Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач зазначив, що у нього на первинному обліку перебуває малолітня [PERSON], [INFO], яка має юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування та проживає за адресою: [INFO] в сім'ї опікуна [PERSON] (рідна тітка). [PERSON] призначена опікуном на підставі рішення Василівського районного суду від 25.01.2010, справа № 2-174. Батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати малолітньої, [PERSON], позбавлена батьківських прав рішенням Василівського районного суду від 25.01.2010, справа № 2-174. Опікун [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] з 2005 року, але фактично подружжя не проживають разом. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Опікун працює в м. Запоріжжя розподільником робіт на АО «Мотор Січ». В 2011 році службою у справах дітей РДА було підготовлено та подано позовну заяву до Василівського районного суду щодо звільнення [PERSON] від обов'язків опікуна за їх неналежне виконання. Проте, розгляд цієї цивільної справи було призупинено, у зв'язку з тим, що опікун пообіцяла виконувати свої обов'язки належним чином та виконала всі рекомендації, які їй були надані щодо утримання підопічної дитини, її виховання та санітарного стану житла. Але позитивні зміни були короткотермінові. При підготовці річного звіту за 2013 рік про стан навчання, виховання та утримання дівчинки в сім'ї опікуна надійшла інформація з Приморської ЗОШ І-ІІ ступенів № 1 про неналежне виконання [PERSON] обов'язків опікуна. Зокрема була вказано, що підопічна дитина ходить в школу неохайною, нерегулярно виконує домашні завдання, потребує індивідуального навчання. Опікун не співпрацює з педагогічним колективом школи. Згідно актів обстеження умов проживання сім'ї опікуна в будинку не підтримується належний санітарний стан. Питання щодо виконання обов'язків опікуна [PERSON] було винесено на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при голові РДА 17.12.2013. За результатами розгляду даного питання опікуну було рекомендовано більше приділяти уваги вихованню та навчанню дитини, а саме, виконанню домашніх завдань, належному зовнішньому вигляду тощо. Для розвитку здібностей [PERSON] доручалося залучити її до відвідування секцій, гуртків. Опікуну також вказувалося на необхідність підтримання належного санітарного стану в будинку, а також оздоровлювати малолітню дитину в санаторії, або оздоровчому таборі, які запропоновані Василівською ЦРЛ та Василівським РУСЗН щороку. [PERSON] вкотре була попереджена про сумлінне виконання своїх обов'язків опікуна та рекомендацій, які надаються представниками служби у справах дітей райдержадміністрації. В червні 2014 року на Комісію з питань захисту прав дитини для заслуховування звіту опікуна про виконання нею наданих представниками служби у справах дітей рекомендацій відповідач не з'явилася, пояснюючи тим, що збирається виїхати з дітьми на оздоровлення. У липні 2014 року в телефонному режимі опікуна знову було запрошено на чергове засідання Комісії, однак вона повторно не з'явилася. В червні 2014 року працівниками служби у справах дітей РДА та фахівцем із соціальної роботи виконкому Приморської сільської ради [PERSON] була відвідана сім'я опікуна за місцем проживання та складений відповідний акт обстеження умов проживання. За результатами перевірки опікуну [PERSON] було рекомендовано придбати шафу для одягу, пофарбувати вікна та підлогу в кімнаті, де проживає дівчина, а також придбати умивальник. Викликав занепокоєння факт, що [PERSON] постійно знаходиться на вихованні баби [PERSON], яка в свій час була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], 03.12.1991 р.н.(брат опікуна). В грудні 2014 року працівниками служби у справах дітей РДА та фахівцем із соціальної роботи [PERSON] було знову відвідана сім'я опікуна та з'ясовано, що рекомендації, які їй були надані, не виконані. В будинку на момент обстеження було брудно та не прибрано. Скрізь по кімнатах розкидані речі. Санітарно-гігієнічні умови проживання підопічної дитини не відповідають нормам. В кухні брудний посуд, холодильник, стіл, підлога. Запас продуктів обмежений. Влітку 2014 року опікуну дитини [PERSON] було запропоноване оздоровлення підопічної дитини в санаторіях області та в дитячому оздоровчому закладі на березі Азовського моря, але вона відмовилася від вказаної пропозиції. Згідно наданої характеристики Приморської ЗОШ І-ІІ ст.. №1 від 30.05.2014 року, [PERSON] навчається на низькому рівні, на уроках пасивна, занадто скута, боїться висловлювати свою думку, домашні завдання виконує неякісно. В характеристиці від 01.12.2014 вказано, що дівчинка потребує індивідуального навчання; опікун фактично не займається вихованням та навчанням дитини, оскільки виховання [PERSON] фактично займається бабуся. [PERSON] належним чином не виконує обов'язки опікуна. А саме: рівень знань підопічної дитини не покращився, [PERSON] не залучена до гуртків та секцій у навчальному закладі, санітарний стан в будинку не покращився, від запропонованої пропозиції оздоровлення відмовилася. Кошти, які виплачуються на дитину використовуються не за призначенням. Крім цього, опікун своєчасно не надає затребувані документи до поповнення особової справи підопічної дитини. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 28.01.2015, були запрошені класний керівник підопічної дитини [PERSON], соціальний педагог [PERSON], які підтвердили, що дівчинка дійсно навчається на низькому рівні, на уроках пасивна, занадто скута, боїться висловлювати свою думку, домашні завдання виконує неякісно, потребує індивідуального навчання; опікун не співпрацює зі школою, батьківські збори не відвідує. Віталіну до школи приводить та забирає бабуся. Дівчинка приходить до школи не завжди охайною, одяг не відповідає віку дитини. [PERSON] не отримує в сім'ї належного виховання, всебічного розвитку. Навколишнє середовище, в якому виховується [PERSON], не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та формування у дитини внутрішнього світу. Члени комісії одноголосно проголосували за доцільність звільнення опікуна [PERSON] від виконання обов'язків опікуна. З метою соціального захисту малолітньої [PERSON], позивач просив суд звільнити [PERSON] від обов'язків опікуна над малолітньою [PERSON], [INFO] та передати малолітню [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації. У судовому засіданні позивач підтримав позов з вищевикладених підстав. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову та суду пояснила, що позов є необґрунтованим. Малолітня [PERSON] є її племінницею та фактично проживає з нею із самого народження. Вона, як опікун піклується про неї, [PERSON] має свою кімнату, в якій є окреме ліжко, шафа, письмовий стіл, шкільне приладдя та одяг. Оскільки вона працює, то вдень з [PERSON] перебуває бабуся, а вона приділяє увагу дитині у неробочий час та у вихідні дні. Віталіна називає її мамою і задоволена тим, що вона виховується у сімї. Нарікання вчителів, що [PERSON] іноді не справляється у школі з програмою навчання пояснює захворюванням дівчинки (у неї виявлено затримку психічного розвитку), а не з не належним виконанням нею своїх обовязків опікуна. Вона бажає виховувати дівчинку, буде приділяти ще більше уваги її вихованню, здоровю та навчанню. В судове засідання представник третьої особи не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді вчителя початкових класів Приморської ЗОШ та є класним керівником [PERSON] Пояснила, що дитина ходить в школу неохайною, нерегулярно виконує домашні завдання, потребує індивідуального навчання. Опікун не співпрацює з педагогічним колективом школи. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює секретарем Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області та їй відомо, що в 2010 році судом було встановлено опіку на малолітньою [PERSON], її опікуном призначено [PERSON] Нею неодноразово відвідувалася сімя відповідача та в ході огляду встановлено, що у дитини є окрема кімната для проживання в будинку, де здійснено косметичний ремонт, умови проживання задовільні, опікун працює та має стабільний заробіток. В липні 2015 року служба у справах дітей виїжджала за адресою проживання відповідача та було встановлено, що державна соціальна допомога на дитину не витрачається за призначенням. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює соціальним педагогом Приморської ЗОШ та їй відомо, що [PERSON] є замкнутою дитиною, яка відстає в психічному розвитку, є не завжди охайною при відвідуванні школи. Опікун на неодноразові звернення з приводу необхідності поліпшення виховання дитини, не реагувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в первинному центрі лікарської допомоги с. Приморське та їй відомо, що у дитини [PERSON]В.є затримка психо-мовного розвитку . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою відповідачки та їй відомо, що [PERSON] працює на заводі «Мотор-Січ», спиртними напоями не зловживає, до [PERSON] відноситься нормально. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 251 СК України, особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Судом встановлено, що в на первинному обліку Служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації перебуває малолітня [PERSON], [INFO], яка має юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування та проживає за адресою: [INFO] в сім'ї опікуна [PERSON] (рідна тітка). [PERSON] призначена опікуном на підставі рішення Василівського районного суду від 25.01.2010, справа № 2-174. Батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати малолітньої, [PERSON], позбавлена батьківських прав рішенням Василівського районного суду від 25.01.2010, справа № 2-174. Опікун [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] з 2005 року, але фактично подружжя не проживають разом. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Опікун працює в м. Запоріжжя розподільником робіт на АО «Мотор Січ». Вказані факти не оспорюються сторонами та підтверджені свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. № 4), рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25.01.2010 (а.с.5), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 6), розпорядженням голови Василівської РДА від 22.06.2010 № 144 (а.с. 7) 03.12.2013 на адресу служби у справах дітей надійшла інформація з Приморської ЗОШ І-ІІ ступенів № 1 про неналежне виконання [PERSON] обов'язків опікуна. Зокрема була вказано, що підопічна дитина ходить в школу неохайною, нерегулярно виконує домашні завдання, потребує індивідуального навчання. Опікун не співпрацює з педагогічним колективом школи. Згідно актів обстеження умов проживання сім'ї опікуна в будинку не підтримується належний санітарний стан (а.с. 11). Згідно актів обстеження умов проживання відповідача від 13.06.2014 та 03.12.2014 встановлено, що опікун малолітньої [PERSON] мало уваги приділяє навчанню та вихованню дитини, остання фактично виховується бабусею (а.с. 9,10). Згідно повідомлення КЗ «Приморська ЗОШ» від 01.12.2014 та характеристики на дитину, [PERSON] навчається в 2-му класі. Вона систематично відвідує навчальний заклад, не завжди охайно виглядає. Дитина повністю забезпечена необхідним шкільним приладдям, має окрему кімнату, є окреме ліжко, письмовий стіл. Опікун приймає неактивну участь у вихованні та навчанні дитини, оскільки цілий день знаходиться на роботі, а вихованням дівчинки займається бабуся, проте намагається повністю забезпечувати [PERSON] усім необхідним (а.с. 12, 13). Згідно висновку Василівської РДА Запорізької області від 11.02.2015, орган опіки та піклування вважає за доцільне звільнити від повноважень опікуна [PERSON] (а.с. 17-18). Підставою звернення до суду з відповідним позовом стало, на думку позивача, невиконання опікуном [PERSON] своїх обов'язків з виховання підопічної [PERSON] Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працює в ПАТ «МОТОР СІЧ» з 05.04.2012 та має стабільний заробіток (а.с. 62,63), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с. 65,81). Згідно довідки-характеристики на відповідача, виданої Приморською сільською радою 07.07.2015 № 126, [PERSON] забезпечує дітей речами першої необхідності (одяг, взуття, речі для навчання, продукти харчування), не залишає дітей без догляду, діти відвідують регулярно навчальний заклад. [PERSON] спиртними напоями не зловживає, скарги на її поведінку не надходили (а.с. 65). Згідно інформації відділу освіти Василівської РДА від 21.10.2015, дитина [PERSON] не потребує індивідуального навчання. Їй рекомендовано корекційно-розвиткове навчання за програмою другого класу для дітей із затримкою психічного розвитку. Причиною відставання у навчанні є виставлений діагноз Запорізької обласної клінічної лікарні від 04.02.2015. За результатами психолого-педагогічного вивчення у дівчинки виявлено недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів резедуально-органічного ґенезу. Згідно з даним висновком обовязковим є проведення занять з логопедом, психологом, спостереження у невролога, консультація ортопеда. Районним вчителем-логопедом [PERSON] на базу КЗ «Приморська ЗОШ» ВРР ЗО організовано логопедичні заняття, які з 07.10.2015 відвідує [PERSON] З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду беззаперечних доказів невиконання відповідачем [PERSON] своїх обовязків щодо навчання та виховання підопічної [PERSON], що є підставою для звільнення піклувальника від його обов'язків у відповідності до вимог ст. 251 СК України та статті 75 ЦК України. Навпаки, отримані судом та наявні у справі докази свідчить про дотримання відповідачем вищевикладених обовязків. За таких обставин суд приходить висновку, що позивач не довів того, що відповідачем [PERSON] дійсно не забезпечені належні умови проживання малолітнього, або вона невідповідально відноситься до своїх обовязків щодо виховання та навчання дитини. Виходячи з обставин справи неможливо вважати, що має місце злісне ухилення відповідача від виконання опікунських повноважень, а тому вирішення питання про звільнення [PERSON] від опікунських повноважень є передчасним з точки зору захисту права малолітньої на проживання в сімї. Крім того, позивачем не доведено, що відставання у навчанні [PERSON] безпосередньо повязане з невиконанням [PERSON] обовязків опікуна, так як згідно висновку психолого-медико-педагогічної консультації № 40/518 від 19.10.2015 р. Комунального закладу «Запорізька обласна психолого-медико-педагогічна консультація» Запорізької обласної ради психологічною причиною відставання у навчанні дитини є недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів резуально-органічного ґенезу. Пояснення свідків не спростовують встановлених судом обставин, оскільки ними підтверджуються факти, зафіксовані в актах обстеженнях сімї відповідача, аналіз яким було надано судом вище. Судом також враховуються відповідні положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, в якій зазначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, а частиною 1 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В частині 2 статті 3 Конвенції зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Такі положення знайшли своє закріплення у статтях 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed