overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батькам [PERSON] та [PERSON] належало будинковолодіння [ADDRESS]. За життя батько [PERSON] склав заповіт 18.01.2002р., згідно якого все належне йому майно заповів їй, позивачці. [INFO] батько помер. Вона спадщину не прийняла, тому все належне батькові майно, в тому числі ? частина будинковолодіння прийняла у порядку спадкування за законом її мама [PERSON] Аналогічно, мати 18.01.2002р. при житті склала заповіт, що все належне їй майно заповідає їй, позивачці. [INFO] мати померла. Спадкоємцем за законом першої черги являється відповідачка [PERSON], однак остання на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] не має. Вона, позивачка, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, оскільки 05.11.2013р. подала до Тисменицької районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ відсутній. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батькам позивачки [PERSON] та [PERSON] належало будинковолодіння [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла за законом його дружина [PERSON] За життя остання склала заповіт на користь позивачки, який 18.01.2002р. посвідчений секретарем виконкому Хом»яківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №2. Даний заповіт не змінювався та не відмінявся. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем першої черги належного покійній майна за законом являється відповідачка, однак остання на спадкове майно не претендує. Позивачка спадщину прийняла належним чином, звернувшись 05.11.2013р. з відповідною заявою до Тисменицької ДНК. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його прабабуся [PERSON], якій належало будинковолодіння [ADDRESS]. За життя прабабуся склала заповіт, згідно якого дане будинковолодіння заповіла йому, позивачу. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Він спадщину прийняв належним чином, оскільки на час відкриття спадщини проживав у будинку та продовжує проживати. Однак у нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ відсутній. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача- Марковецької сільської ради, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла прабабуся позивача [PERSON], якій належало будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується довідкою №226 від 21.04.2015року.(а.с.5). Згідно заповіту, посвідченого 07.02.2007р. секретарем виконкому Марковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, спадкоємцем належного покійній майна являється позивач. Даний заповіт не змінювався та не відмінявся. Інших спадкоємців не має. Позивач належним чином прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Однак позивачу було відмовлено у нотконторі у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Тому за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1234, 1268, 1269, 1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його матір [PERSON] була власником будинковолодіння № 16 по вул. Драбівка в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 133254 грн. Після смерті 06.02.2000 р. матері позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом першої черги - його рідний брат, який є відповідачем по справі, спадщину не прийняв і на неї не претендує. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої матері. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що матір позивача [PERSON] була власником будинковолодіння № 16 по вул. Драбівка в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, 1961 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 133254 грн. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті 06.02.2000 р. матері позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом першої черги рідний брат позивача, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], який був власником будинковолодіння [ADDRESS]. Після смерті брата відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, належно прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою від 30.05.2009 р. до Тисменицької державної нотаріальної контори. Його право на спадщину оспорювалось невісткою покійного брата [PERSON], якій рішенням Тисменицького районного суду від 23.04.2013 р., що набрало законної сили, відмовлено в позові. У зв'язку з відсутністю оригіналу правоустановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно технічного паспорту на спадкове будинковолодіння його інвентаризаційна вартість становить 77789 грн. Тому просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого брата. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рідний брат позивача [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS]. Вартість будинковолодіння становить 77789 грн. Після смерті [INFO] відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за законом другої черги, звернувшись з відповідною заявою від 30.05.2009 р. до Тисменицької державної нотаріальної контори. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON] від 20.02.1989 р. (а.с.11), рішенням Тисменицького районного суду від 23.04.2013 р., яке набрало законної сили з 20.06.2013 р. (а.с.8-10), копією заяви про прийняття спадщини (а.с.7), технічним паспортом на будинковолодіння (а.с.12-14). З огляду на те, що відсутність оригіналу правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачу оформити спадщину у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого брата. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1262, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його баба [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS]. Право власності баби на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 165431 грн. 02.11.2011 р. баба склала заповіт, посвідчений секретарем Старолисецької сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачеві. Після смерті баби, що настала [INFO], відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлої бабці. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що баба позивача [PERSON] була власником будинковолодіння [ADDRESS], 1962 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 165431 грн. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 02.11.2011 р. секретарем Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його батько [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS]. Право власності батька на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 114696 грн. 14.11.2005 р. батько склав заповіт, посвідчений секретарем Старолисецької сільської ради, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачеві. Після смерті батька, що настала [INFO]., відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько позивача [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS], 1962 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 114696 грн. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті [INFO]. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 14.11.2005 р. секретарем Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його дід [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS]. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 59890 грн. 26.12.2014 р. дід склав заповіт, посвідчений секретарем Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачу. Після смерті [INFO]. діда позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого діда. Позивач у підготовче засідання не з'явився, у поданій суду заяві позивач просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що дід позивача [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS], 1950 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 59890 грн. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті [INFO]. [PERSON] позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 26.12.2014 р. секретарем Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого діда. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його тесть [PERSON] був власником будинковолодінь № 12 та № 12а по вул. Підгора в с. Рошнів Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказані будинковолодіння не було зареєстровано, належні правовстановлюючі документи відсутні. 31.03.1988 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачу. Після смерті 28.11.1989 р. тестя позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємцем за законом першої черги була дружина покійного [PERSON], однак вона на спадкове майно не претендувала та 18.10.1995 р. померла. Інших спадкоємців немає. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкові будинковолодіння нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на вказані будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] Позивач та його представник у судове засідання не зявились, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що тесть позивача [PERSON] був забудовником і власником будинковолодіння № 12, 1924 року побудови, та будинковолодіння № 12а, 1989 року побудови, по вул. Підгора в с. Рошнів Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказані будинковолодіння підтверджується відповідними записами у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належні правовстановлюючі документи відсутні. Після смерті 28.11.1989 р. [PERSON] позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 31.03.1988 р. секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (у ркдакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючих документів на спадкові будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого тестя. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved