Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати відповідачів: [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати КП «ЖЕО № 2» КМР зняти реєстрацію місце проживання відповідачів за вказаною адресою. Позов мотивує тим, що 20.07.1989 року Кіровоградською міською радою на підставі рішення міськвиконкому № 358 від 18.07.1989 року йому для сім'ї з двох осіб було видано ордер № 527 на житлове приміщення площею 29,74 кв.м, що складалося з двох кімнат та розташоване за вищевказаною адресою. Він, на той час проживав з [PERSON] - дружиною, з якою розлучився в 1999 році. В лютому цього ж року він познайомився з відповідачкою, розписався з нею, але не давав письмову згоду на її вселення. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON]. В квітні 2004 року відповідач з донькою вибралась з квартири і з того часу вони проживають окремо, що підтверджується неодноразовими судовим рішеннями по справам як за його, так і за позовом відповідачки. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2010 року (справа № 2-553/10) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору найму квартири дійсним та зустрічним позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, яким суд вирішив задовольнити позов [PERSON] та зобов'язав [PERSON] звільнити його квартиру. Рішенням Ленінського райсуду від 04.07.2014 року у справі № 405/154/14-ц провадження 2/405/31/14 визнано протиправними дії ЖЕК № 12 в частині укладання договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 23.03.2012 року, укладеного з начальником ЖЕК № 6 [PERSON] та в частині відкриття на її ім'я особового рахунку № [NUMBER], визнано недійсним вказаний договір про надання послуг та особовий рахунок. Згідно з постановою від 20.11.2014 року слідча Кіровоградського МВ УМВС Короговська К.М. розглянула матеріали провадження внесеного до ЄРДР за № 1201210250000594 від 28.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України та встановила факт підробки дубліката виконавчого листа про примусове виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2015 року. Згідно висновку спеціаліста № 107 від 18.04.2012 року та згідно висновку експерта № 295 від 08.10.2013 року в тексті дубліката виконавчого листа про усунення перешкод в праві користування жилим приміщенням є зміни первинного змісту документа внесені шляхом виправлення та дописки, зокрема дати набрання рішення законної сили та в графі строку пред'явлення виконавчого провадження... Рішенням Ленінського райсуду Кіровограда від 18.04.2016 року у справі № 405/1591/16-ц провадження № 2/405/190/16 визнані протиправними дії ЖЕК № 12 в особі начальника Марченко\~Л.М., що діяла на підставі Статуту, затвердженого рішенням Кіровоградської міськради від 26.07.2004 року № 1159, в частині укладання договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 19.07.2013 року. Суд визнав недійсним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений 19.07.2013 року з [PERSON] ЖЕКом № 12 в особі начальника Марченко Л.М. Крім того, рішенням Ленінського райсуду Кіровограда від 18.04.2017 року у справі № 405/5051/16-ц визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 20.02.2015 року, видане Кіровоградською міською радою [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження від 20.02.2015 року № 51245. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.01.2018р. індексний номер витягу 110296398 виданого міською радою м. Кропивницького право власності [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS] скасовано. 05.01.2018 року він вже звертався до Ленінського районного суду Кіровограда з позовом аналогічному цьому, але ухвалою від 12.01.2018 року суд позовну заяву залишив без руху надавши строк для усунення недоліків, було рекомендовано уточнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, виходячи з підстав, вказаних в позовній заяві та просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що спірна квартира належить йому на підставі ордера, ні з ким договору найму він не укладав і на яких підставах вселилась відповідач в квартиру він не знає, дружиною стала в 1999 році і у них народилась донька. В 2005 році вони розлучились, але вона не виписалась із квартири. Дійсно рішенням суду вона була вселена, але у виконавчому листі є підробка. На зараз він несе всі витрати по квартирі за всіх зареєстрованих, а відповідачі з жовтня 2004 року у квартирі не проживають. Представник відповідачів - адвокат [PERSON] надала суду відзив на позов та посилаючись на викладені в ньому обставини, просила відмовити в задоволенні позову і пояснила, що не проживання відповідачів у квартирі пов'язане з перешкодами з боку позивача щодо їх вселення. Відповідач [PERSON] пояснила, що не має іншого житла і вони з мамою винаймають квартиру. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що 20.07.1989 року Кіровоградською міською радою на підставі рішення міськвиконкому № 358 від 18.07.1989 року [PERSON] для сім'ї з двох осіб видано ордер № 527 на житлове приміщення житловою площею 29,74 кв.