася спадщина на його частину квартири. Його мати, [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, а він спадщину прийняв, доказом чого являється Витяг зі Спадкового реєстру. Оформити свої спадкові права, та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку він не може із-за того, що в правовстановлюючому документі на квартиру, тобто в свідоцтві про право власності, не визначені їхні частки в спільному майні. Отже, виникла необхідність у зверненні до суду. Оскільки квартира ними приватизовувалася як членами одної сім'ї, з рівними правами на неї, та на рівних умовах, їхні частки в квартирі також є рівними, і кожному із них належало по 1/3 частці, що прямо передбачено законом. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від нього до суду надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999 , виданого органом приватизації 26 січня 1999 року за № [NUMBER], та зареєстрованого в Козятинському ВООБТІ 29 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 20/3828, власниками квартири під номером [ADDRESS] являються [PERSON], [PERSON], та [PERSON] ( а.с. 7) . [INFO] року [PERSON] помер ( а.с. 5), відкрилася спадщина на його частину квартири. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Позивач спадщину після [PERSON] прийняв, доказом чого являється Витяг зі Спадкового реєстру та копія спадкової справи № 352/2011 Козятинської державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 8, 24-26). Оформити свої спадкові права, та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивач не може із-за того, що в правовстановлюючому документі на квартиру, тобто в свідоцтві про право власності, не визначені їхні частки в спільному майні. Оскільки квартира приватизовувалася членами одної сім'ї, з рівними правами на неї, та на рівних умовах, їхні частки в квартирі також є рівними, і кожному із них належало по 1/3 частці, що прямо передбачено законом. Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Домовленості між позивачем та відповідачем не існує. На підставінаведеного,

Outcome: approved