Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до відповідача про розірвання трудового договору, посилаючись на те, що 12 лютого 2009 року між ним та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований Черкаським міським центром зайнятості 13 лютого 2009 року за № 0460. Згідно з умовами договору позивач зобов'язався виконувати роботу водія у встановлений час роботи при розподілі робочого дня з 08.00 год. до 17.00 год. з Обідньою перервою з 12.00 год. до 13.00 год. Відповідач в свою чергу зобов'язався оплачувати роботу у розмірі 605 грн. на місяць, надавати два вихідні дні на тиждень та щорічну оплачувану відпустку тривалістю 24 календарних дні. Фактично трудові відносини між позивачем та відповідачем припинилися 12 серпня 2009 року, оскільки відповідач перестав вести підприємницьку діяльність та сторони в усному порядку домовилися про розірвання трудового договору, проте у домовлену дату відповідач не з'явився до Черкаського міського центру зайнятості для зняття договору з реєстрації. У зв'язку з відсутністю роботодавця, позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, в зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги доповнив та просив розірвати з 12 серпня 2009 року безстроковий трудовий договір, укладений 12 лютого 2009 року між ним та відповідачем та зобов'язати Черкаський міський центр зайнятості зняти з реєстрації зазначений трудовий договір. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2009 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем було укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований Черкаським міським центром зайнятості 13 лютого 2009 року за № 0460. Згідно з умовами договору позивач зобов'язався виконувати роботу водія у встановлений час роботи при розподілі робочого дня з 08.00 год. до 17.00 год. з Обідньою перервою з 12.00 год. до 13.00 год. Відповідач в свою чергу зобов'язався оплачувати роботу у розмірі 605 грн. на місяць, надавати два вихідні дні на тиждень та щорічну оплачувану відпустку тривалістю 24 календарних дні. Фактично трудові відносини між позивачем та відповідачем припинилися 12 серпня 2009 року, оскільки відповідач перестав вести підприємницьку діяльність та сторони в усному порядку домовилися про розірвання трудового договору, проте у домовлену дату відповідач не з'явився до Черкаського міського центру зайнятості для зняття договору з реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін; розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою - підприємцем» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які маються із фізичними особами - роботодавцями та найманими працівниками. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливе за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, враховуючи ухилення відповідача від зняття трудового договору з реєстрації в Черкаському міському центрі зайнятості, суд вважає, що позовні вимоги є цілком правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved