Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому проси стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 77 780 грн., інфляційні витрати у розмірі 63 677 грн. 31 коп. та три проценти річних у розмірі 6 495 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив про те, що наприкінці 2012 року між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], за яким позивачем було набуто вказаний вище транспортний засіб та сплачено за придбання останнього грошові кошти у розмірі 77 780 грн. 29.07.2016 року відповідачем в односторонньому порядку при свідках відібрано у позивача вказаний транспортний засіб без будь-яких пояснень, та не повернуто раніше отримані грошові кошти. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання відповідач повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання була повідомлена судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних відносин. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що наприкінці 2012 року між сторонами у справі фактично був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], за яким позивачем було набуто вказаний вище транспортний засіб. На виконання вказаного договору відповідачем [PERSON] на ім'я позивача [PERSON] та його матері [PERSON] 01.12.2014 року було видано востаннє довіреність на право розпорядження вказаним вище транспортним засобом. Позивач у період з 2012 по 2016 рік неодноразово укладав договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується полісом № АВ/8310004, уклданим позивачем з ПрАТ СК «Граве Україна» на період з 20.09.2012 року по 19.09.2013 року, полісом № АС/9734083, укладеним з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на період з 03.01.2014 року по 02.01.2015 року, полісом № АІ/5958677, укладеним з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на період з 20.01.2015 року по 19.01.2016 року. 29.07.2016 року відповідачем в односторонньому порядку розірвано укладений між сторонами договір та відібрано вказаний вище транспортний засіб у позивача. Вказану обставину, підтвердили допитані 16.08.2017 року у судовому засіданні свідки - [PERSON], яка була присутня особисто при відібранні 29.07.2016 року відповідачем у позивача транспортного засобу, а також [PERSON], яка є матір'ю позивача та допомагала виплачувати грошові кошти за придбання транспортного засобу. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. З наданих позивачем в розпорядження суду оригіналів квитанцій доведено факт отримання відповідачем від позивача на виконання умов укладеного договору за придбання транспортного засобу грошові кошти у розмірі 49 851 грн. 87 коп. Доказів щодо сплати позивачем грошових коштів у розмірі 77 780 грн. матеріали цивільної справи не містять, а тому у даному випадку суд надходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 49 851 грн. 87 коп., що документально підтверджені та докази про перерахування яких знаходяться в матеріалах цивільної справи. Разом з тим, на думку суду відсутні підстави для стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних, оскільки до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial