Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Посилається на те, що згідно договору № б/н від 04.06.2015 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 18645,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Позивач свої зобовязання згідно договору та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 22.10.2018 року у нього виникла заборгованість у сумі 80446,41, яка складається з наступного: 17955,03 грн. заборгованість за кредитом, 10669,25 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 26573,40 грн. заборгованість за пенею та комісією, 25248,73 грн. штраф\~ відповідно до п.2.2 генеральної угоди.\~ Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 80446,41 грн. за кредитним договором №б/н від 04.06.2015 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не зявився. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про відмову у задоволенні позову за строками давності. Так, наявна заборгованість виникла ще з серпня 2015 року, тобто з цього часу позичав мав право звернутися до суду з вимогою сплати простроченої заборгованості. З позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернувся у січні 2019 року, тобто майже через чотири роки від заявленого позивачем порушення його майнових прав, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення у звязку зі спливом строків давності. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у звязку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно договору № б/н від 04.06.2015 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 18645,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Позивач свої зобовязання згідно договору та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 22.10.2018 року у нього виникла заборгованість у сумі 80446,41, яка складається з наступного: 17955,03 грн. заборгованість за кредитом, 10669,25 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 26573,40 грн. заборгованість за пенею та комісією, 25248,73 грн. штраф\~ відповідно до п.2.2 генеральної угоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обовязковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ В процесі розгляду справи відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Так, у кредитному договорі від 04.06.2015 року зазначено, що погашення заборгованості проводиться у встановлений банком графік /а.с. 6/. Останній платіж згідно розрахунку заборгованості, поданий станом на 22.10.2018 року відповідачем був здійснений 23.08.2015 року /а.с.4/. Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14) відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. Зі змісту цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності та те, що у договорі не зазначено строк позовної давності, тому відповідно до статті 257 ЦК України суд застосовує загальну позовну давність, яка складає три роки. Початок перебігу позовної давності розпочався з 09.2015 року, так як у вказаний період повинен був бути внесений черговий платіж згідно договору. З даним позовом позивач звернувся 23.01.2019 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що у вересні 2018\~ року закінчився строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~ З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування позовної давності, представником АТ «ПриватБанк» не заявлено клопотань про поновлення позовної давності, та не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Згідно п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed