Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що між Державним підприємством «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» та [PERSON] були укладені договори безвідсоткової позики від 08.06.2015 р. № 5-8 та 10.07.2015 р. № 5-13. Згідно з п. 2.1. Договорів суми позик становили 60\~000,00 грн. та 40\~000,00 грн. відповідно. За умовами зазначених договір позичальник повинен був з 01.01.2016 р. здійснювати часткове погашення боргу шляхом внесення грошових сум, а саме за Додатковою угодою 1 до Договору № 5-8 це 2\~068,97 грн., та відповідно до Додаткової угоди 1 до Договору № 5-13 це 1\~379,32 грн. Позивач надав відповідачу загальну суму позики в розмірі 100\~000.00 грн. через касу (договір від 08.06.2015 р. № 5-8) та шляхом переказу грошових коштів на зарплатний рахунок (договір від 10.07.2015 р. № 5-13) відповідно. Заборгованість відповідача станом на 01.08.2016 року становить 27\~386,32 грн., що підтверджується даними бухгалтерського обліку. Відповідач на момент подачі позовної заяви суми заборгованості перед позивачем не погасив, чим порушив договорів ні зобовязання. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» за договорами безвідсоткових позик борг у сумі 27\~386,32 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, між Державним підприємством «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» та [PERSON] були укладені договори безвідсоткової позики від 08.06.2015 р. № 5-8 та 10.07.2015 р. № 5-13. Згідно з п. 2.1. Договорів суми позик становили 60\~000,00 грн. та 40\~000,00 грн. відповідно. За умовами зазначених договір позичальник повинен був з 01.01.2016 р. здійснювати часткове погашення боргу шляхом внесення грошових сум, а саме за Додатковою угодою 1 до Договору № 5-8 це 2\~068,97 грн., та відповідно до Додаткової угоди 1 до Договору № 5-13 це 1\~379,32 грн. Позивач надав відповідачу загальну суму позики в розмірі 100\~000.00 грн. через касу (договір від 08.06.2015 р. № 5-8) та шляхом переказу грошових коштів на зарплатний рахунок (договір від 10.07.2015 р. № 5-13) відповідно. Заборгованість відповідача станом на 01.08.2016 року становить 27\~386,32 грн., що підтверджується наданими письмовими доказами. У визначений договором строк повернення коштів, відповідач свої зобовязання не виконав, чим порушив права позивача і які підлягають захисту в судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 27\~386,32 гривень. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦК України судові витрати що складаються із судового збору і витрат що пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 1046 ЦК України, та

Outcome: approved