Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просив зобов`язати останнього повернути йому земельну ділянку з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071 та скасувати державну реєстрацію права оренди на неї з одночасним припиненням права оренди відповідача щодо земельної ділянки. Позов мотивує тим, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071, площею 1,954 га, розташованої на території земель колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. З 20 січня 2015 року по травень 2020 року відповідач користувався земельною ділянкою за усної згоди позивача, за що сплачував йому грошові кошти. На початку травня 2020 року позивач звернувся до відповідача з проханням звільнити та повернути належну йому земельну ділянку. У відповідь на вказане прохання відповідач пред`явив йому оригінал договору оренди землі від 24 квітня 2015 року, акт приймання-передачі від 24 квітня 2015 року, акт про визначення меж земельної ділянки 24 квітня 2015 року, згідно із якими позивач, передав в оренду відповідачу, належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071. Оглянувши вказані документи позивач зрозумів, що підпис виконаний не ним, а іншою особою. 25 травня 2020 року позивач офіційно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути належну йому земельну ділянку. 29 вересня 2020 року позивач отримав відповідь згідно із якою TOB «Сварог-Дністер» користується земельною ділянкою з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071 на підставі укладеного із ним договору оренди землі від 24 квітня 2015 року, строк дії договору 10 років. Відповідач не вбачає підстав для розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Вказує, що жодного договору оренди землі з TOB «Сварог-Дністер» не підписував та згоди на передачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років не надавав. За таких обставин вважає своє право власності порушеним та просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву. 20 січня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року клопотання позивача задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. 29 квітня 2021 року суд поновив провадження у справі. 24 червня 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач ТОВ «Сварог-Дністер», правом на подання відзиву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання відповідач представника не направив та не повідомив про причини неявки. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071, загальною площею 1,954 га, яка розташована на території земель колишньої Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.9). 24 квітня 2015 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно із умовами якого [PERSON] передав ТОВ «Сварог-Дністер» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 6823389000:07:001:0071, загальною площею 1,954 га, яка розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.10, 11). Право оренди зареєстроване 26 серпня 2015 року, номер запису про інше речове право: 10975688, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 30 вересня 2020 року (а.с.6). 24 квітня 2015 року вказана земельна ділянка передана [PERSON] -ТОВ «Сварог-Дністер», про що складено акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с.12). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилався на те, що він не підписував спірний договір та він не відповідає вимогам пунктів 1-4 статті 203 ЦК України. Відповідно до висновку експерта №956/95720-26 від 22 квітня 2021 року підпис від імені [PERSON] у розділі «Реквізити сторін по договору» колонці «Орендодавець» в графі «Фізична особа» договору оренди землі від 24 квітня 2015 року (кадастровий номер 6823389000:07:001:0071) укладеному між [PERSON] та ТОВ «Сварог-Дністер» виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якогось підпису [PERSON] (а.с.57-61). Надаючи правову оцінку таким доводам позивача суд зазначає наступне. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Відповідно до висновку експерта №956/95720-26 від 22 квітня 2021 року підпис від імені [PERSON] у договорі оренди землі від 24 квітня 2015 року виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якогось підпису [PERSON] . У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 24 квітня 2015 року є неукладеним, оскільки не підписаний позивачем, а тому земельна ділянка, що належать позивачу, знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Отже, судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] оспорюваний договір оренди землі не підписував, отже сторони не досягли згоди щодо умов договору оренди землі, такий правочин є неукладеним, тобто є таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Враховуючи, що договір оренди землі 24 квітня 2015 року [PERSON] не підписував у зв`язку із чим спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «Сварог-Дністер» без установлених законом підстав, тому в порядку усунення перешкод позивача у здійсненні права власності на належну йому земельну ділянку ТОВ «Сварог-Дністер» має повернути позивачу належну йому земельну ділянку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на викладене, суд також дійшов висновку про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) ТОВ «Сварог-Дністер» щодо спірної земельної ділянки, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі від 24 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Сварог-Дністер», номер запису про інше речове право 10975688, оскільки вказаний договір оренди між сторонами укладений не був, відтак сторони не набули за даним правочином відповідних прав та обов`язків, в тому числі і щодо строку дії договору оренди землі, в зв`язку із чим не може бути офіційного визнання і підтвердження державою факту набуття відповідачем права користування спірною земельною ділянкою. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч.3 ст.141 ЦПК України). Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Встановлено, що [PERSON] в зв`язку із розглядом даної справи поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 1681 грн 60 коп. (а.с.5), а також витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи в сумі 4118 грн 64 коп. (а.с.52). Ці витрати є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, тому приймаються судом до уваги. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 5800 грн 24 коп. судових витрат.

Outcome: approved