Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] 15.04.2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батьків право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] 01.10.2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, у якому просив визнати за ним право власності на Ѕ частину будинковолодіння по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду від 02.10.2019 р. обидва позови об'єднані в одне провадження. Первісний позов [PERSON] обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла мама [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому нерухоме майно, у тому числі на житловий будинок загальною площею 147,4 кв.м житловою площею 59,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньою кухнею площею 49,2 кв.м, сараєм 4,4 кв.м, вбиральнею 1,1 кв.м, сараєм 20,7 кв.м, колодязем 6,0 м/п, огорожею 24,0 м/п, огорожею 5,6 м/п, які знаходяться по [ADDRESS] . Батько був забудовником та власником спірного будинковолодіння, що підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] , державним актом на право приватної власності на землю серії П-ІФ № 029066 від 21.01.1998 р., посвідченням на право користування газовими приладами від 09.11.1994 р. Правоустановлюючий документ на спірне будинковолодіння відсутній. Згідно звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 299280 грн. Спадщину після смерті батька прийняли він та мама відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті матері він єдиний прийняв спадщину, ставши власником всього будинковолодіння. У зв`язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння він позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтовував тим, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . У передбачений законом шестимісячний строк після смерті батька він звернувся до Тисменицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки його сестра [PERSON] своєю заявою у даній справі фактично відмовилась від своєї частки у спадщині, тому він успадковує Ѕ частину спірного будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з житлового будинку «А» загальною площею 147,4 кв.м, літньої кухні «Б», сараю «В», вбиральні «Г», сараю «Д», колодязя №1, огорожі №2, огорожі №3, вартість якої складає 149640 грн. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримали. Представник позивача пояснив, що після смерті батька сторін [PERSON] спадщину прийняли четверо спадкоємців за законом першої черги по ј кожен, а саме: [PERSON] та його матір [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] у порядку ст.1269 ЦК України шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори; після смерті матері сторін [PERSON] спадщину прийняв лише [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що [PERSON] у поданій суду заяві відмовилась від спадкування належної їй ј частки спірного будинковолодіння у користь брата [PERSON] , просив визнати за [PERSON] право власності на ѕ частини будинковолодіння. Зустрічний позов визнав частково, не заперечував щодо визнання за [PERSON] права власності на ј частину спірного будинковолодіння. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні цей позов підтримав і просив його задоволити. Первісний позов визнав частково, не заперечував щодо визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину спадкового будинковолодіння. У подальшому, посилаючись на те, що із поданої у рамках розгляду даної справи заяви [PERSON] , у якій вона відмовилась від своєї частки у спадщині, випливає, що і [PERSON] відмовився від спадщини після смерті батька, висловив позицію про те, що у первісному позові слід відмовити. Відповідачка за двома позовами [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності; зазначила про те, що відмовляється від спадкування своєї частки будинковолодіння, яке належало батькові [PERSON] , у користь брата [PERSON] . Суд ухвалою від 02.10.2019 р. задоволив клопотання представника позивача за зустрічним позовом та витребував з Тисменицької районної державної нотаріальної контори засвідчену копію спадкової справи № 689 від 20.10.2004 р. після смерті [PERSON] , яка долучена до матеріалів справи. Ухвалою суду від 23.12.2019 р. залишено без розгляду клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування з Тисменицької районної державної нотаріальної контори засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] . Заслухавши вступне слово позивача за первісним позовом, його представника, представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько сторін - позивача за первісним позовом [PERSON] , позивача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідачки за двома позовами [PERSON] - [PERSON] був забудовником та власником будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А» загальною площею 147,4 кв.м, літньої кухні «Б», сараю «В», вбиральні «Г», сараю «Д», колодязя N1, огорожі N2, огорожі N3. Вказані обставини підтверджуються копією будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] , копією технічного паспорту від 15.09.1993 р., виданого власнику [PERSON] (а.с.20-28), копією технічного паспорту від 04.03.2009 р. (а.с.91-97). [PERSON] 15.09.1993 р. отримав свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Ямницької сільської ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради № 52 від 23.03.1993 р. Право власності [PERSON] на спірне будинковолодіння 15.09.1993 р. зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ за реєстровим номером 67 (копія вказаного свідоцтва з реєстраційним написом на ньому міститься на а.с.98-99). Оригінал правоустановлюючого документу відсутній. Згідно звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинковолодіння на даний час становить 299280 грн. (а.с.60-61). Після смерті [INFO] (а.с.9) [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. До складу спадкового майна, крім спірного будинковолодіння [ADDRESS] , входять також земельні ділянки загальною площею 0,6488 га, з яких 0,1550 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та три земельні ділянки для ведення ОСГ, які належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії П-ІФ № 029066 від 21.01.1998 р. (а.с.18-19). Спадкові земельні ділянки не є предметом спору в даній справі. Вказані обставини сторонами не оспорювались. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли четверо спадкоємців за законом першої черги, а саме: син [PERSON] та дружина [PERSON] - у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 4 Ямницької сільської ради за 2001-2005 р. (а.с.57-59), та не заявили про відмову від спадщини; син [PERSON] та дочка [PERSON] - у порядку ст.1269 ЦК України шляхом подачі відповідних заяв до Тисменицької районної державної нотаріальної контори у передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк після відкриття спадщини (а.с.163-164). Таким чином, кожному з чотирьох спадкоємців належить ј частина спірного будинковолодіння, при цьому жоден із спадкоємців не оформив своїх спадкових прав. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. З огляду на відсутність у матеріалах спадкової справи № 689 від 20.10.2004 р. після смерті [PERSON] (а.с.162-166) заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, суд вважає голослівним твердження представника позивача за зустрічним позовом про те, що [PERSON] своєю заявою у даній справі фактично відмовилась від своєї частки у спадщині, а також що[PERSON] відмовився від спадщини після смерті батька. Так само критично суд оцінює посилання представника позивача за первісним позовом на те, що [PERSON] у поданій суду заяві відмовилась від спадкування належної їй ј частки спірного будинковолодіння у користь брата [PERSON] . Суд зазначає, що за відсутності офіційної відмови від прийняття спадщини протягом встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку з часу відкриття спадщини заява відповідачки [PERSON] (а.с.181), на яку посилались представники сторін, не має юридичного значення. Судом встановлено, що після смерті матері сторін [PERSON] , що настала [INFO] (а.с.9), спадщину прийняв лише син [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняли, будь-які докази прийняття ними спадщини після померлої матері відсутні. З урахуванням встановлених обставин позивач за первісним позовом [PERSON] успадкував половину спірного будинковолодіння, а саме: ј частину після померлого батька та ј частину після померлої матері, позивач за зустрічним позовом [PERSON] успадкував ј частину спірного будинковолодінняпісля померлого батька. Однак, відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.53). З огляду на викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення обох позовів, зазначаючи, що позбавлений можливості, виходячи з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, у рамках розгляду даної цивільної справи вирішити питання про визнання за третім спадкоємцем - відповідачкою [PERSON] права власності на успадковану нею ј частину спірного будинковолодіння. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: dismissed