overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у вересні 2013 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим, проте відповідач розірвати шлюб через органи РАЦС не бажає. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, надання строку на примирення вважає недоцільним, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с. 11/ За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 1995 року Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №13 (а.с.4). Неповнолітніх дітей не мають. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя, шлюбні відносини фактично припинені у вересні 2013 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у грудні 2013 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважав неможливим. Проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечував. Відповідач [PERSON] позов визнала, зазначила, що згодна на розірвання шлюбу, вважала недоцільним надання строку на примирення. Проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №669 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.7), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у грудні 2013 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у жовтні 2013 року і з того часу подружжя проживає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність./а.с.39/. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, вважала недоцільним надання строку на примирення, просить розглянути справу у ії відсутність./а.с.40/. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №455 (а.с.36). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.37) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.38), які проживають разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у жовтні 2013 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у квітні 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у ії відсутність. /а.с.19/. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, надання строку на примирення вважає недоцільним, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с.20/. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, надійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №128 (а.с.15). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.16), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у квітні 2014 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у лютому 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, надання строку на примирення вважає недоцільним, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с. 11/ За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції, актовий запис №571 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.5), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2010 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у лютому 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, вважав недоцільним надання строку на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №36 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.8), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2014 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги, шлюбні відносини припинені у травні 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с. 18/ Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, надання строку на примирення вважає недоцільним, просить розглянути справу у ії відсутність. /а.с. 19/ За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, надійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №328 (а.с.11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.12), яка проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у травні 2014 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин у листопаді 2010 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, вважав недоцільним надання строку на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 квітня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №132 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.8), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у листопаді 2010 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин у січні 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважав неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнала, зазначила, що згодна на розірвання шлюбу, вважала недоцільним надання строку на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №529 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.10), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у січні 2014 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved