Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувлась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначла, що 21 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені рік тому, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 21 жовтня 2008 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві зазначила, що просить розглядати позовну заяву без ії участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поштові конверти із судовою кореспонденцією направлялись на належну адресу відповідача, але були повернуті на адресу суду із довідкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 21 жовтня 2008 року, який зареєстрований Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 232, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 21 червня 2018 року. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2015 року. З 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved