Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що в травні 1996 року в усній формі між ним, та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою будинку.Між ними існувала домовленість про те, що фактично передача будинку та його вартості сторонами відбувається відразу після укладення договору, а нотаріальне посвідчення та реєстрація договору відбудеться після того, як у позивача буде достатньо коштів для нотаріального посвідчення договору. Одразу після укладення вище зазначеного договору він переїхав до придбаного будинку та став постійно і безперервно в ньому проживати. 12.05.1996 року зареєстрував своє постійне місце проживання за його адресою. Особові рахунки по оплаті за комунальні послуги він переоформив на себе та своєчасно сплачував послуги з електропостачання, газопостачання та водовідведення. Оформити договір купівлі-продажу будинку нотаріально неможливо, оскільки колишній власник будинку, [PERSON], померла [INFO]. ЇЇ чоловік, [PERSON], знав та не заперечував проти того, що будинок був проданий позивачеві його покійною дружиною, а тому переоформив спадщину у вигляді вказаного вище житлового будинку, про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 2-ю Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 28.05.2001 року, реєстровий номер 866. Проте, до нотаріуса за оформленням договору купівлі-продажу вказаного будинку вони не звернулися. На підтвердження того, що саме він придбав будинок та мав стати його повноправним власником, [PERSON] 18.08.2014 року склав заповіт, що був посвідчений секретарем Грушівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області, реєстровий номер 31, за умовами якого заповів позивачеві вказаний вище будинок та земельну ділянку. Після смерті [PERSON] виявилося, що він склав ще один заповіт, за яким все своє майно заповів своєму синові, [PERSON] відповідачу у справі. Відповідач знав про продаж позивачеві будинку та не бажає приймати спадщину у вигляді будинку та земельної ділянки за зазначеною адресою і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на дане майно у судовому порядку за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника [PERSON] до суду надійшла заява із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є повідомленя про вручення відповідачеві судової повістки. Заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи- Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, до суду сільським головою було направлено листа із клопотанням про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] з 1996 року і по даний час проживає за адресою [ADDRESS], який належав [PERSON]. Позивач доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою Грушівської сільської ради від 13.02.2017 року, ксерокопією витягу з земельнокадастрової книги, ксерокопією домової книги, ксерокопіями квитанцій про сплату комунальних послуг. Оформити договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку нотаріально позивач не може, оскільки колишній власник будинку, [PERSON], померла [INFO], а її чоловік, [PERSON], знав та не заперечував проти того, що будинок був проданий його дружиною, а тому 18.08.2014 року склав заповіт, що був посвідчений секретарем Грушівської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області, реєстровий номер 31, яким заповів спірний житловий будинок та земельну ділянку позивачеві [PERSON] Після смерті [PERSON] виявилося, що він склав ще один заповіт, за яким все своє майно заповів своєму синові, [PERSON] відповідачу у справі. Відповідач знав про продаж позивачеві будинку та не бажає приймати спадщину у вигляді будинку та земельної ділянки за зазначеною адресою. Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved