overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач в шлюбі з відповідачкою не перебував, проте мають спільну дитину дочку [PERSON] [INFO] Наданий час дочка проживає із позивачем і знаходиться на його утриманні. Місцезнаходження відповідачки невідоме, що підтверджується на даний час довідкою Іваньківської сільської ради. В березні 2014 року відповідачка пішла з дому в невідомому напрямку, з того часу не з'явилась. Місце проживання та місце роботи відповідачки в даний час не відомі. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідачка, яка згідно повідомлення адресно - довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області зареєстрована за адресою: [ADDRESS], згідно довідки поштового відділення (ф. 20), повернуто за закінченням терміну зберігання, а відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідачки заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180- 183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивач в шлюбі з відповідачкою не перебував, проте мають спільну дитину дочку [PERSON] [INFO] Наданий час дочка проживає із позивачем і знаходиться на його утриманні. Місцезнаходження відповідачки невідоме. В березні 2014 року відповідачка пішла з дому в невідомому напрямку, з того часу не з'явилась. Місце проживання та місце роботи відповідачки в даний час не відомі. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки місцезнаходження відповідачки не відоме, суд вважає за необхідне оголосити її в розшук, згідно вимог ст.78 ЦПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO]. та дочка [PERSON], [INFO]., які знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідачка проживає окремо, не цікавиться ні здоров»ям дітей, ні їх вихованням, не надає жодних коштів на їх утримання. Просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно, на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що не відмовляється сплачувати аліменти на дітей, однак для неї така сума є надто великою, оскільки ніде не працює, часто хворіє. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO]. та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідачка не надає коштів на утримання дітей. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, зокрема те, що діти сторін повністю знаходяться на утриманні батька. Суд також враховує матеріальне становище відповідачки, яка ніде не працює, інших утриманців не має. Суд вважає, що з відповідачки, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК слід стягнути у користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700грн. щомісячно. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що він з відповідачкою є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, але його матеріальне становище не дає змоги повністю забезпечити неповнолітню дитину, тому він просить стягнути з відповідачки, на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до повноліття дитини. До початку судового засідання представник позивача, до суду подала заяву в якій позов підтримала повністю, справу просила слухати за відсутності позивача та представника. Відповідачка до судового засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України,\~а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився 22.02.2015 року, її батьком є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СР №273317 виданого 05.10.2018 року. Відповідно до довідки №453 від 06.09.2018 року виданої виконкомом Тальянківської сільської ради, [PERSON] зареєстрований в [INFO], його склад сімї наступний: [PERSON] дружина, з якою шлюб не зареєстрований, [PERSON] син, [INFO], [PERSON] батько, [PERSON] мати, [PERSON] вікторія Вікторівна сестра, [PERSON] племінниця. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, дійшов висновку про те, що відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі\~ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від її заробітку, пенсій та інших видів прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Дане мотивовано тим, що відповідачка є матір,ю дитини, що проживає з позивачем, однак матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не здійснює. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його вимоги з підстав викладених в позові. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не запречувала щодо стягнення з неї аліментів на утримання сина. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження дитини відповідачка є матір,ю [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з батьком та знаходиться на повному його матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з батьком, а таким чином знаходиться на його утриманні, то відповідач як мати дитини, що проживає окремо від сім,ї зобов,язана також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст.. 183 СК України. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення та вважає, згідно ст. 183 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.02.2014 року і до досягнення дитини повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка працювала у нього по трудовому договору з жовтня 2013 року і взяла в борг 5300 грн., які зобов'язалася повернути до 31.03.2014 року, про що написала розписку. Однак до цього часу вказані кошти не повернула, тому просить позов задовольнити. Відповідачка, яка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася у зв'язку з чим ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Статтею 1047 цього ж кодексу передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 31.01.2014 року був укладений договір позики за яким позичальник зобов'язалася повернути до 31 березня 2014 року отримані від позикодавця кошти в розмірі 5300 грн. До цього часу зазначені кошти відповідачка не повернула. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вищевказаних норм закону, змісту позовних вимог, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідачку. На підставі наведеного, ст.ст., 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 30.04.2013 року та 01.07.2013 року він уклав з відповідачкою договори позики грошей, відповідно до яких позивач передав останній гроші в сумі 200000 грн. та 54400 грн. відповідно, про що відповідачка надала відповідну розписку та підписала договір позики. Згідно даних зобов»язань у встановлені строки до 30.05.2013 року та до 30.09.2013 року відповідачка кошти не повернула. На прохання про добровільне повернення коштів відмовилася, тому позивач змушений був звернутися до суду із позовом. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася, у зв'язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, судом встановлено, що 30.04.2013 року та 01.07.2013 року позивач уклав з відповідачкою договори позики грошей, відповідно до яких позивач передав останній гроші в сумі 200000 грн. та 54400 грн. відповідно, про що відповідачка надала відповідну розписку та підписала договір позики. Згідно даних зобов»язань у встановлені строки до 30.05.2013 року та до 30.09.2013 року відповідачка кошти не повернула (а.с.12-15). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 625, 1046 - 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення в його користь аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалося і 15 квітня 2013 року за рішенням суду шлюб між ними розірвано. За взаємною згодою діти залишилися проживати із позивачем і на даний час перебувають на повному його матеріальному забезпеченні. З серпня 2013 року відповідачка жодним чином не допомагає йому матеріально в утриманні дітей. Вказує, що відповідачка має змогу брати участь в утриманні дітей, оскільки вона матеріально забезпечена, має стабільні та високі заробітки, постійно виїжджає на сезонні роботи за межі України. Позивач з дітьми проживає в будинку своєї матері-пенсіонерки, яка і допомагає йому забезпечити дітей всім необхідним, доглядає за ними на час коли він змушений їхати на сезонні роботи. Оскільки відповідачка не бере жодної участі в матеріальному у триманні дітей, хоча має таку можливість, то позивач поставив питання про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання подав заяву про здійснення розгляду справи у його відсутності, заявлений позов підтримав з викладених підстав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим суд постанови ухвалу про розгляд справ у порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матрі'ю народжених у шлюбі дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано і діти залишилися проживати з батьком та перебувають на його утриманні. З серпня 2013 року відповідачка не бере жодної участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З викладених у позовній заяві обставин встановлено, що основним джерелом доходів відповідачки є робота за межами України, куди вона періодично виїжджає. Реальний рівень доходів, які отримує відповідачка, при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно, її дохід може бути мінливим. Тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити їй аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи із заявлених позивачем доводів щодо розміру аліментів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, стану здоров'я дітей, платника аліментів, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в сумі 400 грн. на кожну дитину. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення з неї матеріальної шкоди в сумі 2809 грн.., моральної шкоди в сумі 1700 грн. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Судом з'ясовано, що при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з явилися , про час розгляду справи повідомлені. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає що необхідно ухвалити додаткове рішення, де вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2809 грн . матеріальної шкоди , 500 грн. моральної шкоди суд . При подачі позову [PERSON] сплатив судовий збір 243 грн. 60 коп. за подачу позову, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати . Сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача . При подачі позову позивачем не сплачений судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди. Судом частково задоволена дана немайнова вимога і тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Вимога про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню , так позивачем не надані суду докази щодо витрат по наданню правової допомоги, в судовому засіданні правова допомога позивачу не надавалася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки та просить розірвати шлюб між сторонами який був зареєстрований 02.01.2013 року у Межирічанській сільській раді Сокальського району, Львівського області. Від сімейного життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через постійні суперечки, різні погляди на життя та шлюб. Вказує, що вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб носить формальний характер. Збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак на адресу суду надійшла заява у якій просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] встановлено, що 02.01.2013 року у виконавчому комітеті Межирічанської сільської ради Сокальського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №1. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а примушування до шлюбу не допускається та беручи до уваги той факт, що відповідач визнала позовні вимоги то у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved