Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вимогою про встановлення порядку користування, між позивачем та відповідачами, квартирою [ADDRESS], з підстав передбачених ч.2ст.64,ч.2ст.65,ч1,2ст.156 ЖК України. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], про зменшення розміру обов'язкової частки [PERSON] у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] - з урахуванням відносин що склалися між [PERSON] та [PERSON], визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частини квартири [ADDRESS] - в порядку спадкування за заповітом, складеним [PERSON] 10.05.2011 року на ім'я [PERSON] на все майно що належатиме на день смерті заповідачу, встановлення порядку користування, для [PERSON], квартирою [ADDRESS]. Підставою зустрічного позову є положення ст.ст.358, 1218, 1223, 1233, 1235, 1241, 1261 ЦК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти первинного позову заперечувала, посилаючись на право власника майна визначати його порядок користування. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Представники [PERSON] в судовому засіданні проти позовів заперечували через їх необґрунтованість, порушення підсудності та відсутності підстав для зменшення розміру обов'язкової частки [PERSON] у спадщині. Судом встановлено: Позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів його права користуванням житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], а відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Позивачу відомо, що власником зазначеної квартири є відповідач [PERSON], отже їй і встановлювати порядок користування житловими приміщеннями. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позовні вимоги за первісним позовом - необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом. Перебуваючи у шлюбі (а.с.66) [PERSON] та [PERSON] 30.03.2004 року придбали, по договору купівлі продажу, квартиру [ADDRESS] (а.с.76). Згідно технічного паспорту від 09.02.2004 року, квартира [ADDRESS], складається з двох кімнат, загальною площею - 72,2 кв. м., у тому числі житловою площею - 45,1 кв. м., а саме житлової кімнати № 1 площею 16,9 кв. м., житлової кімнати № 2 площею 28,2 кв. м., кухні площею 8,0 кв. м., ванної кімнати площею 4,0 кв. м., туалету площею 1,3 кв. м., коридору площею 9,4 кв. м., кладова площею 0,9 кв.м., кладова площею 2,2 кв. м. (а.с.77). [PERSON] померла [INFO] (а.с.53). Спадкоємцями за законом померлої є її чоловік -[PERSON] та дочка - [PERSON] (а.с.55,99). На виконання вимог ч.1ст.1297 ЦК України, з урахуванням положень ч.3ст.1268 ЦК України, [PERSON] звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.55,71). На виконання вимог ч.1ст.1297 ЦК України, з урахуванням положень ч.3ст.1268 ЦК України, [PERSON] звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Дієздатність [PERSON] перевірена нотаріусом (а.с.55,69,82). На звернення [PERSON] до Першої одеської державної нотаріальної контори, про видачу йому дубліката договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], для оформлення спадщини, ним отримана відповідь, що оригінал цього документу не втрачено - він знаходиться на зберіганні у спадкоємиці за законом, дочки померлої - [PERSON] (а.с.98,99,100,101). Згідно спадкової справи №288/2010, щодо спірного майна (квартри №5) померлої [PERSON], заведеної в Першій одеській державній нотаріальній конторі, оригінал договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] нотаріусу надавався для огляду, свідоцтво про право на спадщину, на частку спірного майна (квартира №5) не видавалось (а.с.51). 10.05.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким право власності на все майно, яке належатиме йому на день смерті, заповів [PERSON] (а.с.134). Станом на день судового розгляду даної справи заповіт від 10.05.2011 року (Р№429), від імені [PERSON] на користь [PERSON], в установленому законом порядку не визнано недійсним, та цей заповіт не оспорюється в судовому порядку, що в свою чергу також підтвердили в судовому засіданні представники відповідача [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] (а.с.117). Спадкоємцями померлого є, за законом - дочка [PERSON] [INFO] (ч.1ст.1241 ЦК України) та за заповітом - [PERSON] (а.с.122,134). На виконання вимог ч.1ст.1297 ЦК України [PERSON] звернувся до нотаріуса в строки встановлені ч.1ст.1270 ЦК України, за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.145). У [PERSON] відсутня можливість отримати свідоцтво про право власності за заповітом, у встановленому законом порядку, з підстав викладених у відповіді Першої одеської державної нотаріальної контори від 08.07.2014 року, а саме, через відсутність правовстановлюючих документів на майно що входить до складу спадщини (а.с.174). Судом встановлено, що після смерті [PERSON], до складу спадщини входило: 3/4 частин квартири [ADDRESS] (1/2 частина - право власності в спільному сумісному майні подружжя, 1/4 частини право на спадщину після смерті дружини [PERSON]). [PERSON] має право на спадщину 1/4 частини спірного майна після смерті матері - [PERSON], та право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 3/8 частки спірного майна після смерті батька - [PERSON], як пенсіонер, тобто, непрацездатна особа. З відмовних матеріалів Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ЖРЗСП №6772/10 (а.с.193) та спадкової справи №288/2010 (а.с.51) судом встановлено підстави для зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині, через відносини які склалися між батьком [PERSON] та дочкою [PERSON], після смерті [PERSON], а саме, ненадання дочкою батькові або нотаріусу правовстановлюючих документів на квартиру для оформлення батьком спадщини після смерті дружини, залишення інваліда без догляду та тривалі від'їзди в іншу країну, через що він виносив речі з квартири. Посилання представників [PERSON] на письмові докази - пояснення [PERSON] (а.с.211), [PERSON] (а.с.216), [PERSON] (а.с.217), [PERSON] (а.с.241), постанова про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.197), як на підтвердження обставини, що [PERSON] мав психічні розлади та сам виносив речі з квартири, суд не приймає до уваги так як вони не спростовують обставини ненадання дочкою батькові або нотаріусу правовстановлюючих документів на квартиру для оформлення батьком спадщини після смерті дружини, залишення інваліда без догляду та тривалі від'їзди в іншу країну, через що він виносив речі з квартири. Також посилання представників [PERSON] на письмовий доказ - пояснення [PERSON] (а.с.244), як на підтвердження обставини, що підпис батька в ньому підроблений, суд не приймає до уваги, так як воно не обґрунтоване. Отже, з огляду вищенаведеного, суд вважає, що є достатньо підстав для зменшення [PERSON] розміру обов'язкової частки у спадщині її батька [PERSON], на 1/8 частину спірного майна - до 1\\4 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.1ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Щодо вимоги про встановлення [PERSON] порядку користування квартирою [ADDRESS], суд вважає, що запропонований ним порядок користування квартирою, а саме, виділити у користування [PERSON] житлову кімнату № 1 площею 16,9 кв. м., залишивши в користування іншим особам житлову кімнату № 2 площею 28,2 кв. м., встановивши для нього порядок спільного користування з іншими співвласниками: кухнею площею 8,0 кв. м., ванною кімнатою площею 4,0 кв. м., туалетом площею 1,3 кв. м., коридором площею 9,4 кв. м., кладовою площею 0,9 кв.м., кладовою площею 2,2 кв. м. - є технічно можливим, виходячи з технічного паспорту квартири, та не перевищує визначену судом частку у праві спільної часткової власності. З огляду вищенаведеного, суд встановив, що позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved