Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно зазначивши, що 26.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014-09.5-080683, згідно з яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 32 480,00 доларів США до 25.11.2027 р. під 13% річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами:шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З метою виконання взятих на себе зобов'язань, між Кредитором та Позичальником було укладено Договір іпотеки від 27.11.2007 року, згідно з яким в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS], яка належить Позичальнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] З причини порушення відповідачем умов кредитного договору, за станом на 09.04.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 33 873,28 доларів США, з яких - 28 954,64 долари США/ екв. 339 584,85 гривень - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом -254,80 доларів США); - 2960.26 доларів США/екв.34 718,42 гривень - заборгованість за відсотками; - 1958,38 доларів США/екв. 397 271,48 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Разом з тим відповідачем до суду подано зустрічний позов про визнання незаконними дій щодо односторонньої зміни умов кредитного договору, зобов'язання здійснити коригування з нарахування відсотків за користування кредитом та зобов'язання здійснити перерахунок, відповідно до якого встановлено, що 18.02.2009 року до Кредитного договору було укладено Додаткову угоду №1, якою з 18.02.2009 до 17.02.2010 р. встановлено відсоткову ставку на рівні 10%, у зв`язку із чим графік погашення заборгованості було викладено у новій редакції. Із 17.02.2010 р. Позивач сплачував і сплачує свої кредитні зобов»язання у розмірі 13% річних та в порядку передбачених Графіком платежів до основного кредитного договору після закінчення дії даної тимчасової угоди. Проте, у травні 2014 позивач дізнався, про накопичення заборгованості за Кредитним договором та що ця заборгованість виникла через односторонє підвищення розміру відсоткової ставки на 5% річних у зв»язку із начебто не страхуванням заставного майна (п.п. 1.6 Кредитного договору). Крім того, позивач не погоджується з датою з якої було підвищено відсоткову ставку і те, чому про це не було повідомлено йому письмово у порядку, передбаченому п. 6.2 Кредитного договору. Своєю протиправною бездіяльністю по не направленню повідомлення та діям по односторонній зміні умов договору Банк позбавив позивача можливості надати свою згоду чи відмову від умов договору, що призвело до накопичення заборгованості по основній частині боргу. Представник позивача за первісним позовом у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини позовні вимоги просив задовольнити. Зустрічний позов не визнав, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити. Заявлені вимоги за зустрічним позовом підтримала, позовні вимоги просила задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає, первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014-09.5-080683, згідно з яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 32 480,00 доларів США до 25.11.2027 р. під 13% річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 18.02.2009 року до вказаного кредитного Договору було укладено Додаткову угоду №1, якою з 18.02.2009 року по 17.02.2010 року встановлено відсоткову ставку на рівні 10% річних, у зв'язку з чим Графік погашення було викладено у новій редакції у додатку №1 до зазначеної угоди. 12.12.2012 року розмір відсоткової ставки збільшився на 5% річних, тобто до 18% річних, на підставі пункту 1.6 Кредитного договору. Відповідно до п. п. 6.2 кредитного договору № 014-09.5-080683 від 26.11.2007 р. у випадках, передбачених цим договором Кредитор має право змінити процентну ставку за користування кредитом. Про зміну процентної ставки Кредитор письмово повідомляє Позичальника протягом 7 календарних днів з дати прийняття рішення про її зміну. Таке повідомлення є невід`ємною частиною цього Договору. У разі відмови Позичальника від зміни процентної ставки за користування кредитом, він зобов»язується повернути кредитні кошти не пізніше 30 календарних днів з дня отримання повідомлення Кредитора про такі зміни та сплатити Кредитору проценти відповідно до процентної ставки, раніше обумовленої Договором, за час фактичного користування кредитом. Відповідно до заяви від 11.07.2013 року відповідач за первісним позовом звернувся до позивача, згідно з якою просив встановити процентну ставку за кредитом у розмірі, що діяла до моменту її підвищення, що свідчить про обізнаність відповідача з приводу зміни розміру процентної ставки. Крім того, відповідач за первісним позовом звернувся до позивача з заявою від 12.07.2013 року, відповідно до якої просив здійснити прощення розрахованого розміру пені за кредитним договором в розмірі 22619,49 грн. у зв'язку з повним погашенням простроченої заборгованості у розмірі 1469,58 дол. США. Згідно з листом позивача на вказану заяву відповідачеві надано відповідь про анулювання відповідачеві банком заборгованості за пенею в розмірі 22619,49 гривень. Разом з тим, з метою виконання взятих на себе зобов'язань, між Кредитором та Позичальником було укладено Договір іпотеки від 27.11.2007 року, згідно з яким в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS], яка належить Позичальнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та відповідно до п. 1.1. цього договору, Договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з Кредитного договору №014-09.5-080683 від 26.11.2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем , а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умови якого Іпотекодавець зобов'язаний в строк по 25 листопада 2027 року повернути Іпотекодержателю кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 32480,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним - 13,00% річних згідно умов Кредитного договору та можливі штрафні санкції, передбачені згаданим вище кредитним договором. З причини порушення відповідачем умов кредитного договору за станом на 09.04.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 33873,28 доларів США, з яких - 28954,64 долари США/ екв. 339584,85 гривень - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом -254,80 доларів США); - 2960.26 доларів США/екв.34718,42 гривень - заборгованість за відсотками; - 1958,38 доларів США/екв. 397271,48 гривень - -пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. У зв'язку з припиненням відповідачем виконання своїх грошових зобов'язань, позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором, що підтверджується вказаною вимогою від 23.04.2014 року № 114-15-0-00/632, яку відповідач не виконав. Згідно з вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, позивач повідомив відповідача про загальну суму боргу, яка за станом на 09.04.2014 року склала 33 873,28 долари США та повідомив про наслідки невиконання зазначеної вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно п. п. 10.1 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника, а саме за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Відповідно до п. 10.2 вказаного Договору, за кожне порушення умов п.5.6. цього Договору, Позичальник додатково до компенсації витрат Кредитора на страхування сплачує останньому за кожен випадок порушення штраф в розмірі 50% від несплаченого страхового платежу. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника дострокового погашення боргу. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, суд встановив, що позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ «Райффайзен Банк Аваль» доведений, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і він підлягає задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved