Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Позов мотивований тим, що позивач є сином померлої [INFO] [PERSON] . На момент її смерті вона проживала разом із позивачем, в його домі. Після смерті [PERSON] залишилась квартира [ADDRESS] , яка, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1994 року належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. За життя ні [PERSON] , ні [PERSON] не склали жодного заповіту на належне їм майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із мотивів, заявлених ньому. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що для прийняття спадщини суду потрібно встановити факт проживання померлої із спадкоємцями. Однак позивачем, як докази долучено акт № 23 від 14 червня 2019 року, та інші докази, які не можуть бути доказом того, що саме на момент смерті у 2016 році та до того [PERSON] проживала разом з [PERSON] . В задоволені позову просив відмовити. Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] суду засвідчили, що протягом тривалого часу перед своєю смертю [PERSON] проживала в будинку свого сина [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (померлої [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). [INFO] помер [PERSON] , який являється братом позивача (а.с.15). [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). 20.02. 1978 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради депутатів було видано ордер №0311 на службову квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] на дана [ADDRESS] . Згідно списку осіб, які проживали по ордеру: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після проходження військової служби із 1983 позивач знявся із реєстрації по [ADDRESS] у зв`язку із переїздом до дружини в с. Микитинці Івано-Франківської міської ради. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане від 03.02.1994 року, згідно із рішенням МВК від 31.01.1994року №26-р квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних долях. На час смерті матері позивача [PERSON] він (позивач) є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON] позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено по причині пропущеного строку для подачі заяви про прийняття спадщини на майно, яке належало [PERSON] та немає фактичного прийняття спадщини. Про те, що позивач постійно опікувався своєю матерію [PERSON] , безпосередньо здійснював за нею догляд та покійна проживала із ним та членами його сім`ї. в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Також, згідно довідки, виданої Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради від 08.07.2011 року за №426 , [PERSON] , 1962 р.н., який проживає в [ADDRESS] , після звільнення з лав Збройних сил не працював, опікувався матір`ю [PERSON] (а.с.27). В характеристиці, виданої Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради зазначено, що « [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] разом із дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. [PERSON] опікується одинокою матір`ю [PERSON] , 1932 р.н., яка проживає з родиною» (а.с.28) . Згідно акту від 29.03.2013 року, виданого Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради та складеного комісією: « [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ( без реєстрації) разом з сином [PERSON] та його родиною. Додаткові дані: зареєстрована за адресою: [ADDRESS] » (а.с. 29). Проте, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ( без реєстрації) разом із сином за адресою : [ADDRESS] підтверджують довідки видані Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради від 15.03.2013р. за №958, від 26.06.2013р. за № 461, 26.12.2013р. за №966. (а.с.30, 31, 32) Згідно довідки №328 від 19.06.2019р., виданої Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області: « [PERSON] , 1962 р.н. здійснював догляд за матір`ю [PERSON] до дня її смерті ( актовий запис №605 від 05.04.2016р.), котра проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Підстава; акт про встановлення факту проживання із свідченнями сусідів №23 від 19.06.2019р.» (а.с.36). Згідно акту №23 від 14.06.2019р., « [PERSON] , котра померла [INFO] до моменту смерті проживала без реєстрації разом із сином [PERSON] ( який здійснював за нею догляд) та його родиною за адресою: [ADDRESS] . Вказана громадянка проживала без реєстрації за вказаною адресою з початку 90-х років» (а.с. 35). Вищезазначений акт підписаний свідками, які підтвердили, що [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, матір позивача [PERSON] , 1932 р.н. постійно проживала із ним та його родиною за адресою: [ADDRESS] , оскільки він здійснював за нею догляд у зв`язку із її захворюванням. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в сід із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved