Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №145/2007 від 13.03.2007 року посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 17 500 дол. США зі сплатою відсотків в сумі 11,20% річних від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом та одноразовою комісією в розмірі 1,5 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів по 05.03.2027 року. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору за ним наявна заборгованість в розмірі 10 191,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 214 308 грн. 24 коп., яку банк просить з позичальника стягнути. [PERSON] та [PERSON] як поручителі відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суду не повідомили. З урахуванням думки представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором в солідарному порядку з боржника та поручителів. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13 березня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №145/2007 (а.с.7-10), за яким банк надав, а позичальник (відповідач [PERSON]М.) отримав кредит в розмірі 17 500 дол. США. з терміном погашення по 05.03.2027 року. Умовами п.1.3.1 договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 11,20 % на рік за користування кредитом та одноразову комісію в розмірі 1,5% від суми кредиту. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №145/2007 від 13.03.2007 року (а.с.4-6). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Умовами п.п.5.1, 5.2. у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів він сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочки. Крім цього, за порушення взятих на себе зобовязань позичальник сплачує банку штраф в розмірі 10% від суми заборгованості від суми кредиту. Позивачем станом на 12.06.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №145/2007 від 13.03.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за договором в сумі 10 191,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 214 308 грн. 24 коп., в тому числі 7 442,47 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 617,15 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 382,19 дол. США пеня, 1 750,00 дол. США штраф. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачами за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення належного виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 145/2007 від 13.03.2007 року між Банком та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено два окремих договори поруки. Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 договорів поруки поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником [PERSON] зобовязань за наведеним кредитним договором (а.с.11-14). У зв'язку з чим, поручителі за вимогою банку повинні нести солідарну з позичальником відповідальність. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2; 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved