Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській обл.., Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ, треті особи : [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, вказуючи про те, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитні договори №11055355000 від 11.10.2006 р. та №11203313000 від 23.08.2007 р. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних договорів 11.10.2006 р. та 23.08.2007 р. між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договори іпотеки №25337 та №25337/1, яким [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] та № 61839 від 23.08.2007 р., яким [PERSON] та [PERSON] віддали в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за забов»язанням. У зв»язку з чим, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.11.2014 р. та від 05.01.2015 р. здійснено заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Між ТОВ «Кей-Колект» та [PERSON] були переговори щодо добровільного виконання зобов»язань, але іпотекодателем було повідомлено, що органами державної виконавчої служби, при виконанні виконавчих написів нотаріуса, були накладені арешти на іпотечне майно. Відповідно до інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців факт накладення встановлено на підставі виконавчого напису №11483 від 06.12.2008 р. приватного нотаріусу [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №770584 від 05.06.2009 р. Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ на ? частини квартири [ADDRESS]; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА №770584 від 05.06.2009 Соснівського ВДВС на ? частини квартири [ADDRESS]. Наявність арештів на предметах іпотеки заважає ТОВ «Кей-Колект» реалізувати своє право першочергового задоволення позовних вимог, а тому просить скасувати постанову АА №770584 від 05.06.2009 р. та зняти арешти накладені на предмети іпотеки : квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] накладені Підрозділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Черкаській області на підставі виконавчого напису №11483 від 06.12.2008 та постанови Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ АА №770584 від 05.06.2009 р. В судове засідання представник ТОВ «Кей-Колект» не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Треті особи в судове засідання не з»явились, скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Стаття 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 11055355000 від 11.10.2006 року та договору №11203313000 від 23.08.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], останній отримав кредит. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних договорів 11.10.2006 р. та 23.08.2007 р. між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договори іпотеки №25337 та №25337/1, яким [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] та №61839 від 23.08.2007 р., яким [PERSON] та [PERSON] віддали в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за забов»язанням. Відповідно до інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців факт накладення встановлено на підставі виконавчого напису №11483 від 06.12.2008 р. приватного нотаріусу [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №770584 від 05.06.2009 р. Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ на ? частини квартири [ADDRESS]; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА №770584 від 05.06.2009 Соснівського ВДВС на ? частини квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1 ЗУ Про заставу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 19 ЗУ Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право застави у ПАТ «УкрСиббанк», а згодом у ТОВ «Кей-Колект» виникло 11.10.2006 року по договору №25337 та від 23.08.2007 р. по договору №25337/1, № 61839 відповідно, а постанови про накладення арешту майна були винесені 05.06.2009 року та виконавчий напис нотаріуса від 06.12.2008 р. ПАТ «УкрСиббанк», а згодом ТОВ «Кей-Колект» в силу договірних правовідносин з [PERSON] та [PERSON] мав переважне право перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги з вартості даних квартир. Проте, накладення арешту державним виконавцем та виконавчий напис нотаріуса на майно [PERSON] та [PERSON], позбавляє ТОВ «Кей-Колект» права задовольнити заставним майном, також арешт позбавив позивача переважного становища перед іншими, адже розпорядитися заставним майном немає змоги. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved