Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилаються на те, що [PERSON] 12 листопада 2011 року приблизно о 11 годині знаходячись на ґрунтовій дорозі в с. Монастирець-Поточок, яка веде в урочище «Криничний», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з [PERSON], яка намагалася проїхати по вказаній дорозі до своєї земельної ділянки, почав погрожувати останній вбивством металевими вилами та наніс їй декілька ударів дерев'яною палкою по різним частинам тіла, при цьому спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянках нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, середньої третини лівого стегна, середньої третини правого стегна по передній поверхні, проекції лівої нирки, забою грудної клітки та лівої кісті. Вироком Хустського районного суду Закарпатській області від 29.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого [PERSON] звільнено від призначеного покарання. Внаслідок дій відповідача позивачу спричинено матеріальну та моральну шкоду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 1455, 71 гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень. В судовому засіданні захисник позивача [PERSON], який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги, позов підтримав повністю, посилаючись на наведені в ньому обставини. Просить суд позов задоволити. Захисник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що позивачем не надано належних доказів щодо завдання матеріальної шкоди, оскільки відсутній рецепт лікаря відносно лікування. Просить суд відмовити у задоволенні позову, як безпідставному. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи відносно [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] 12 листопада 2011 року приблизно о 11 годині знаходячись на ґрунтовій дорозі в с. Монастирець-Поточок, яка веде в урочище «Криничний», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з [PERSON], яка намагалася проїхати по вказаній дорозі до своєї земельної ділянки, почав погрожувати останній вбивством металевими вилами та наніс їй декілька ударів дерев'яною палкою по різним частинам тіла, при цьому спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянках нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, середньої третини лівого стегна, середньої третини правого стегна по передній поверхні, проекції лівої нирки, забою грудної клітки та лівої кісті. Вироком Хустського районного суду Закарпатській області від 29.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого [PERSON] звільнено від призначеного покарання. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Позивачем в судовому засіданні доведено, що неправомірними і винними діями відповідача завдано моральної шкоди, яка виразилася у перенесенні позивачем душевних і моральних страждань та переживань, приниження її честі та гідності серед близьких та знайомих, вимушеності змін у життєвих і соціальних стосунках позивача, що є правовою підставою, відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України для відшкодування позивачу моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральні переживання у звязку з ушкодженням здоровя підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved