Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] , в якому позивач просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 24. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач [PERSON] зазначив про те, що 04 червня 2006 року мiж ним та відповідачем, [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 24. Від шлюбу у них з відповідачем є спільна дитина, син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, і відповідно сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Ухвалою судді від 23 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 16 серпня 2021 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно відомостей якої, просив провести справу протягом всіх судових засідань без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмову заяву, згідно відомостей якої, у судове засідання з`явитися не може, просить розглянути справу протягом всіх судових засідань без її участі, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову їй роз`яснені та зрозумілі, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] 04 червня 2006 року з відповідачем [PERSON] уклав шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 24 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини на а. с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, і відповідно сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вказаної норми закону, враховуючи подання відповідачем до початку розгляду справи по суті заяви про повне визнання позову, 50 відсотків судових витрат зі сплати судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а 50 відсотків судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved