Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON]\~про стягнення\~боргу за\~договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем 16 лютого 2018 року укладено договір позики, згідно з яким позивач надав відповідачеві позику в розмірі 26508 грн., 30 коп., що підтверджується розпискою відповідача, строком до 16.04.2018 року. Проте, стверджує, що відповідач не повернув йому коштів у строк обумовлений сторонами, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 26508 грн. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2018 року відкрито провадження у справі. Позивач та відповідач за первісним позовом у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3\~ст.131 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає, що вони не зявився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 лютого 2018 року [PERSON] позивач надав в позику відповідачеві [PERSON] кошти в сумі 26508,30 грн., що підтверджується розпискою останнього (а.с.2). У розписці сторони дійшли згоди про те, що вказані кошти позивачем були надані відповідачу на строк до 16.04.2018 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з \~ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~З урахуванням положень ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобовязання за договором позики від 16 лютого 2018 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved