Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно з набувальною давністю, посилаючись на те, що з липня 2003 р. по даний час позивачка разом із своєю родиною проживає в однокімнатній квартирі, яка знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 29,20 кв. м.. Зазначає, що в даній квартирі до липня 2003р. проживав [PERSON], який виїхав на постійне місце проживання в іншу місцевість та залишив позивачці спірну квартиру. Позивачка зазначає, що проживаючи в даній квартирі з липня 2003 р. сумлінно сплачує комунальні платежі та відкрито і добросовісно користується спірною квартирою. Крім того вказує, що спірна квартира шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у власність громадянам не передавалась і право власності ні за ким не зареєстровано. Вказує на те, що інших осіб які мали б право на дане нерухоме майно немає, а також на протязі часу проживання в даній квартирі жодних вимог та претензій з боку інших осіб або з боку відповідача не було, тому вважає, що цілком законно має право на визнання права власності на вищевказане майно як за добросовісним набувачем, оскільки відкрито володіє ним протягом 10 років. Остаточно просила суд: Визнати за [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності не заперечує щодо задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа без самостійних вимог [PERSON], в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Так, судом установлено, що [PERSON] проживає з липня 2003 р. по даний час разом із своєю родиною проживає в однокімнатній квартирі, за адресою в [ADDRESS], загальною площею 29,20 кв. м., що підтверджується актом №90 КЖРЕП №11 від 01.07.2013р.(а.с.9) Як вбачається з матеріалів справи, в даній квартирі до липня 2003р. проживав [PERSON], (а.с.9,30) Проживаючи в даній квартирі з липня 2003 р. особи, які проживають у спірній квартирі сумлінно сплачують комунальні платежі що свідчить про те, що вони добросовісно та відкрито користуються квартирою (а.с.10) Відповідно до довідки № 410 від 22.10.2012 року видана КЖРЕП №11 вказано що будинок 3 по вулиці В. Винниченка знаходиться на балансі КЖРЕП №11 (а.с.34) Як видно з матеріалів справи, відповідно до відповіді департаменту житлово-комунального господарства №Г-1960 від 15.10.2012р. органом приватизації житла департаменту житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради, квартира №22 за адресою вул. В.Винниченка, 3 шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у власність громадянам не передавалась, (а.с.35) Судом встановлено, що позивачка продовжує проживати у спірній квартирі, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується спірним майном, що підтверджується актом обстеження № 90(а.с.31). Як видно з довідки №1168 від 04.07.2013 року ЧК ОБТІ вартість квартири становить 34 984 грн.(а.с.38) Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна дівність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 Постанови №5 встановлено що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Таким чином, у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме, тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкритого, без таємниць, а також те, що протягом визначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна. Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не, повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно з набувальною давністю підлягають до задоволення, оскільки позивачка добросовісно та відкрито володіє спірним майном протягом 10 років, та на протязі даних років ніхто не звертався з вимогою про його повернення. Крім того, суд вважає, що позовна вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що згідно акту №90 від 01.07.2013 року складеного комісією КЖРЕП №11 за адресою: [ADDRESS], [PERSON] з 1.07.2003 року проживає без реєстрації за вищевказаною адресою (а.с.9) Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 22.10.2013 року, громадянин [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.30) Про те, як установлено судом, згідно Акту №211 КЖРЕП-11 від 17 вересня 2015 року в присутності та при опитуванні сусідів встановлено, що [PERSON] за адресою: м.Чернівці, вул. Винниченко станом на 15.09.2015 року з 2003 року, не проживає, а проживає за даною адресою [PERSON] без реєстрації. (а.с.81) Так , відповідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його ім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Враховуючи те, що судом визнано за [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS], внаслідок чого підлягає задоволенню позовна вимога про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], як такого, який не проживає за спірною адресою більше шести місяців. На підставі наведеного та

Outcome: approved