Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2625001006178 від 24.02.2003 року про видачу та обслуговування пластикової картки для фізичних осіб. 18.11.2013 року між сторонами було укладено Додатковий договір №3 до Додаткового договору від 03.07.2009 року до договору банківського рахунку від 25.02.2003 року, відповідно до якого банк встановив на картковий рахунок №№2625801241168 відповідача ліміт кредитування у розмірі 8000 гривень. Станом на день укладення Додаткового договору заборгованість клієнта перед банком становила 7 923,64 гривень. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 8 504 гривні 45 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 25 лютого 2003 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2625001006178 про видачу та обслуговування пластикової картки для фізичних осіб (а.с.6-9). 18.11.2013 року між сторонами було укладено Додатковий договір №3 до Додаткового договору від 03.07.2009 року до договору банківського рахунку від 25.02.2003 року, відповідно до якого банк встановив на картковий рахунок №№2625801241168 відповідача ліміт кредитування у розмірі 8000 гривень. (а.с.10). Умовами Додаткового договору №3 від 18.11.2013 року п.4, п.5 передбачено обов'язок позичальника сплатити 2 % річних за користування кредитом. (а.с.10) Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.12-15). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем станом на 18.11.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 8 504 гривні 45 копійок, в тому числі: 4 162,72 гривень заборгованість по сплаті кредиту, 1 292,42 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 240,94 гривень прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 808,37 пеня за період з 19.11.2014 року по 18.11.2015 року. Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову \~публічного акціонерного товариства «Кредобанк»\~, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №2625001006178 від 24.02.2003 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 530, 611, 612, 546 ч.1, 548 ч.1, 1050 ч.2, 1054 ч.2, 1166, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved