Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 23084,11 грн. за кредитним договором № б/н від 22.01.2014 та судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що свої зобов'язання за договором № б/н від 22.01.2014 року позивач виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту не виконав і станом на 28.10.2014 допустив прострочену заборгованість в розмірі 23084,11 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, процентами, комісії та нараховані в зв'язку з цим штрафами. Представник позивача за довіреністю Сауляк Є.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що у відповідності до ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у відповідності до ст. 74 ЦПК України, в судове засідання 22.12.2014 повторно не з'явився. Заперечень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаю чи на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 22.01.2014 відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( а.с.9-11). Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6. Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту ( утому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12. Умов надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.12-35). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н 22.01.2014 відповідач допустив прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 28.10.2014 складає 23084,11 грн., що включає в себе: 15902,26 грн. - заборгованість за кредитом, 5306,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 300,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина), 1075,43 грн. (процентна складова) (а.с.8). Відповідно до п.2.1.1.12.11. Умов надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, які не були спростовані відповідачами в судовому засіданні, позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача з відповідача, слід затягнути суму заявленого боргу в розмірі 23084,11 грн.. З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі ст.ст. 3, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved