Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач - заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], згідно якого просить ухвалити рішення, яким визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування після померлої [PERSON], витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] та повернути [PERSON], стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору при подачі позову до суду. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.2005 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купила[ADDRESS], яка знаходиться у будинку [ADDRESS] На підставі викладеного до Державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис, параметром якого є: реєстрація правочину купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 02.02.2005 за реєстровим номером 1709. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 13.04.2006 № 208 «Про надання статусу, збереження права на користування житлом та влаштування до дитячого будинку малолітнього [PERSON].», [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] батько - [PERSON], записаний за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується довідкою Автозаводського відділ РАЦС Кременчуцького МУЮ №120/04-84 від 14.04.2006 року, надано статус «дитина - сирота». Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.06.2006 року [PERSON] та [PERSON] оголошено усиновлювачами [PERSON], змінено прізвище, ім'я, по - батькові дитини на «[PERSON]» та дату народження на «[INFO]». З моменту усиновлення, тобто з червня 2006 року до січня 2016 року, усиновлювачі неповнолітнього дбали про квартиру [ADDRESS], яка належала матері усиновленого, та систематично вносили плату за надання комунальних послуг. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року, [PERSON], яка діє від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій Сень A.C., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 28.10.2015 року за реєстраційним номером 730, продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] Продавець свідчив, що в моменту укладення цього договору нікому іншому об'єкт нерухомості не відчужений, під забороною (арештом) та заставою не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як в межах, так і за межами України немає; укладення цього Договору не суперечить інтересам неповнолітніх, малолітніх чи непрацездатних дітей та недієздатних осіб чи обмежено дієздатних осіб (п.5 договору купівлі - продажу від 08.12.2015 року). У п.2 договору купівлі - продажу від 08.12.2015 року зазначено, що об'єкт нерухомості, який відчужується, належить [PERSON] на праві власності на підставі дублікату договору дарування квартири, виданого 13.11.2015 державним нотаріусом другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., у порядку заміщення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву, за реєстровим номером 251, замість втраченого, посвідченого Ганночкою О.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу 22.10.2002 за реєстровим номером 15506. Державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.11.2015 року проведено Реєстраційною службою Кременчуцького МУЮ Полтавської області. На підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: НАС№958670, НАС№958671, посвідченого 10.12.2015 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52851037 від 09.02.2016, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: НАС№958670, НАС№958671, виданого 10.12.2015 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Номер запису про право власності: 12460794 від 10.12.2015 року. Згідно довідки Кременчуцького МБТІ від 29.01.2016 № 61/243, за даними реєстрації прав власності, станом на 28.12.2012, квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер: НАС 446365, виданого 22.10.2002 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., р. № 15506. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.04.2016 року у справі 537/1261/16-ц позов заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним і застосування наслідків його недійсності задоволено; скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], номер запису про право власності від 26.11.2015 року, проведеного Реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. 08.12.2015 року за реєстраційним номером №3140; скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015 року, держаний реєстратор - приватний нотаріус Мушинський О.Ю., Кременчуцький міський нотаріальний округ Полтавської області. Таким чином, не зважаючи на те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не проводилася, за наявності документів, які посвідчують право власності на це майно, а саме: договору купівлі-продажу квартири, ВАС № 221042, виданого 02.02.2005 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., р. № 1709 та Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочину від 02.02.20015 року № 673728, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., право власності повинно бути визначено за [PERSON] У п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч. 4 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, неповнолітній [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У ст. 330 ЦК України вказано, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Отже, неповнолітній [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої матері [PERSON], однак квартира [ADDRESS] у Кременчуці шляхом обману була відчужена [PERSON] не з його волі, що підтверджується рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.04.2016 року у справі №537/1261/16-ц, тому необхідно витребувати вищевказану квартиру від добросовісного набувача [PERSON] В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області Анюховська Я.Л. позовні вимоги підтримала з підстав, що вказані в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинський О.Ю. в судове засідання не з'явився, хоча завчасно надіслав до суду заяву відповідно до якої просив суд слухати справу у його відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання свого представника не правив, хоча завчасно надіслав до суду заяву відповідно до якої просив суд слухати справу без участі його представника та винести рішення на розсуд суду. Представник служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Данько А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Третя особа [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги прокурора просив задовольнити з підстав, що зазначені в позові. Третя особа [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суд, вислухавши думку прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, яка не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення прокурора, третіх осіб [PERSON], [PERSON], представника служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1709 [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 22.10.2002 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. за реєстраційним номером № 15506, зареєстрованого Кременчуцьким МБТІ в реєстраційній книзі № М-1 за реєстраційним номером 158. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 20 квітня 2006 року та після її смерті відкрилася спадщина. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року нардження, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, батьком [PERSON] вказаний [PERSON], а матір»ю [PERSON] Як вбачається із повідомлення Автозаводського відділу реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції від 14.04.2006 року за вих.№120/04-84, відомості про батька дитини в актовий запис про народження на ім»я [PERSON], внесені на підставі заяви матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 208 від 13.04.2006 року, малолітньому [PERSON], [INFO], надано соціальний статус - «дитина-сирота», оскільки мати малолітнього, [PERSON] померла [INFO] року. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29.06.2006 року, яке набрало законної сили, [PERSON] та [PERSON] оголошено усиновлювачами [PERSON], батьком дитини записано - [PERSON], матір'ю - [PERSON], змінено прізвище, ім'я, по - батькові дитини на «[INFO]» та дату народження на «[INFO] року». Відповідно до ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦПК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1,ч.4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Як встановлено судом та це вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON], відповідно до ст..1261, 1268-1270 ЦК України, є її син [PERSON], який є таким, що прийняв спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] 02.02.2005 року з [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] Відповідно до витягу про реєстрацію договору в Державному реєстрі правочинів № 673728 від 02.02.2005 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 02.02.2005 року за реєстровим номером 1709 до Державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис, параметром якого є: реєстрація правочину купівлі - продажу, посвідченого 02.02.2005 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., предметом якого є квартира [ADDRESS] набувачем якої вказана [PERSON]. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно п.4 ст.334 ЦК України (зі змінами та доповненнями № 2146-IV від 03.11.2004 року), якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.. 640 ЦК України, в редакції яка діяла на час вчинення правочину, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації є укладений з моменту його державної реєстрації. Державний реєстр правочинів, є одним із існуючих у складі інформаційної мережі Міністерства юстиції України Єдиних та Державних реєстрів, які нотаріуси використовували у своїй нотаріальній діяльності з 26.05.2004 року по 01.01.2013 року. Реєстр введений у дію з метою забезпечення реалізації фізичними і юридичними особами права на визнання державою правочинів, щодо яких передбачена державна реєстрація (порядок ведення реєстру регламентувався Тимчасовим порядком ведення Державного реєстру правочинів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року N 671 (далі - Тимчасовий порядок), Інструкцією про ведення Державного реєстру правочинів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року N 86/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 18.08.2004 року за N 1022/9621 (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку, державна реєстрація правочинів проводиться відповідно до вимог Цивільного кодексу України шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру правочинів. У п. 5 Тимчасового порядку зазначено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна підлягає державній реєстрації. Згідно п. 6 Тимчасового порядку, державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Реєстру одночасно з його нотаріальним посвідченням. Таким чином, договір купівлі-продажу від 02.02.2005 року, відомості про який були внесені до Державного реєстру правочинів, що підтверджується відповідним витягом, пройшов процедуру державної реєстрації, як того, вимагали норми ЦК України, які діяли на момент вчинення правочину, а тому зазначений вище договір вважається вчиненим, і відбувся перехід права власності на нерухоме майно. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 08.12.2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №3140, [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] по довіреності, яка посвідчена Сень А.С., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 28.10.2015 за реєстраційним номером 730, передала у власність, а [PERSON] прийняв квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49334552 від 08.12.2015 року. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 10.12.2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №3157, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2015 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Номер запису про право власності 12460794 від 10.12.2015 року, що підтверджується копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо об'єкта нерухомого майна № 52852037 від 09.02.2016 року. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29 квітня 2016 року, яке набрало законної сили 03 листопада 2016 року, скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], номер запису про право власності від 26.11.2015, проведеного Реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. 08.12.2015 року за реєстраційним номером №3140., скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], номер запису про право власності 12420599 від 08.12.2015, державний реєстратор - приватний нотаріус Мушинський О.Ю., Кременчуцький міський нотаріальний округ, Полтавська область. ЦК України передбачено засади захисту права власності, зокрема ст..387 ЦК України передбачено право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст..388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, що встановлений ст..ст.215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово - правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов»язальний спосіб захисту. У зобов»язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст..388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після померлої [INFO] року [PERSON], яка складається зокрема із квартири [ADDRESS] та вказане спадкове майно було відчужене [PERSON] не з волі спадкоємця [PERSON], то суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню та за неповнолітнім [PERSON] необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] і витребувати цю квартиру з володіння [PERSON] та повернути її [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved