overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання невнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Тисменицького районного суду від12.06.2015 року з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] - [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно. На даний час ця сума є замалою для утримання дитини, оскільки вона є меншою від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочці виповнилося 10 років і відповідно збільшилися витрати на її утримання. Крім того, постійне зростання цін знецінило визначену судом суму аліментів. Вона сама не можу утримуватидочку, а батько добровільно допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка на даний час є неповнолітньою. Згідно рішення Тисменицького районного суду від 12.06.2015 року з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої дитини стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно. На даний час ця сума матеріального утримання є незначною і її не вистачає в повній мірі на утримання дочки, оскільки з часом збільшилися витрати на утримання дитини та даний розмір аліментів є меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач не має можливості у повній мірі утримувати дитину. Виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Також припинити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки на виконання рішення суду 12.06.2015 року. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180-181, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з нею і перебувають на її утриманні. Між ними фактично припинено шлюбні відносини і з часу припинення відносин [PERSON] коштів на утримання дітей не дає, не бере участі у вихованні дочок, не цікавиться їх здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує протий його задоволення. 11.06.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 09.09.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з нею і перебувають на її утриманні. Між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дочки [PERSON] і [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дочок [PERSON] і [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час є малолітньою та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини і з часу припинення відносин [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 31.05.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 29.08.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час є малолітньою та проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дочка [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася одна дитина, дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини і з часу припинення відносин [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі. У наданому суду письмовому запереченні останній зазначив, що позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1059 грн. 16.05.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. 13.06.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дочки [PERSON] - [INFO] народження, аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно на дитину. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей, син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , з яких син [PERSON] на даний час є неповнолітнім та проживає з нею і перебуває на її утриманні. Між нею та чоловіком фактично припинено шлюбні відносини і з часу припинення відносин [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні сина не цікавиться його здоров`ям. Просила стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 щомісячно. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позов підтримує, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1050 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , з яких син [PERSON] на даний час є неповнолітнім та проживає з нею і перебуває на її утриманні. Між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання сина [PERSON] - [INFO] , аліменти у розмірі 1250 грн. щомісячно на дитину. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO], який на даний час є малолітніми та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини і відповідач проживає окремо. З того часу [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його здоровям. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просив справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, у якій він проси справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO], який на даний час є малолітніми, та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини і відповідач проживає окремо. Останній в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі брати участь в утриманні його малолітньої дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача,\~з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1\~ст.184 СК України\~слід стягнути на\~користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, відповідно до ст.\~180-\~183\~СК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO] , який на даний час є малолітніми та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини, у суді знаходиться її позов про розірвання шлюбу з відповідачем і з того часу [PERSON] коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просив справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він проси справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO] , який на даний час є малолітніми, та проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини. Останній в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі брати участь в утриманні його малолітньої дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Заявлений позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з нею і перебувають на її утриманні. На даний час між ними фактично припинено шлюбні відносини і з часу припинення відносин [PERSON] коштів на утримання дітей не дає, не бере участі у вихованні дочок, не цікавиться їх здоров`ям. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує протий ого задоволення. 23.09.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з нею і перебувають на її утриманні. Між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дочки [PERSON] і [PERSON] знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дочок [PERSON] і [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180- 183 СК України та

Outcome: approved