Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 серпня 2016 року на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 13 серпня 2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин на проїзній частині дороги Н-23 «Кіровоград-Запоріжжя», по сухому асфальтному покриттю в напрямку м. Кривий Ріг зі сторони с. Мар'янівка, за участі транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] та транспортного засобу Ваз 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В своєму повідомлені про дорожньо-транспортну пригоду громадянин [PERSON] надав детальні пояснення про причини та обставини настання зазначеної події та вказав інформацію, що договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він не бачив. Дослідивши обставини та причини настання дорожньо-транспортної пригоди, представниками Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» було здійснено запити до органів поліції щодо наявності фактів настання дорожньо-транспортної пригоди, наявності документів у відповідності до п. 2.1 ПДР України та перевірено виконання своїх обов'язків, як страхувальника у відповідності до норм встановленого законодавством України. Відповідно до відповіді Криворізького відділу поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11 листопада 2016 року громадянин [PERSON], який перебував за кермом транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номеру [NUMBER], Договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надав, а залишаючись на місці дорожньо-транспортної пригоди Договір було передано останньому невстановленими особами лише через півтори години, після чого було встановлено, на транспортний засіб Mazda, державний реєстраційний номеру [NUMBER] пред'явлено Договір укладений між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія.» та [PERSON]. Крім того, перевіривши інформацію, щодо зарахування страхового платежу на розрахункові рахунки Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» встановлено, що страховий платіж за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було надіслано та зараховано в день повідомлення про дорожньо-транспортне пригоду, а саме 18 серпня 2016 року. Зазначені доводи підтверджується довідкою т.в.о. Головного бухгалтера Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.» від 19 грудня 2016 року. Враховуючи зазначену інформацію, [PERSON] не виконав обов'язок, покладений на нього законом в частині оплати послуг Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія.». Зазначені вище доводи свідчать, про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 серпня 2016 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпечена не була. У зв'язку з цим просять визнати Договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК номер 0584242- недійсним. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно повідомлення Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.11.2016 року за №29/5860-1 13 серпня 2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин на проїзній частині дороги Н-23 «Кіровоград-Запоріжжя» в напрямку м. Кривий Ріг зі сторони с. Мар'янівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] та транспортного засобу Ваз 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. При цьому громадянин [PERSON], який перебував за кермом транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний номеру [NUMBER], Договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надав, а залишаючись на місці дорожньо-транспортної пригоди останньому було передано невстановленими особами Договір (Поліс), укладений між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] був укладений Поліс №АК/0584242 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпечений транспортний засіб: Mazda, державний реєстраційний номеру [NUMBER]. Згідно довідки ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» від 19.12.2016 року за даними бухгалтерії підприємства грошової кошти (страхова премія) за реалізацію Договору (Полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК номер 0584242 надійшли на поточний рахунок ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» 18 серпня 2016 року. Згідно частин 1, 2, 5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити діючому законодавству, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлене законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 998 Цивільного кодексу України, договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 18 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідна норма закону визначена ст. 983 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 998 Цивільного кодексу України, наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 29 Закону України «Про страхування», договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Враховуючи, що Поліс (Договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК номер 0584242 був фактично укладений після настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 13.08.2016 року о 08-00 год., та набрав чинності лише 18.08.2016 року в момент внесення страхового платежу, страховик - ПрАТ «УТСК» не зобов'язаний здійснювати страхову виплату за таким полісом , навіть якщо випадок відбувся. Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо визнання такого договору недійсним обґрунтованими, підтвердженими документально, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved