Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою [PERSON], визначити, як спосіб його участі у вихованні дочки систематичні побачення з нею у 1-шу та 3-ю неділі місяця та в день її народження з 12.00 год. до 17.00 год. без присутності матері дитини. Також просить встановити дні по яких він буде забирати дитину до себе додому кожної суботи або неділі. Судові витрати понесені ним по даній справі просить стягнути в його користь з відповідачки. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 25.09.2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, 16.02.2015 року у них народилась дочка [PERSON]. 11.05.2016 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб між ними було розірвано. Однак, ще до цього - 02.04.2015 року відповідачка по незрозумілих для нього причинах забравши дочку переїхала на постійне місце проживання в м.Заліщики, не повідомивши позивачу адреси і не дозволяючи йому бачитись з дочкою. На багаторазові прохання позивачем відповідачки змінити своє ставлення до його участі у процесі виховання дитини, остання не реагує. Орган опіки і піклування Заставнівської районної державної адміністрації розглянувши заяву позивача по даному факту і 03.09.2015 року прийняв рішення, яким визначив наступний порядок побачень [PERSON] з дочкою [PERSON]: кожної першої, третьої неділі місяця з 12.00 год. до 17.00 год. в присутності матері, та в робочі дні після 17.00 год. за домовленістю батька і матері. Однак, як стверджує позивач, вищевказане рішення відповідачка не виконує і надалі чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, що змусило врешті його звернутись за захистом в суд. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Відповідачка пояснила суду, що жодних перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні дочки не створює, навпаки бажає, щоб дочка спілкувалась з батьком та відчувала його любов та ласку, однак категорично заперечує проти того, щоб дані зустрічі відбувались у її відсутності, з огляду на вік дитини, тим паче за місцем проживання батька, як того просить в позовній заяві позивач. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного: 25.09.2012 року сторони уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №210719 у [PERSON] та [PERSON] 16.02.2015 року народилась дочка [PERSON]. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/342/16-ц від 11.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст.141 ч.2 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався із заявою про участь у вихованні дочки в орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації. 03.09.2015 року даний орган розглянувши вищевказану заяву прийняв рішення, яким визначив наступний порядок побачень [PERSON] з дочкою [PERSON]: кожної першої, третьої неділі місяця з 12.00 год. до 17.00 год. в присутності матері, та в робочі дні після 17.00 год. за домовленістю батька і матері. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст.159 ч.1 СК України). Позивач у своїй позовній заяві та в судовому засіданні наполягає, що рішення органу опіки та піклування відповідачкою не виконується, однак жодних доказів цьому не наводить. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із частиною третьою вищевказаної статті СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 ч.2 абз.3 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.155 ч.1 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Позивач в судовому засіданні не навів достатніх доказів створення відповідачкою перешкод йому у спілкуванні з дочкою та її вихованні, які б в повній мірі були підставою для задоволення його позовних вимог в тому обсязі, в якому вони викладені в його позові та озвучені ним в судовому засіданні. Тому, виходячи насамперед з інтересів малолітньої дитини та враховуючи часткове визнання позову відповідачкою, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково, в частині зобов'язання відповідачки не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою та визначення, як способу участі позивача у вихованні дитини особисте спілкування з нею першу і третю неділі місяця з 12.00 год. до 15.00 год. в присутності матері. В решті позовних вимог позивачу слід відмовити за їх недоведеністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує відмову позивача в судовому засіданні від вимоги про стягнення в його користь з відповідачки понесених судових витрат, і вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed