Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтує тим, що 10 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та [PERSON] було укладено договір № 49.28/25/07-Zn, відповідно до умов якого Банк шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії надав відповідачу на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 90 000 доларів США зі сплатою 13,6% річних на строк з 10.10.2007 р. по 07.10.2022 р. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплачувати проценти згідно графіка погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 жовтня 2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №49.12/25/І479/07, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку Банку земельну ділянку площею 0,0598 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 22 грудня 2009 р. 05 травня 2014 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої було змінено кінцевий термін погашення кредиту - до 22 грудня 2009 р. Крім того, 22 грудня 2009 р. між Банком та [PERSON] Було укладено Додаткову угоду №1 до Іпотечного договору, яким підтверджено термін повернення кредитних коштів до 22.12.2009 включно. Однак, відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов»язань за договором, в зв»язку з чим станом на 16.10.2014 р. наявна заборгованість в сумі 1 361 936,14 гривень. Позивач посилається на те, що 21 травня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк») та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 49.28/25/07-Zn, укладеним 10 жовтня 2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] Відповідно до Договору купівлі-продажу, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло прав кредитора відносно [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, зазачених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач не виконав належним чином умов Кредитного договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та заявив про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом, оскільки на момент звернення позивача до суду минув визначений законом трирічний строк позовної давності. Крім того, представник відповідача зазначив, що посилання позивача на початок обчислення строку позовної давності з 26.06.2013 р. є необгрунтованими, оскільки заміна сторони у зобов»язанні не впливає на момет перебігу позовної давності. Представник третьої особи - ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не з»явився, про місце і час слухання справи повідомлений судом належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та [PERSON] було укладено договір № 49.28/25/07-Zn, відповідно до умов якого Банк шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії надав відповідачу на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 90 000 доларів США зі сплатою 13,6% річних на строк з 10.10.2007 р. по 07.10.2022 р. Відповідно до п.3.1 Договору кредиту, відповідач [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення одержання суми кредиту не пізніше 07.10.2022 р. на вказаний у п.1.2 Договору рахунок шляхом внесення готівкою або безготівкового перерахування зі свого поточного\\карткового рахунку грошових коштів у валюті кредиту. Відповідно до п.3.2 Договору [PERSON] зобов'язався сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами до 10-го числа кожного календарного місяця, а також 07.10.2022 р. або в день повного дострокового погашення кредитів. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, надавши відповідачу зазначені вище кредитні кошти. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 жовтня 2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №49.12/25/І479/07, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку Банку земельну ділянку площею 0,0598 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 22 грудня 2009 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої п.1.1, 3.7 викладено в новій редакції, змінено кінцевий термін повернення кредиту до 22 грудня 2009 р. включно. 22 грудня 2009 р. між Банком та [PERSON] Було укладено Додаткову угоду №1 до Іпотечного договору, яким викладено істотні умови кредитного договору в новій редакції та підтверджено термін повернення кредитних коштів до 22.12.2009 включно. Судом встановлено, що 21 травня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк») та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний Кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 49.28/25/07-Zn, укладеним 10 жовтня 2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] Відповідно до Договору купівлі-продажу, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло прав кредитора відносно [PERSON] Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного колексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач, [PERSON] не виконав своїх зобов'язань перед Банком, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.10.2014 р. становить 1 361 936,14 гривень, з яких: - 1 058 435,34 гривень - тіло кредиту; - відсотки - 303 500,79 гривень. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить 3 роки. Як зазначалось судом раніше, строк дії договору погоджений сторонами до грудня 2009 року. З матеріалів цивільної справи вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості був здійснений Позичальником в березні 2009 року. Сторони погодили, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до Графіка. Отже, про порушення свого права Банк був повідомлений в квітні 2009 р., коли Позичальник припинив вносити відповіді платежі згідно з Графіком погашення заборгованості. Крім того, як вбачається з поданих суду письмових доказів ПАТ «Кредитпромбанк» листом від 22.05.2009 р. вимагав дострокового погашення всієї суми заборгованості і встановив строк виконання зобов»язань до 21.06.2009 р. В подальшому, в листопаді 2009 р. Банк звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який 23.11.2009 р. за клопотанням позивача був залишений без розгляду. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв»язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Тобто, в зв»язку з невиконанням відповідачем вимоги Банку про дострокове погашення суми боргу за кредитним договором до 21.06.2009 р. Банк скористався своїм правом на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості, однак, залишив даний позов без розгляду в листопаді 2009 р. В силу положень ст..264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач звернувся до суду лише 19.11.2014 р. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності з боку позивача суду не надано. В зв»язку з викладеним у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строків позовної давності поважними. Представник відповідача в ході судового розгляду заявив про застосування судом положень ст.267 ЦК України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно з положеннями ч.4 ст.267 ЦК України. Враховуючи викладене, в зв»язку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed