Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним і визнання права власності на квартиру. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він та відповідачка, 03.03.1999 року уклали договір купівлі-продажу квартири, який було оформлено біржовим контрактом №153 Регіональної товарної біржі «Время», згідно якого двокімнатна квартира №5, загальною площею 53,72 кв.м., яка розташована в будинку [ADDRESS], перейшла у власність позивача. Сторони домовились про всі істотні умови договору, що відображено в підписаному ними договорі купівлі-продажу від 03.03.1999 року. Всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору, було виконано. Однак, враховуючи, що на теперішній час у позивача виникла потреба у відчуженні вищезазначеної квартири, а у зв'язку з тим, що біржовий контракт, посвідчений Регіональною товарною біржою «Время», є недійсним та таким, що обтяжує права позивача на здійснення дій пов'язаних з відчуження даного нерухомого майна, [PERSON] просить суд визнати біржовий контракт (договір купівлі-продажу) від 03.03.1999 року дійсним та визнати за останнім право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 30 березня 2018 року з метою недопущення порушення прав [PERSON], залучено останнього до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору. В судове засідання позивач не з'явився, про місце дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, вимоги позову визнала в повному обсязі не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення від 13 квітня 2018 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу за відсутності третьої особи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та позивачем [PERSON] 03 березня 1999 року було укладено біржовий контракт №153 (договір купівлі-продажу), який зареєстровано в Регіональній товарній біржі «Время» 03.03.1999 року в реєстрі №1 під номером 153, за яким [PERSON], діючи від імені [PERSON], продала, а [PERSON] купив двокімнатну квартиру № 5, загальною площею 53,72 квадратних метрів, розташовану в будинку [ADDRESS] яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на квартиру [NUMBER] від 15.02.1999 року, та зареєстрованого у Вугледарському БТІ під реєстраційним номером 2/3-1026 від 23.02.1999 року. Як вбачається з реєстраційного напису на документі про право приватної власності вищезазначена квартира №5, зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, належить на праві приватної власності [PERSON], що записано в реєстраційну книгу за реєстраційним номером 1026 від 10 березня 1999 року (а.с. 8). На підставі зазначеного біржового контракту (договору купівлі-продажу) №153 від 03.03.1999 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 10 березня 1999 року було видано технічний паспорт на квартиру 5 у житловому будинку [ADDRESS] який було зареєстровано за інвентарним номером 2/3 ДК (3). У відповідності до технічного паспорту [PERSON] є власником вищезазначеної квартири (а.с. 9). Відповідно до витягу з Домової книги [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що також підтверджується відміткою у копії паспорту позивача серії [NUMBER], виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 13 січня 2000 року. З зазначеної квартири був знятий з реєстрації 10 березня 1999 року [PERSON] (а.с. 4-5, 10-13). Правовідносини, які склалися між позивачем, відповідачкою та третьою особою на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу № 153 квартири [ADDRESS] мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири №[ADDRESS] та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Окрім того, приймаючи до уваги, що попередній власник з вищезазначеної квартири був знятий з реєстраційного обліку ще у 1999 році і на даний час у позивача відсутня будь-яка можливість встановити його місце перебування, відповідачка в свою чергу, яка на підставі нотаріально посвідченої довіреності представляла інтереси попереднього власника квартири - [PERSON], вимоги позову визнала в повному обсязі, тому суд вважає доцільним визнати біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №153, укладений між [PERSON], в особі [PERSON], яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та [PERSON] 03 березня 1999 року, зареєстрований в Регіональній товарній біржі «Время» 03.03.1999 року в реєстрі №1 під номером 153 - дійсним, як договір купівлі-продажу, та визнати за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved