Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 58 190,28 грн. за Угодою №б/н від 22.03.2016 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 378,00 грн., посилаючись на те, що ФОП [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу був встановлений ліміт, на поточний рахунок 26001052509690 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №б/н від 16.10.2013 року, між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 22.03.2016 року було укладено Генеральну угоду про рестуктуризацію заборгованості та приєднано до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 58 190,28 грн., яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.54). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 40, 44, 48, 53). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що відповідач з 16.10.2013 року є клієнтом ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 16.10.2013 року та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору(а.с.12-28). Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу 11.11.2014 року кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн.(а.с.28). З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №б/н від 16.10.2013 року, між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 22.03.2016 року було укладено Генеральну угоду про рестуктуризацію заборгованості та приєднано до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с.10, 11). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.03.2016 року(а.с. 29). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. За змістом п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання. Згідно п.п.3.2.1.2.3.4. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.п.3.2.1.5.4. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором позичальник зобовязаний сплатити банку неустойку за кожний випадок порушення зобовязань. Позивачем станом на 02.11.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 58 190 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 37 862,33 грн. - заборгованість за кредитом; 4 212,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 723,62 гри. - штрафи згідно Угоди; 7 391,94 грн. - заборгованість по пені та комісії за користуванням кредитом(а.с.29). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved