Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], ЛКП «Снопківське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівська міська рада, про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що внаслідок незаконних будівельних робіт на горищі будинку [ADDRESS] пошкоджено покрівлю даху будинку внаслідок чого відбулося залиття його квартири [ADDRESS] що призвело до руйнування фасаду будинку, фундаменту. Крім того такими діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 25 000 гривень, яка полягала у тому, що внаслідок постійного залиття його квартири, на поверхнях стін утворюється грибок, в кімнатах сирість, що негативно впливає на його організм та організм членів його сім'ї. Внаслідок цього, сім'я не може повноцінно проживати у квартирі, а її забруднення негативно впливає на їх психологічний та фізіологічний стан. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення позову з мотивів викладених у запереченнях, додатково надали пояснення про те, що у залитті квартири позивача відсутня вина [PERSON] Із висновку експерта вбачається, що не знайшли підтвердження доводи позивача про ведення відповідачем незаконних будівельних робіт на горищі, як причину залиття квартири. Крім того, вважають, що при вирішенні позовних вимог слід звернути увагу на обстановку аварійності даху в даному будинку, адже за останні роки експлуатації будівлі поточні ремонтні роботи не проводились, будівля знаходиться у незадовільному стані і вимагає проведення ремонтно-реставраційних робіт. Просять суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Представник ЛКП «Снопківське» - Огризко М.-М.А., у судовому засіданні визнала позовні вимоги, надала у розпорядження суду акт директора ЛКП «Снопківське» від 03.10.2014 року. Вважає, що саме незаконними діями [PERSON], які полягають у проведенні ремонтних робіт по влаштуванню мансардного поверху при здійсненні яких була встановлена незаконна врізка у водостічну трубу з мансардного поверху, позивачу спричинені матеріальні збитки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, думку адвоката на заперечення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] що стверджується технічним паспортом від 02.11.1993 року, інвентарний номер 648, реєстровий номер 6281 (а.с.4). Актом ЛКП «Снопківське» від 10.01.2012 року встановлено, що в результаті обстеження квартири №6 де проживає сім'я [PERSON] виявлено залиття в одній із житлових кімнат, яка межує із квартирою №7, яка належить [PERSON] (а.с.6). Внаслідок проведення [PERSON] будівельних робіт з розширення квартири №7 за рахунок площі горища у січні 2012 року в ніч з 05 га 06 січня 2012 року випав дощ, що призвело до залиття житлової кімнати стін і стелі розміром 1,5 м.кв. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №038/13 від 05.08.2013 року встановлено, що встановити конкретну причину пошкодження, зазначених позивачем встановити не надається можливим. Основне замокання в приміщенні квартири №6 могло відбутися як від замокання зовнішньої стіни житлового будинку, так і від проведення будівельних робіт по влаштуванню перекриття і покрівлі над мансардним приміщенням квартири №7, зміщення міжквартирної стіни на горище в сторону житлових кімнат квартири №6 імовірно і спричинило сильне замокання в куті від зазначених вище робіт. Вартість нанесених позивачу збитків дорівнює вартості відновлювального ремонту приміщень житлових кімнат квартири №6 і становить 6 398 грн. (а.с.37-50). У судовому засіданні експерт [PERSON] повідомила про те, що причину залиття квартири позивача остаточно не можливо встановити, про те повідомила, що у результаті перенесення [PERSON] стіни по затвердженому проекту у позивача внаслідок таких дій утворилося затікання води в одній із житлових кімнат. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд бере до уваги поданий представником ЛКП «Снопківське» акт в.о. Директора ЛКП «Снопківське» Педзея М.М. від 03.10.2014 року (а.с.250) в якому вказано, що в результаті обстеження квартири №6 де проживає сім'я [PERSON] виявлено мокре п'ятно на стіні в одній із житлових кімнат в квартирі, яка межує з квартирою №7 де проживає [PERSON] Залиття відбулося 03-04 червня 2014 року в результаті випадання проливних дощів. У зв'язку із ремонтними роботами по влаштуванні мансардного поверху гр.[PERSON] була встановлена незаконна врізка у водостічну трубу з мансардного поверху. При виході на адресу водостічна труба не протікає, мокрих плям зі сторони фасаду не виявлено. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У п.3 Постанови №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а представники відповідача відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростували і не довели відсутність вини [PERSON] Суд критично оцінює доводи представників відповідача, про те, що висновок експерта є неоднозначним щодо причини залиття квартири [PERSON], а інших докази, які б підтверджували позицію позивача про наявність причино наслідкового в'язку між шкодою спричиненою [PERSON] та діями [PERSON] у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Висновок суду про причинний зв'язок між залиттям квартири позивача та діями відповідача ґрунтується на виданому комісією ЛКП «Снопківське» від 10.01.2012 року Акті (а.с.6) де вказано, що власниця квартири [PERSON] виконує будівельні роботи з розширення квартири №7 за рахунок площі горища над своєю квартирою. Листом-відповіддю голови Галицької районної адміністрації О.Сімченка №31 вих. від 26.01.2012 року (а.с.229) у якому вказано, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося в результаті ведення самовільних будівельних робіт власником квартири №7 даного будинку - гр.[PERSON], актом ЛКП «Снопківське» від 03.10.2014 року (а.с.250). Щодо позовної вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 25000 грн., то суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Частиною четвертою цієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, зважаючи на вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, суд приходить до переконання, що позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача 25000 грн. моральної шкоди слід задовольнити частково. Позовну вимогу про стягнення матеріальних збитків на суму 6398 грн. задовольнити у повному обсязі.

Outcome: partial