Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29572,32 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 грудня 2010 року на підставі кредитного договору №BL-ЖГ00006331 відповідачу надано кредит у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 відсотків на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 14 серпня 2015 року утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок повторного заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року між сторонами укладено договір банківського обслуговування № ВL_ЖГ00006331 (кредитний договір) терміном до 23 грудня 2010 року, згідно з якого відповідачу надано кредит у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою 20 % за користування кредитом та терміном повернення кредиту - 23.12.2013. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 530 ЦПК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, ч.4 ст.631 цього ж Кодексу, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та інших витрат (комісія, штраф), зокрема штраф 25 % від суми кредиту (п.8 кредитного договору) та комісії за управління кредитом 1,50% від суми кредиту (п.4 кредитного договору). Судом встановлено, що оскільки позивачем умови кредитного договору виконано та відповідач отримав суму кредиту, однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 14.08.2015, утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29572,32 грн., з яких: 3644,18 грн. заборгованість за кредитом; 1737,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1620,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 22570,68 грн. штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язання. Відповідно до ч.3\~ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, зменшення розміру неустойки за рішенням суду можливе за наявності кількох обовязкових умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з п. 27 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3\~ст.551 ЦК Україниможна\~вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Із розрахунку заборгованості, поданого позивачем вбачається, що розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту станом на 14 серпня 2015 року становить 22570,68 грн. Таким чином, розмір неустойки є більшим за розмір суми заборгованості за тілом кредиту, що є однією з обовязкових підстав для можливості її (пені) зменшення, приймаючи до уваги, ступінь виконання зобовязання [PERSON], суд приходить висновку, про можливість зменшити розмір пені та визначити її в сумі 3644,18 грн., що цілком забезпечить задоволення інтересів кредитора і, водночас, не порушить баланс між інтересами кредитора та боржника. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконує умови кредитного договору, несвоєчасно сплачує мінімальний необхідний платіж у термін, визначений в кредитному договорі, виходячи із встановлених\~ст.526 ЦК України\~загальних умов виконання зобовязання, передбаченого\~ст.629 ЦК України\~принципу обовязковості договору, суд приходить висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 14.08.2015 року та становить: 3644,18 грн. заборгованість за кредитом; 1737,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1620,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 3644,18 грн. штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язання, в задоволенні решити позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи поділ судових витрат суд враховує наступне. Згідно з ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, враховуючи, що позивачем при подані позовної заяви не було здійснено оплату судового збору, у звязку із звільненням від сплати такого у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», а відтак такий підлягає стягненню наступним чином. Заявлено позов на загальну суму 29572,32 грн. Задоволено позовні вимоги на суму 10645,82 грн., що становить 36%, а тому, враховуючи вищевикладені положення, слід стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст.16, 530, 531, 1054 ЦК України та

Outcome: partial