Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до Бучацького районного суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року біля 02 год 45 хв., [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем [NUMBER], не переконався у безпечності маневру, з метою об'їзду вибоїн на дорозі, змінив напрямок та виїхав на смуту зустрічного руху і в результаті допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2104», державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті настання ДТП водій транспортного засобу «ВАЗ 2104», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких наступила смерть. Відповідно до вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.03.2016 року по справі № 595/104/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Частина 5 ст. 1200 ЦКУ зазначає, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Після смерті [PERSON] залишився дитиною-сиротою та відповідно собою, що втратила годувальника, [PERSON] , [INFO]. Згідно ч.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених сг. 1200 ЦКУ, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених Законом на день настання страхового випадку. Відповідно до Розпорядження голови Бучацької райдержадміністрації від 25.06.2015 р. [PERSON] призначено піклувальником над дитиною-спротою, [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв'язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], страхове відшкодування в сумі 43 848 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 9348 рв від 29.11.2016 року. Відповідно до п.п, 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування і цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановленні Законом. Оскільки відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, то Моторне (транспортне) страхове бюро змушене звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Просить позов задоволити. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.03.2018 року відповідачем отримано, що підтверджується повідомленням про вручення. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] року біля 02 год 45 хв., [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем [NUMBER], не переконався у безпечності маневру, з метою об'їзду вибоїн на дорозі, змінив напрямок та виїхав на смуту зустрічного руху і в результаті допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2104», державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті настання ДТП водій транспортного засобу «ВАЗ 2104», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких наступила смерть. 01 березня 2016 року вироком Бучацького районного суду Тернопільської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок [INFO] року по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася [INFO] року інспектором ВДАІ Бучацького РВ УМВС в Тернопільській області було складено довідку № 63362084. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Із розпорядження № 248-од від 25.06.2015 року, вбачається, що [PERSON] призначено піклувальником над дитиною сиротою [PERSON] Згідно заяв [PERSON] вбачається, що вона звернулася до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, яке згідно розрахунку розмірів відшкодування шкоди пов'язаної із втратою годувальника від 12 серпня 2016 року, становить 43848 грн. 13.12.2017 року на ім'я відповідача було направлено вимогу про погашення суми заборгованості перед Моторним (транспортним) страховим бюро України, проте в добровільному порядку вимога відповідачем не виконана. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має дитина - до досягнення нею вісімнадцяти років. Відповідно до ч.27.5 Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду Згідно пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відтак, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1191 ЦК України МТСБУ набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення суми сплаченого страхового відшкодування підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved