overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 04 серпня 2015 року позивач надав відповідачу на умовах позики 40\~000 грн. з обовязком повернення до 15 серпня 2015 року, про що свідчить розписка. Так як відповідач добровільно кошти не повернув, просить стягнути з останнього 40\~000 грн. боргу, 4\~200 грн. шкоди, завданою інфляцією, 3% річних в сумі 1\~080 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] на умовах позики 40\~000 грн. з обовязком повернення до 15 серпня 2015 року, що підтверджується розпискою позичальника, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Строк виконання зобовязання настав 15 серпня 2015 року, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач [PERSON] не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано. Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню: -сума боргу в розмірі 40\~000 грн., -шкода завдана інфляційними процесами за період часу з вересня 2015 року по липень 2016 року - 4\~200 грн. (1,023х1,020х1,007х1,052-1,105; 40\~000х1,105-44\~200; 440200-40\~000=4\~200) -3% річних за прострочення повернення позики у розмірі 1\~080 грн. (40\~000:100%х3%+1\~200:12=120; 120х9(місяців)=1\~080)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 05.03.2013 року позивач надав відповідачу на умовах позики 110 000 доларів США з обов'язком повернення до 01.06.2016 року, про що свідчить п.п.3.1. договору позики. Так як відповідач добровільно кошти не повернув, просить стягнути з останнього 2 921 600 грн., що еквівалентно 110 000 доларів США та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що позивач 05.03.2013 року надав відповідачу на умовах позики 110 000 доларів США з обов'язком повернення до 01.06.2016 року, про що свідчить договір позики, який ніким не оспорений і не визнаний недійсним. Строк виконання зобов'язання настав 01.06.2016 року, відповідно до п.п. 3.1 договору, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач [PERSON] не виконав, до теперішнього часу борг не повернув. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 8 000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 05 березня 2016 року позивач надав відповідачу на умовах позики 50\~000 грн. з обовязком повернення до 01 грудня 2016 року, про що свідчить розписка. Так як відповідач добровільно кошти не повернула, просить стягнути з останньої 50\~000 грн. боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] на умовах позики 50\~000 грн. з обовязком повернення до 01 грудня 2016 року, що підтверджується розпискою позичальника, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Строк виконання зобовязання настав 01 грудня 2016 року, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач [PERSON] не виконала, до теперішнього часу борг не повернула, позовні вимоги визнала. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 12.10.2016 року позивач надав відповідачу на умовах позики 1 037 грн. з обовязком повернення через три місяці, про що свідчить розписка. Так як відповідач добровільно кошти не повернув, просить стягнути з останнього 1 037 грн. боргу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить його задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав що писав розписку, але коштів не отримував, так як дану суму був винен позивачу за пошкоджений бампер на автомобілі. [PERSON] повернув вказану суму позивачу через свою дружину, однак оригінал розписки [PERSON] не надав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Судом встановлено, що позивач 12.10.2016 року надав відповідачу на умовах позики 1 037 грн. з обовязком повернення через три місяці, про що свідчить розписка, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Строк виконання зобовязання настав через три місяці, за домовленістю сторін, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач [PERSON] не виконав, до теперішнього часу борг не повернув. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути суму заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 26.06.2012 року він позичив [PERSON] 24800 доларів США, які вона зобов'язувалася повернути до 31.12.2012 року, проте у визначені строки позику не повернула. Просить стягнути з відповідача 24800 доларів США та судові витрати по справі. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, в попередньому судовому засіданні проти позову заперечила. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить відкласти розгляд справи, з причин які визнані судом не поважними. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 26.06.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 24 800 доларів США, що у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України підтверджується розпискою позичальника, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Відповідач не заперечив факту одержання грошових коштів від позикодавця, а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обов'язки згідно закону України. Згідно розписки від 26.06.2012 року відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику до 31.12.201 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по поверненню позики не виконала, а тому з неї на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 24800 доларів США боргу та 3459 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 21.10.2015 р. між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір №8222364591БС/2015/10 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5300,00 (Пять тисяч триста) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.09.2017 р. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 17.10.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 8202,00 гривень, з яких по простроченому кредиту 4838,84 грн., по просрочених процентах 1610,79 грн., відсотки за період з 30.09.2016 р. по 17.10.2016 р. 95,19 грн., пеня 1345,68 грн. , інфляційні процеси 311,50 грн. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк України, заборгованість в розмірі 8202 (вісім тисяч двісті дві) грн. 00 коп. та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позов та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, що стало підставою для розгляду справи без участі відповідача і для ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що згідно договору №8222364591БС/2015/10 відповідач отримав кредит в розмірі 5300,00 (Пять тисяч триста) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.09.2017 р. За станом на 17.10.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 8202,00 гривень, з яких по простроченому кредиту 4838,84 грн., по просрочених процентах 1610,79 грн., відсотки за період з 30.09.2016 р. по 17.10.2016 р. 95,19 грн., пеня 1345,68 грн. , інфляційні процеси 311,50 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 526, 530, 546, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим. що 31 серпня 2012 року надав відповідачу у позику 48410 грн , які він зобов'язався повернути до 1 січня 2013 року, однак відповідач позичені гроші не повернув. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 48 894,10грн боргу з врахуванням інфляції, 8 239,39 - пені, 18 грн - 3% річних від простроченої суми . Позивач в судове засідання не з'явився. подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ст. 76 ЦПК України, в суд не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін . Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками. а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Відповідно до ст 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 31 серпня 2012 року, позивач надав відповідачу у позику 48 410 грн, строк виконання зобов'язання - 1 січня 2013 року. Суду не надано доказів виконання відповідачем зобов'язання по поверненню грошей. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки строк виконання зобов'язання до 01.01.2013 року, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних, в позовній заяві позивач зазначив суму 18 грн, та 484,10 грн інфляції. Відповідно до ст 624 ЦК України, пеня порушення зобов'язання стягується у випадку передбачення її договором. Оскільки в договорі позики від 31.08.2012 року не передбачено обов'язку боржника за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання сплатити пеню, то суд вважає необхідним в цій частині позовних вимог відмовити. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.05.2014р. відповідач позичив у нього, позивача, 1150Євро та 700доларів США. Зобов»язався повернути борг 20.05.2014р., про що надав розписку. Однак на момент подання позову відповідач борг не повернув та ухиляється від його повернення. Сума боргу відповідно до курсу НБУ становить 26734,02грн. Просив стягнути з відповідача дану суму боргу та судові витрати. Позивач у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] кошти в сумі 1150Євро та 700доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 26734,02грн., з кінцевим терміном повернення 20 травня 2014року. Про дану позику відповідачем власноручно була написана розписка(а.с.3). На даний час відповідач не виконав свого зобов»язання, кошти не повернув та ухиляється від його виконання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення боргу є обґрунтованим та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути 26734,02грн. за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 267,34грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049-1052 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.08.2012р. позичив під розписку відповідачу грошові кошти в розмірі 4000Євро. Згідно даної розписки останній зобов»язувався повернути кошти 29.08.2012р., однак до цього часу суму позики не повернув та ухиляється від повернення. Тому станом на 11.12.2013р. у відповідача склалась заборгованість по позиці у сумі 43960грн. та 1318,80грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання. Просив стягнути з відповідача загальну суму боргу 45278,80грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] кошти в сумі 4000Євро(що у гривневому еквіваленті станом на 11.12.2013р. відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 43960грн.), з кінцевим терміном повернення 29 серпня 2012року. Про дану позику відповідачем власноручно була написана розписка(а.с.7). На даний час відповідач не виконав свого зобов»язання, кошти не повернув та ухиляється від його виконання. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Також ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення боргу є обґрунтованим та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути 43960грн. за договором позики та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання в сумі 1318,80грн., а всього 45278,80грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 453грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 536, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved