Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 липня 2018 року відповідач для отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що вказана заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Крім цього, у Анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. Надалі відповідно до умов вказаного Договору [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 грн. з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних) та збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). Разом з цим, відповідач порушував взяті на себе договірні зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу, внаслідок чого прострочення платежу за договором сягнуло понад 90 днів та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. За таких обставин, 01 червня 2020 року банк направив [PERSON] повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості, однак таке залишене останнім без будь-якого реагування відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої для погашення боргу у зв`язку з чим і відповідно до п. 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу». Оскільки загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем за договором станом на 17 липня 2020 року становить 43 938,69 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, тому просить стягнути з нього вказану суму боргу. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій заяві одночасно просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 18 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику до 100 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну «Чорну карту» картку, № [NUMBER] , із строком дії до 10/24, із сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 3,2 % на місяць на залишок заборгованості (38,4 % річних) та збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних), а також обов`язкових щомісячних платежів за користування кредитними коштами у розмірі 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі) (а. с. 8, 12-27, 54-62, 80-84). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у такого станом на 17 липня 2020 року виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 43 938,69 грн. (а. с. 9-11, 63-79). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18 липня 2018 року відповідач [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Укладання такого відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Також просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогу (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису, його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, відтак підтвердив, що наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Крім цього, надав право та доручив ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювати договірне списання коштів з його рахунків, відкритих у цьому банку, без додаткових розпоряджень для погашення будь-яких його грошових зобов`язань перед позивачем, що випливають з умов Договору. Все листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (а. с. 8). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначається ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до такої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). У той же час, статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, то зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 18 липня 2018 року, тому суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved