Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання за набувальною давністю права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області по вул.Заболотна, 9. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач з 08 березня 2006 року з дозволу [PERSON] постійно проживає у даному будинку, який зі слів [PERSON] належав її покійній бабі [PERSON]. [PERSON] обіцяла їй здійсними оформлення даного будинку і продаж. Спадкова справа після [PERSON] не заводилась, спадщина останньої ніким не прийнята. Позивач постійно, відкрито добросовісно користується та володіє даним будинком, утримує його в цілому більше 10 останніх років. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов за вищевикладених обставин. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що позивач постійно проживає у [INFO] з її дозволу з 08 березня 2006 року, здійснила ремонт будинку та електропостачання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач постійно проживає у [INFO] з 2006 року, здійснила ремонт будинку, який був в аварійному стані, зробила грубу, піч, тримає господарство. Згідно заяви від 21 грудня 2017 Безуглівський сільський голова [PERSON] позов визнає, просить розглянути справу за відсутності. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 року. Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути обєктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» №919 від 05 жовтня 2017 року буд.9 по вул.Заболотна в с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області зареєстрований за колгоспним двором, головою якого зазначена [PERSON], підстава- свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Ніжинської районної Ради народних депутатів 31 липня 1987 року на підставі рішення №22 від 23 січня 1987 року, що підтверджується також і даним свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 31 липня 1987 року. Відповідно до довідки Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 17 січня 2012 року станом на 15 квітня 1991 року у буд.9 по вул.Заболотна в с.Безуглівка Ніжинського району проживала [PERSON]-голова двору. [PERSON] померла 17 жовтня 1996 року в с.Безуглівка Ніжинського району. Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №2886/01-17 від 16 червня 2017 року спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Безуглівської сільської ради від 03 квітня 2017 року [PERSON] на час своєї смерті проживала одна і зареєстрована в [INFO]. Докази на підтвердження спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON],-відсутні. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на даний будинок. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 2006 року володіє та користується відкрито, безперервно даним будинком в цілому, що підтверджується вищезазначеними доказами, зокрема, показаннями свідка [PERSON], і не заперечується представником відповідача [PERSON] та третьою особою [PERSON], і є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст.344 ЦК України та задоволення позову повністю із врахуванням заявлених вимог. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.\~

Outcome: approved