м., що складається з двох кімнат та розташоване за адресою: [ADDRESS]. 09.04.1999 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка в подальшому була зареєстрована за вказаною вище адресою. Відповідач залишила квартиру разом з дітьми в квітні 2004 року та стала винаймати квартиру. Дані обставини зазначені нею у відзиві на позов, підтверджені позивачем. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2005 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, усунуто їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням [ADDRESS] шляхом її вселення в дану квартиру.Ухвалою судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 05.04.2006 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2005 року залишено без змін. Судом також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] з метою примусового виконання рішення суду, неодноразово зверталась до державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Кіровограда з виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду від 28.12.2005 року. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження проте, рішення суду про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] виконано не було. 17.10.2007 року шлюб між сторонами розірвано. 20.12.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення, яким змінено договір найму квартири [ADDRESS]: визнано [PERSON] наймачем житлової кімнати площею 18,6 кв.м. з балконом, а [PERSON] наймачем житлової кімнати площею 11,8 кв.м. квартири [ADDRESS]. Підсобні приміщення: кухню площею 8,8 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., санвузол площею 1 кв.м., коридор площею 7,2 кв.м., кладову 0,6 кв.м., кладову 0,3 кв.м. - залишено у загальному користуванні сторін. Як встановлено судом рішення суду не виконано позивачем, хоча [PERSON] визнано наймачем житлової кімнати площею 18,6 кв.м. з балконом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] чинив перешкоди в користуванні вказаною кімнатою, [PERSON] зверталась в суд за захистом своїх прав та прав на той час неповнолітньої доньки [PERSON] 04.11.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЖЕК № 12 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та зобов'язанням вчинити певні дії відповідно до якого, суд вирішив вселити її та неповнолітню [PERSON] в житлову кімнату площею 18,6 кв.м. квартири [ADDRESS] з наданням [PERSON] ключів від вхідних дверей вказаної квартири [PERSON]. На примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції знаходився виконавчий лист Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2014 року по справі № 405/5322/13-ц (рішення набрало законної сили 24.12.2013 року) про вселення [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] в житлову кімнату площею 18,6 кв.м. квартири [ADDRESS] з наданням [PERSON] ключів від вхідних дверей вказаної квартири [PERSON]. 17.02.2016 року відбулось вселення [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] в житлову кімнату площею 18,6 кв.м. квартири [ADDRESS], а 17.02.2016 року [PERSON] змінив замки на вхідних дверях спірної квартири, здійснивши таким чином перешкоди в користуванні та володінні належним мені житловим приміщенням, а саме кімнати площею 18,6 кв.м. у зазначеній квартирі. Відповідач [PERSON] знову звернулась до Подільського ВДВС та просила відновити виконавче провадження по виконавчому листу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2014 року по справі № 405/5322/13-ц (рішення набрало законної сили 24.12.2013 року) про її вселення та неповнолітньої [PERSON] в житлову кімнату площею 18,6 кв.м. квартири [ADDRESS] з наданням [PERSON] ключів від вхідних дверей вказаної квартири. 03.10.2016 року Подільським ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52419290 за виконавчим документом від 21.02.2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда і станом на даний час рішення не виконано. Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка державний виконавець [PERSON]., яка пояснила, що [PERSON] дійсно чинить перешкоди в проживанні відповідачу та доньці. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що були неодноразово свідками. Коли [PERSON] намагалась потрапити та вселитись до квартири, що знаходиться на Полтавській, але їм двері не відчиняли, [PERSON] з донькою винаймають квартиру, ключів від спірної квартири у них не має. Свідок [PERSON] пояснила, що донька ніколи не приходить до батька, бабусю обзивала, у [PERSON] з дружиною спірні відносини, судяться за квартиру. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду безспірних доказів відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України і те, що позивач звільнений від понесення судових витрат як інвалід війни другої групи, суд відносить витрати по даній справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed