Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,079га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В своїх вимогах позивач посилається на те, що 17 листопада 2001 року він та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] уклали договір купівлі продажу за яким позивач купив у останнього житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і складається з: самого житлового будинку позначеного на плані А-1, житловою площею 22,5 кв.м., сараю Б-1, гаражу В-1, підвалу Г-1, літньої кухні Д-1, огорожі 1-2, басейну -3, за 3000 грн. Цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,079га призначеній для обслуговування будинку, яку було передано [PERSON] у приватну власність за рішенням Виконавчого Комітету Новоодеської міської Ради №48 від 05 квітня 1994року, (державний акт на право власності на землю серії МК виданий 24.06.1994року). При посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку державним нотаріусом не посвідчено перехід права власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок, в зв'язку з втратою власником на той час державного акту. І хоча позивач відповідно до положень ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України фактично є власником земельної ділянки на якій розміщено його будинок, але документально підтвердити цього не може. В теперішній час у позивача як у власника житлового будинку виникла необхідність оформити належним чином право власності на вищевказану земельну ділянку, тому він вирішив звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі і задовольнити позов. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. 17 листопада 2001 року між позивачем та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] укладено договір купівлі продажу посвідчений державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1-1757, а яким позивач купив у останнього житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і складається з: самого житлового будинку позначеного на плані А-1, житловою площею 22,5 кв.м., сараю Б-1, гаражу В-1, підвалу Г-1, літньої кухні Д-1, огорожі 1-2, басейну -3, за 3000 грн. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,079га призначеній для обслуговування будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим 17 листопада 2001року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1-1757, та копією державного акту на право власності на землю серії МК виданий 24.06.1994року. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій будинок розташований, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Вищевказані положення ст.120 ЗК України ст. 377 ЦК України спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об'єктів нерухомості, які на ній розташовані. З наведеного видно, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. За таких обставин, на підставі ч.1 ст.377, ст.120 ЗК України,

Outcome: approved