Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і повідомив, що за рішеннями Ладижинського міського суду від 06.05.2003 року і 02.09.2014 року він сплачує аліменти на користь відповідачів для утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 3/4 частини заробітку, а саме: на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON], [INFO], 1/4 частину всіх видів заробітку; на користь [PERSON] для утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку. Посилаючись на те, що він хворіє, має борг за несплачений кредит, позивач просив зменшити розмір аліментів з 3/4 до 1/2 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив зменшити розмір аліментів на кожну дитину до 16,6 % від його заробітку. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали і показали, що позивач проживає однією сім'єю з [PERSON] Аліменти на користь неповнолітніх синів утримані для штучного погіршення становища позивача, з метою зменшення виплати аліментів на старшу дитину. Відповідач [PERSON] позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов про зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивача на користь [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а позов про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON], задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що за рішеннями Ладижинського міського суду від 06.05.2003 року і 02.09.2014 року [PERSON] сплачує аліменти на користь відповідачів для утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 3/4 частини заробітку, а саме: на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON], [INFO], 1/4 частину всіх видів заробітку; на користь [PERSON] для утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку Ці факти визнаються сторонами, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Також не підлягають доказуванню обставини, на які посилається позивач у своєму позові до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на синів з таких підстав. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] не заперечує проти зменшення розміру аліментів до 16,6 % на кожну дитину, що становить 33,2 % від заробітку позивача. Визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб, а тому приймається судом. При цьому суд враховує, що [PERSON] на даний час проживає однією сім'єю з [PERSON] та двома синами; він має можливість постійно, щоденно, піклуватись про синів, допомагати їм матеріально та дбати про їх фізичний і духовний розвиток. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до відповідача [PERSON] підлягає задоволенню і необхідно зменшити розмір аліментів, що стягуються із позивача на користь [PERSON] на синів до 33,2 % його доходу. Щодо позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дочку, то він не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спірним та таким, що підлягає доказуванню є питання щодо таких змін матеріального, сімейного стану, здоров'я позивача, які б вимагали необхідності зменшення розміру аліментів на дітей. Позивачем [PERSON] не доведено наявності таких обставин, які б вказували на те, що значно погіршилось його здоров'я чи істотно погіршився його матеріальний стан настільки, що це не дає йому можливості сплачувати аліменти на дочку у встановленому судом розмірі. Щодо твердження позивача про зміну його матеріального стану з посиланням на те, що в нього наявна заборгованість по кредиту, то суд вважає, що надані позивачем відомості про заборгованість по кредиту самі по собі не свідчать про погіршення його матеріального стану. Так, довідка ТВБВ № 10001/0111ПАТ «Державний Ощадний банк України» № 88 від 15.10.2014 року свідчить лише про наявність заборгованості по кредитній лінії в сумі 15000 грн. І жодним чином не підтверджує погіршення матеріального становища позивача, оскільки не містить інформації про дату отримання кредиту, цільове призначення кредитних коштів, період за який наросла заборгованість, розмір щомісячних платежів, тощо. Тому суд не приймає як належний доказ погіршення матеріального стану позивача вказану довідку ПАТ «Державний Ощадний банк України». Суд враховує, що наявні у позивача захворювання, які перелічені у виданій Ладижинським МТМО довідці № 2830 від 23.09.2014 року, не перешкоджають йому працювати та отримувати винагороду за свою працю. Зокрема, згідно довідки ДТЕК Ладижинської ТЕС від 10.11.2014 року видно, що [PERSON] має постійне місце роботи - працює у ДТЕК Ладижинської ТЕС / АУП - експлуатація на посаді начальника відділу. Його посадовий оклад становить 7860 грн., що значно перевищує середню заробітну плату по країні. Дочка [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю окремо від батька. Вона найстарша серед дітей позивача, їй уже виповнилось 16 років, а тому вона потребує більших витрат на утримання, за інших рівних умов (стан здоров'я та матеріальне становище) порівняно з меншими дітьми. Також суд враховує, що після зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання синів з 1/2 частини його доходу на 33,2 % доходу, частка доходу, що залишатиметься у розпорядженні позивача зросте з 25% до 41,8%. Тому суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу та на синів [PERSON] і [PERSON] - 33,2 % від його доходу. В разі сплати аліментів у вказаному розмірі, це відповідатиме інтересам дітей та їх потребам, а позивачу залишатимуться кошти в розмірі, який більш ніж в 2 рази перевищує прожитковий мінімум, що буде достатнім для його проживання. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial