Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказавши, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2016р. з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Також на користь відповідача стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018 року по 02.12.2019 року. Дитина проживає з відповідачем, проте дуже часто мешкає і в родині позивача. Він намагається усіляко приймати участь в його утриманні та вихованні, додаткових витратах на лікування, розвиток, відвідування дитячого садка. По мірі можливості він намагається також купувати дитині речі та іграшки, забезпечувати його оздоровлення та відпочинок. У теперішній час у позивача значно погіршилось матеріальне становище, заробітну плату він не отримує, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.10.2019р. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з 2000,00 грн. на 1000,00 грн., починаючи з дня набрання рішення суду законної сили щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позовної заяви і просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2\~ст.51 Конституції України\~та,\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Стаття 181 ч. 3 СК України\~вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2016р. з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Також на користь відповідача стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018 року по 02.12.2019 року. Відповідно до ст..7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2020 року становить 1779 грн. Відповідно до п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.\~2006\~р.\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З досліджених судом доказів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов, не доведено зміни чи погіршення матеріального стану [PERSON] . Тимчасове безробіття позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною і може працевлаштуватися. Крім того, позов подано 02.01.2020р., тобто через місяць після закінчення виплат у розмірі 1000,00 грн. на утримання дружини, а саме 02.12.2019р., що не може свідчити про погіршення майнового стану. При цьому, судом також врахована реальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми для забезпечення належного матеріального утримання дитини.

Outcome: dismissed