Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та не сплачує витрати по утриманню будинку та плату за комунальні послуги, внаслідок чого, станом на 01.09.2013р. у неї виникла заборгованість в розмірі 19162 грн. 25 коп., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. З огляду на прострочення відповідачем виконання зобов»язання, позивач також просив стягнути три проценти річних від простроченої суми в розмірі 591 грн. 11 коп. та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг від 08.11.2010р. та зобов»язання укласти договори не визнала, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. При цьому посилалась на те, що відсутні підстави для визнання укладеного сторонами договору недійсним, на які посилається [PERSON], оскільки волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Крім того, посилання позивача за зустрічним позовом [PERSON] на ст.217 ЦК України, як на підставу визнання договору недійсним, є невірним тлумаченням закону. Що стосується вимоги за зустрічним позовом про зобов»язання укласти договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, то представник позивача вважала, що ця вимога також задоволенню не підлягає, оскільки обов»язок укласти зазначені договори покладено саме на позивача за зустрічним позовом [PERSON] як споживача відповідних послуг і в даному випадку її права не порушені, оскільки відповідні договори їй направлялись для підписання в 2012р. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнав, зазначивши, що обов»язок по сплаті житлово-комунальних послуг виникає тільки після укладення сторонами у справі відповідного договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг, який повинен відповідати вимогам закону. Оскільки наданий стороною позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» договір від 08.11.2010р. не відповідає вимогам закону, стороною відповідача було заявлено зустрічний позов про визнання його недійсним з підстав, передбачених ст. ст. 203,217 ЦК України. Одночасно заявлено вимогу про зобов»язання ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» укласти договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення з [PERSON] згідно з Типовими договорами, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529 та від 21.07.2005р. №630. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги первісного позову підлягають задоволенню, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21 січня 2011р. (а.с.13). Зазначене свідоцтво було зареєстровано в КМБТІ 28 лютого 2011р. (а.с.14). Обгрунтовуючи вимоги первісного позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» посилалось на те, що 08 листопада 2010р. з відповідачем [PERSON] було укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг. Згідно з умовами договору позивач взяв на себе зобов»язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач зобов»язався своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідачем [PERSON] умови договору не виконуються, оскільки відповідна оплата за надані послуги нею не здійснюється. Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території та опалення за період з червня 2011р. по 01 вересня 2013р. в розмірі 19162 грн. 25 коп. (а.с.12) Одночасно позивачем наведено розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми, який становить 591 грн. 11 коп., що є передбаченою ст. 625 ЦК України відповідальністю боржника за порушення грошового зобов»язання. Відповідно до ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання,газ, електрична, теплова енергія ті інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов»язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.п. 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов»язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що житлово-комунальні послуги позивачем надаються, відповідач [PERSON] як споживач їх отримує, що обумовлює її обов»язок проводити оплату наданих послуг та виконувати відповідні зобов»язання за укладеним сторонами договором, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України. За таких обставин, суд вважає первісний позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Заперечуючи вимоги первісного позову, представник відповідача зазначав, що відповідачем [PERSON] оплата наданих житлово-комунальних послуг не проводилась, оскільки укладений з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» договір від 08.11.2010р. вони вважають недійсним з огляду на те, що на час його укладення [PERSON] не була власником квартири [ADDRESS]; у договорі відсутні істотні умови, передбачені законом; волевиявлення [PERSON] не було вільним, оскільки позивач примушував укласти договір під погрозою ненадання ключів від квартири. Зазначені обставини були перелічені як підстави вимоги зустрічного позову про визнання договору, укладеного сторонами у справі 08.11.2010р., недійсним з посиланням на ч.3 ст. 203 та ст. 217 ЦК України. Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано відповідних доказів та не доведено, що її волевиявлення як учасника правочину не було вільним та не відповідало її внутрішній волі. Що стосується посилання [PERSON] на положення ст.217 ЦК України, то воно є помилковим, оскільки зазначеною нормою закону визначені правові наслідки недійсності окремих частин правочину. Крім того, на час укладення оспорюваного правочину, [PERSON] була інвестором і спірна квартира була визначена інвестиційною угодою, будинок [ADDRESS] був прийнятий в експлуатацію та переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Посилання представника [PERSON] на відсутність у договорі істотних умов, передбачених законом, як на підставу визнання його недійсним, також не може бути прийнято до уваги, оскільки договір на надання житлово-комунальних послуг був підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Що стосується вимоги зустрічного позову про зобов»язання ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» укласти договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення з [PERSON] згідно з Типовими договорами, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529 та від 21.07.2005р. №630, то вона також задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Отже, укладення договору є обов»язком, а не правом споживача житлово-комунальних послуг, що свідчить про відсутність порушення ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» прав [PERSON] на укладення відповідного договору. Крім того, в липні 2012р. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» надсилало [PERSON] для укладення договір про надання житлово-комунальних послуг, який вона зобов»язана укласти як споживач житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача за первісним позовом понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved