Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 19.11.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5 000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким остання зобовязалася у виконанні кредитного договору [PERSON] Банк взяті на себе зобовязання виконав, але позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконав, та станом на 17.11.2015 року має заборгованість перед Банком, яка в загальній сумі становить 11 689,18 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2011 року з Відповідачів на користь Позивача, яка склала 4 463,00 доларів США, різниця становить 7 686,64 доларів США, а тому просить, стягнути з відповідачів в свою користь суму заборгованості у розмірі 3\~444.05 доларів США та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності вони не подали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 19.11.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5 000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором поруки № 447/к від 19 листопада 2007 року стверджується, що [PERSON] виступила поручителем в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення зобовязань. Тобто, між Банком та відповідачами [PERSON] і [PERSON] виникли договірні правовідносини зобовязального характеру. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. На час повного погашення своїх зобовязань, а саме на 17.05.2010 року ним сплачено 1\~925.30 доларів США по тілу кредиту, 1\~287.06 доларів США сплачених відсотків за користування кредитом та 498.83 доларів США сума погашеної пені. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2011 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON]: 3\~073.70 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 885.72 доларів США заборгованості за відсотками, 260.95 доларів США пені, 250.00 доларів США штраф (фіксована частина), 211.02 доларів США штраф (процентна складова). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 17.11.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за процентами у сумі 2\~914.05 доларів США та 530.00 доларів США нарахованої пені, тобто на загальну суму 3\~444.05 доларів США, що за курсом, відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року, складає 79\~901.96 гривень. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Згідно положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, що обчислюються у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 3\~444.05 доларів США, що за курсом на час звернення, відповідно до розпорядження НБУ, складає 79\~901.96 гривень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved