Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій вказав, що 15 лютого 1996 року померла [PERSON]. До смерті остання проживала та була зареєстрована в [INFO]. Так як вона за життя працювала в місцевому колгоспі то її було включено до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Вільховець Новоушицького району та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,1 в умовних кадастрових гектарах, проте після смерті спадкодавця, а саме 18 вересня 1996 року. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~ЦПК розгляд справи здійснюється судом за\~\~відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~\~засобу не\~\~здійснюється. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №146457, виданого повторно 25 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області 15 лютого 1996 року померла [PERSON]. Згідно з довідками Новоушицької селищної ради № 2671, 2672 від 21 листопада 2016 року [PERSON], яка померла 15 лютого 1996 року, до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за заповітом [PERSON] Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради 02 квітня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу №972/02-31 від 22 листопада 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON], яка померла 15 лютого 1996 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу №102/01-16 від 17 березня 2017 року та повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №102/01-16 від 17 березня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 021, прізвище [PERSON] прописано за № 949. Згідно з витягом з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області [PERSON] є власником земельної ділянки згідно з сертифікатом серії ХМ № 076293 в колишньому КСП «ім.Кірова» с.Вільховець, площею 1,10 в умовних кадастрових га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, вартість якої становить 21198,21 грн. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно зі ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 15 ЦК України способом захисту цивільних справ може бути визнання права.\~\~ Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельну ділянку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Враховуючи, що відповідно до вимог законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд виносить рішення про задоволення позову. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved