Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач, звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві вказав, що відповідно до Ухвали Апеляційного суду Львівської області у справі №454/673/13-к від 06.10.2015 року, вирок Сокальського районного суду Львівської області від 19.05.2015 року в частині визнання [PERSON] винним за ч.1 ст.140 КК України залишено без змін та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.74 п.5 ст.49 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання у зв»язку із закінченням строків давності. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.10.2015 року вирок Сокальського районного суду Львівської області від 19.05.2015 року в частині стягнення шкоди змінено та стягнуто з КЗСРРЛО «Сокальська центральна районна лікарня» на користь потерпілої [PERSON], як відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 160 512 гривень на користь потерпілого [PERSON] як відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 100 000грн. та відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10 000 гривень. КЗСРРЛО «Сокальська ЦРЛ» визнав за собою суму боргу в розмірі 270 512грн. та добровільно здійснено погашення суми боргу в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. Вказані кошти були перераховані стягувачам [PERSON] та [PERSON] на виконання трьох виконавчих листів Сокальського районного суду від 17.11.2015р., 23.11.2015р., 17.11.2015р., у справі №454/673/13-к. Таким чином позивач зазначає, що відповідно до ст.1191 ЦК України після сплати відшкодування у нього виникло право вимагати у винної у вчиненні злочину особи, а саме [PERSON], повернення суми у розмірі 270 512грн. Таким чином просить суд стягнути з відповідача, [PERSON] вищезазначену суму, а також судовий збір в сумі 4057,68 грн. В запереченні на позовну заяву відповідач зазначив, що частково заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що матеріальна та моральна шкода потерпілій стороні була завдана не тільки його діями, а також і діями інших працівників, а також відсутністю належної організації надання допомоги хворим, відсутністю необхідного медичного обладнання в лікарні. Просить позов про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково, а саме в розмірі 1/3 пред»явленого до нього позову. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в обґрунтування навела мотиви наведені в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме 1/3 від пред»явленої позивачем суми позову. В обґрунтування зіслалися на письмове заперечення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Ухвали Апеляційного суду Львівської області у справі №454/673/13-к від 06.10.2015 року, вирок Сокальського районного суду Львівської області від 19.05.2015 року в частині визнання [PERSON] винним за ч.1 ст.140 КК України залишено без змін та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст..74 п.5 ст.49 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання у зв»язку із закінченням строків давності. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.10.2015 року вирок Сокальського районного суду Львівської області від 19.05.2015 року в частині стягнення шкоди змінено та стягнуто з КЗСРРЛО «Сокальська центральна районна лікарня» на користь потерпілої [PERSON], як відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 160 512 гривень на користь потерпілого [PERSON] як відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 100 000 грн. та відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10 000 гривень. За даними копій платіжних доручень зокрема, на суму 14190 гривень 84 копійок від 28 грудня 2015 року № 3040, на суму 3650 гривень 00 копійок від 17 грудня 2015 року № 2932, на суму 44350 гривень 00 копійок від 04 грудня 2015 року № 2792, на суму 40000 гривень 00 копійок від 11 грудня 2015 року № 5685, на суму 12000 гривень 00 копійок від 18 грудня 2015 року № 2920, на суму 44000 гривень 00 копійок від 26 січня 2016 року № 63 , на суму 2625 гривень 00 копійок від 04 лютого 2016 року № 148, на суму 7300гривень 00 копійок від 04 лютого 2016 року №147, на суму 8826 гривень 00 копійки від 09 лютого 2016 року № 162, на суму 2396 гривень 16 копійок від 09 лютого 2016 року № 161, на суму 6150 гривень 00 копійок від 11 лютого 2016 року № 166, на суму 7980 гривень 00 копійок від 15 лютого 2016 року №178, на суму 6570 гривень 00 копійок від 18 лютого 2016 року № 228, на суму 7400 гривень 00 копійок від 22 лютого 2016 року №256, Управління Державної казначейської служби України у Сокальському районі Львівської області, на підставі виконавчих листів Сокальського районного суду Львівської області, виданих у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON], з рахунків позивача, Комунального закладу Сокальської районної ради Львівської області «Сокальська центральна районна лікарня», було безспірно списані кошти на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 270 512 гривень 00 копійок. Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Таким чином, беручи до уваги те, що у справі доведено належними і допустимими доказами завдання шкоди позивачеві через переслідуване у кримінальному порядку діяння винного відповідача, пов»язане з не виконанням та неналежним виконанням ним своїх трудових обов»язків, з відповідача, на підставі вказаних норм законодавства, слід стягнути заявлену виплачену позивачем суму відшкодування потерпілим повністю, тобто у розмірі 270 512 гривень 00 копійок, із зарахуванням стягуваних коштів на рахунок, зазначений позивачем у позові. Твердження відповідача про те, що не тільки з його вини, а з вини і інших працівників було завдано моральну і матеріальну шкоду потерпілій стороні не може бути підставою для частково задоволення позову, тому що вироком суду вина відповідача встановлена в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов»язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відтак, позовні вимоги щодо стягнення із відповідача в користь позивача коштів в порядку регресу підлягають до задоволення в повному обсязі. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за потрібне при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь Комунального закладу Сокальської районної ради Львівської області «Сокальська центральна районна лікарня» судовий збір у розмірі 4057 гривень 68 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 724 від 19 квітня 2016 року.

Outcome: approved