Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Малоп`ятигірської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка постійно проживала в с. Мала П`ятигірка Андрушівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] ; площею 0,17 га.- для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення Малоп`ятигірської сільської Ради народних депутатів від 24 листопада 1993 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. [PERSON] частково оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючі документи на житловий будинок, земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, позивач невзмозі оформити свої спадкові права тому просив визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, як на спадщину за законом після смерті матері. Судові витрати з відповідача на його користь просив не стягувати. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, направили на адресу суду заяви про рогляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача, Малоп`ятигірської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, в підготовче судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій хзазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] , яка постійно проживала в с. Мала П`ятигірка Андрушівського району Житомирської області (а.с. 5,6,7,8). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] ; площею 0,17 га.- для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] . Житловий будинок [ADDRESS] відповідно до запису в погосподарській книзі Малоп`ятигірської сільської ради за 2006-2010 роки рахується за [PERSON] (а.с. 11,13-15). Земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення Малоп`ятигірської сільської Ради народних депутатів від 24 листопада 1993 року (а.с. 12,17). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с. 6, 7, 8, 34). Інших спадкоємців немає (а.с. 8, 34). [PERSON] частково оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9,10). У зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючі документи на житловий будинок, земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, позивач невзмозі оформити свої спадкові права (а.с. 16,19). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником спадкового майна. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] ; площею 0,17 га.- для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Outcome: approved