Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач в червні 2014 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення строкових банківських вкладів (депозитів), просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (м.Київ вул. Дегтярівська,буд.27Т, код Банку 321024, код ЄДРПОУ 19017842) на користь [PERSON] ([INFO], адреса проживання [ADDRESS], 39 600, ІПН [NUMBER]) заборгованість за Договором банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584830/2013 від 17 травня 2013 року 9200,25доларів США та заборгованість за Договором банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584833/2013 від 17 травня 2013 року в сумі 11 910,33 доларів США, а всього 21 110,58 доларів США. Після подання позову, позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584830/2013 від 17 травня 2013 року 9000,25 доларів США та заборгованість за Договором банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584833/2013 від 17 травня 2013 року в сумі 11 710,33 доларів США, а всього 20 710,58 доларів США. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі , позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору № 584830/2013 банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» від 17 травня 2013 року [PERSON] вніс, а Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Провідного експерта (з продажу роздрібний бізнес) Нещасна С.П., що діє на підставі довіреності 032881 від 28.11.20112 року виданої Банком прийняло грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США (десять тисяч доларів США) . Дата вимоги вкладу 17 червня 2014 року (п.1.7. Договору). Відповідно до пунктів 1.1, 1.5 Договору № 584830/2013 Відповідач прийняв на себе зобов'язання виплатити проценти, нараховані на вклад за ставкою 9 (дев'ять) процентів річних згідно з умовами договору та Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі по тексту Правила), по закінченню строку дії Вкладу Свої зобов'язання перед банком позивач виконав повністю, що підтверджується квитанцією № 670828 від 17 травня 2013 року. 19 лютого 2014 року позивач звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з заявою про дострокове розірвання договору № 584830/2013 з 26 лютого 2014 року та просив перерахувати вклад та відсотки на вкладний рахунок № 26201160301922, який був відкритий 17.05.2013 року згідно з Договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № 26201160301922 . При достроковому закритті вкладу, проценти за вкладом, нараховуються/перераховуються у повному обсязі, згідно Договору за кожні повні три місяці дії вкладу (п.1.6 Договору). Після розірвання договору позивачу частково виплачені нараховані відсотки в сумі 300,00 (триста доларів США) та частково повернутий вклад (депозит) в сумі 1400,00 доларів США, що підтверджується заявами на видачу готівки. Заборгованість за Договором № 584830/2013 складає 9000,25 доларів США, а саме: 8 600,00доларів США заборгованість за тілом депозиту та 400,25 доларів заборгованість по відсоткам. На звернення позивача від 21.03.2014 року банком надана відповідь за вих..№ 15.05.2014 року, що останнім здійснюється виплата коштів в іноземній валюті, згідно норм Постанови НБУ від 29.04.2014 року. У п. 1.4. Постанови Правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577, вказано, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до п.1.7. Постанови Правління НБУ № 516, закріплено, що виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі. У п.3.3 вказаної постанови закріплено положення, відповідно до якого, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Оскільки Договори банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584830/2013 від 17 травня 2013 року та № 584833/2013 від 17 травня 2013 розірвані з 26 лютого 2014 року, тому саме в цей день відповідач був зобов'язаний повернути позивачу [PERSON] вклад (депозит) у сумі 8 600,00 доларів США та нараховані відсотки 400,25 доларів США по Договору банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584830/2013 від 17 травня 2013 та вклад (депозит) 11 200,00 доларів США та нараховані відсотки 510,33 доларів США по Договору банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 584833/2013 від 17 травня 2013 У відповідності до ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ст.. 15 Конституції України та ст.3 ЦПК України гарантується право кожній особі на захист своїх прав у судовому порядку, зокрема й прав задекларованих у вищезазначених актах матеріального та процесуального права. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою. Відповідно до ст.ст. 1058, 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України: за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 Кодексу). Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне,банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року № 5 Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. На підставі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved