Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що він уклав шлюб з відповідачем 27 листопада 1971 року, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають, протягом останніх трьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, позивач прийшов до висновку, що їх сім'я розпалася, у зв'язку із чим вважає збереження сім'ї неможливим та просить розірвати шлюб. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року за зазначеною справою було призначено підготовче засідання, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду подано не було. Підготовче судове засідання 08.08.2018 року було відкладено у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року підготовче провадження за зазначеною цивільною справою було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Разом із тим в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у його відсутності (а.с. 9). Від відповідача через канцелярію суду також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 18). Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 27 листопада 1971 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Добропільської міської ради було зроблено відповідний актовий запис № 278 від 27 листопада 1971 року, на підтвердження чого, повторно, 12 липня 2018 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Як зазначив позивач в своїй заяві, неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Майновий спір в межах даної позовної заяви також відсутній. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від сторін до суду не надходило заяв про надання строку на примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved