Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13 березня 2013 року. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, обставини справи підтверджує. Час на примирення не потрібен. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на «Нікітюк». Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ст. ст.\~169,\~224 Цивільного процесуального кодексу України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивачка не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 13 березня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 433 ( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Від позивача [PERSON] також надійшло клопотання про заміну прізвища після розірвання шлюбу на дівоче прізвище «Нікітюк». Кожна особа має право на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору, за клопотанням позивача слід покласти на неї.

Outcome: approved