Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. В судове засідання представник позивача - Слоньовський П.А. не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати без його участі, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Із позовних вимог вбачається, що 07.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №11090917000, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 8100,00 дол. США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 05.12.2011 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала у заставу автомобіль, а саме Тип ТЗ: легковий седан В, марка ВАЗ, модель 21214, рік випуску 2006, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Косів МРЕВ ДАІ в Івано-Франківській області 02 грудня 2006 року. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 42500,00 грн. Рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11090917000 від 07.12.2006 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11090917000 від 07.12.2006 року. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору застави, які укладені з відповідачкою. Таким чином, ТОВ «Вердикт Фінанс» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання умов договору у відповідачки станом на 25.09.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 142475,54 грн., яка складається з: заборгованість по основній сумі - 34516,80 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги -18398,09 грн., нараховані відсотки на дату подачі позову - 5946,37 грн., пеня за несвоєчасно виконані зобов 'язання - 82578,76 грн., три проценти річних від простроченої суми -1035,52 грн. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідачка не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору, автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідачки, позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання договору купівлі-продажу разом з усіма приналежностями, у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх інших дій, необхідних для продажу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 07.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №11090917000, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 8100,00 дол. США для придбання автомобіля та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 05.12.2011 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала у заставу автомобіль, а саме Тип ТЗ: легковий седан В, марка ВАЗ, модель 21214, рік випуску 2006, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Косів МРЕВ ДАІ в Івано-Франківській області 02 грудня 2006 року. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 42500,00 грн. Рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11090917000 від 07.12.2006 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11090917000 від 07.12.2006 року. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору застави, які укладені з відповідачкою. Таким чином, ТОВ «Вердикт Фінанс» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання умов договору у відповідачки станом на 25.09.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 142475,54 грн., яка складається з: заборгованість по основній сумі - 34516,80 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги -18398,09 грн., нараховані відсотки на дату подачі позову - 5946,37 грн., пеня за несвоєчасно виконані зобов 'язання - 82578,76 грн., три проценти річних від простроченої суми -1035,52 грн. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідачка не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору, автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідачки, позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання договору купівлі-продажу разом з усіма приналежностями, у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх інших дій, необхідних для продажу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом. Однак, ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право обтяжувача вчиняти підпис на договорі купівлі-продажу від імені боржника. Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені боржника, позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати договір купівлі-продажу від імені боржника. Крім того, перед укладанням договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у наданні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.п. 40, 42 (абз. 1, абз. б,) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N1388. Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за № 241/22773, створено Центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів шляхом реорганізаиії підрозділів реєстраиійно-екзаменаиійноїроботи Державтоінспекцїї МВС України. Згідно з Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекцїї цих ГУМВС, УМВС. Згідно вказаного Положення, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N1388. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Вказаним Порядком не передбачено право заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії. З порядку вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля. Отже, з метою захисту прав позивача у судовому порядку, існують всі підстави для надання йому відповідних повноважень, виходячи з наступних правових підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав, а згідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач вправі продати предмет обтяження... від імені боржника. Ст. 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Згідно п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів…» зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекцїї на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. Надання позивачу необхідних для продажу повноважень не виходить за межі, надані договором або актами цивільного законодавства, оскільки усі повноваження стосуються продажу заставленого автомобіля, що передбачено договором застави та актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даному випадку, враховуючи наявний «Порядок державної реєстрації та зняття автомобілів з обліку....», захистити права позивача можливо лише шляхом надання повноважень на вчинення дій, необхідних для зняття автомобіля з обліку. Крім того, з п. 42 (абз.1) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів...» вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що також стало підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача. В разі випадкової втрати свідоцтва самим позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку. Таким чином, існують підстави для надання повноважень позивачу отримувати нове свідоцтво замість втраченого або викраденого, виходячи з наступного Відповідно до п. 42 (абз.8) вказаного Порядку, у разі втрати власником свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) зняття з обліку транспортного засобу проводиться після видачі нового свідоцтва про реєстрацію. Згідно до п. 4.4 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затверджених Наказом МВС від 11.08.2010 року N379, у разі втрати (викрадення) свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ. зразки яких наведено в додатках 1, 2. Такі заяви можуть прийматись від осіб, уповноважених у встановленому порядку отримувати нові свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Крім того, через відсутність у володінні позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч. 2 ст. 662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку. Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно п.40 (абз.6) вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів» під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у позивача, існують всі підстави для витребування автомобіля з усіма його приналежностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) та для передачі їх у володіння позивача. Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача грунтується на підставі ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, на адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (копія листа додається). Однак вимоги позивача не виконано. Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у позивача, існують всі підстави для задоволення позову на підставі наведених нижче норм. Відповідно ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. У відповідності до ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Вимогами ст. 30 вказаного Закону передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. У ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вказано, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та інше. Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою -покупцем. Позовна вимога про надання повноважень вчиняти дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку саме за місцем вимоги, (без зазначення одного конкретного Центру з надання послуг) ґрунтується на п.1.4. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 р. за N123/18861. Відповідно до п. 1.4. вказаної Інструкції, зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюються за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 525, 526, 530, 553, 554, 655, 589, 591, 620, 624, 662, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 24-30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 20 ЗУ «Про заставу», «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 р. за N123/18861, «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N1388 та

Outcome: approved