Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 2 грудня 2014 року [PERSON] отримав від позивача позику в сумі 11500 доларів США на розвиток свого підприємництва на строк до 15 березня 2015 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Рішенням Маньківського районного суду від 17 жовтня 2016 року в справі №701/784/16 позов позивача задоволено та стягнуто з [PERSON] , основну суму боргу 269821,53 грн. та 3% річних в сумі 11851,53 грн. В ході примусового виконання судового рішення в даній справі воно виконано лише частково на суму 29 682,15 грн., а саме позивачу, як стягувачу передане відповідне рухоме майно - товар в обороті на означену суму. Залишок боргу за рішенням суду складає 267139,38 грн. на які позивачем було нараховано відсотки за несвоєчасне повернення позики за період з 17.10.2016р. по 10.07.2020р. в сумі 149445,14грн., що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує на задоволення позову. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного, що 2 грудня 2014 року [PERSON] отримав від позивача позику в сумі 11500 доларів США на розвиток свого підприємництва на строк до 15 березня 2015 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав. В 2016 році позивач звернувся до Маньківського районного суду з позовом до відповідача про стягнення суми позики та 3-х відсотків річних за період з дня отримання позики по день подання позову. Рішенням Маньківського районного суду від 17 жовтня 2016 року в справі №701/784/16 позов позивача задоволено та стягнуто з [PERSON] , основну суму боргу 269821,53 грн. та 3% річних в сумі 11851,53 грн. В ході примусового виконання судового рішення в даній справі воно виконано лише частково на суму 29 682,15 грн., а саме позивачу, як стягувачу передане відповідне рухоме майно - товар в обороті на означену суму. Залишок боргу за рішенням суду складає 267139,38 грн. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст.\~1047\~ЦК Українина підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише укладення договору, але й факту передачі грошових коштів позичальнику. Згідно ч. 1 ст.\~1049\~ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У встановлений строк та по теперішній час відповідач не виконав своїх зобов`язань та суму позики не повернув. В свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526\~ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Вимоги ст.\~625\~ЦК Українивстановлюють, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість невиконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлена сума позовних вимог з врахуванням відсотків за користування позикою з дня постановлення судом рішення суду по основній сумі боргу - 17 жовтня 2016 року і до 10 липня 2020 року - момент подання позову. Верховний Суд у постанові від 02.07.2014 р. у справі № 6-36цс14, встановив, що, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні ч. 2 ст. 1048 ЦКУ, позичальник зобов`язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у разі якщо таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. У разі якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відповідно розрахунку за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] сума відсотків річних за користування позиковими коштами складає 149 445,14 грн., а тому суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні позову. Судові витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved