Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №3372 від 9 листопада 2011 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у сумі 30\~000 грн. зі сплатою 19% річних та комісій у порядку, визначеному цим договором, на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 8 листопада 2016 року за графіком внесення платежів, узгодженим сторонами. Стверджує, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, однак позичальник належним чином не виконав зобовязання за цим договором, у звязку з чим станом на 9 листопада 2016 року загальна сума заборгованості перед позивачем становить 22\~297,33 грн., яка включає в себе 2\~540,96 грн. заборгованості за кредитом, 5\~817,93 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~390,84 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 547,60 грн. трьох процентів річних, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не зявився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 9 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №3372 (а.с.4-6). Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 30 000 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 30 000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 8 листопада 2016 року на споживчі потреби. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №1-3 до цього договору, що є невідємною його частиною (п.п.1.2, 1.3 кредитного договору). Позичальник зобовязується щомісячно останнього робочого дня місяця наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 500 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з відповідних рахунків, починаючи з 1 грудня 2011 року на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснюється не пізніше 8 листопада 2016 року (п.1.5 кредитного договору). Строк з 1 грудня 2011 року змінено додаткової угодою №1 від 14 березня 2012 року на строк з 1 квітня 2012 року (а.с.7). Проценти нараховуються банком щомісячно на відповідний рахунок за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит (п.1.6.1 кредитного договору). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобовязання за кредитним договором виконав повністю. Однак позичальник відповідач по справі, своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами (а.с.8-17). Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.16), за яким станом на 9 листопада 2016\~року за кредитним договором №3372 від 9 листопада 2011 року існує заборгованість в розмірі 22\~297,33 грн., яка включає в себе: 12\~540,96 грн. заборгованості за кредитом, 5\~817,93 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~390, 84 грн. інфляційних втрат та 547,60 грн. трьох процентів річних. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором №3372, укладеним 9 листопада 2011 року з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 22\~297,33 грн., яка включає в себе: 12\~540,96 грн. заборгованості за кредитом, 5\~817,93 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~390,84 грн. інфляційних втрат та 547,60 грн. трьох процентів річних, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved