Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач, Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві заподіяну ним шкоду в сумі: 510 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві 08 лютого 2013 року о 18 годині 25 хвилин на річці «Десенка» в с. Троєщина у Деснянському районі м. Києва, гр. [PERSON] проводив заборонений вилов риби, забороненим знаряддям лову риби. Відповідач зловив: плітка - 5 шт., синець - 1 шт., загальною вагою - 1 кг. Своїми діями відповідач порушив п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Обчислена шкода рибним ресурсам держави, згідно Постави Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» становить: 5100 гривень 00 копійок. Вина відповідача підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва 754/3376/13-п від 27 березня 2013 року та протоколом про адміністративне правопорушення № 000118 від 08 лютого 2013 року. Уповноважений представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача, та постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як вбачається з протоколу № 000118 про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2013 року, складеного головним державним інспектором Головного управління охорони водних біоресурсів Орел М.С., 08 лютого 2013 року о 18 годині 25 хвилин на річці Десенка в р-ні с. Троєщина, що в Деснянському районі м. Києві [PERSON] проводив заборонений вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою 3 жилки та виловив риби цінних видів: плітка - 5 шт., синець - 1 шт, загальною вагою 1 кг, чим грубо порушив 3.15. «Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та завдав збитки рибному господарству України в розмірі 510 гривень 00 копійок, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 4). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано адмінстягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень без конфіскації знаряддя лову (а.с. 5). За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 37 «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, вбачається що відповідачем була нанесена шкода водним біоресурсам, що є об`єктами права власності Українського народу, незаконне добування відповідачем цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України призвела до заподіяння збитків водним біоресурсам держави. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. На підставі викладеного та

Outcome: approved