Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення до відповідачки [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу та відповідачці за первісним позовом на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 жовтня 2008 року у справі №2-3438/2008 р. на праві спільної часткової власності належить 2/3 ідеальних часток від житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в рівних частках - по 1/3 за кожним. Третій особі [PERSON] на праві власності належить житлова кімната літ. «1-2» площею 10.7 кв.м. та житлова кімната літ. «1-4» площею 17.3 кв.м. у житловому будинку літ. «А», кухня літ. «Б», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «В», 1/2 колодязя, 1/2 огорожі №1-2, що складає 1/3 ідеальну частку від житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Договору про встановлення порядку користування житловим будинком між позивачемта відповідачкою за первісним позовом не укладалося, та вони не можуть знайти домовленості у користуванні житловим будинком, а тому виникла необхідність встановлення поряду користування житловим будинком. Ухвалою судді від 26 лютого 2019 року провадження у справі за позовом [PERSON] до відповідачки [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення - відкрито. Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Сарафенюка Р.І. та призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Лещишину Василю Володимировичу. 24.01.2020 року від судового експерта Лещишина Василя Володимировича повернулись матеріали цивільної справи №727/1669/19 провадження №2/727/362/20 з висновком експерта №19101 від 21.01.2020 року, на підставі чого ухвалою суду від 27.01.2020 року було поновлено провадження по справі. 17.03.2020 року від представника позивача за первісним позовом до суду надійшла уточнена редакція первісної позовної заяви до відповідачки [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком, у якому він просить суд: виділити йому у користування: кімнату літ. «1-5» площею 15.2 кв.м., кімнату літ. «1-12 І» площею 4,50 кв.м., кімнату літ. «1-14» площею 9,70 кв.м, а всього 29,40 кв.м. в житловому будинку літ. «А», за адресою: [ADDRESS] ; виділити відповідачці [PERSON] у користування: житлову кімнату літ. «1-6» площею 10,00 кв.м., кімнату літ. «1-13» площею 10,0 кв.м. в житловому будинку літ. «А», а всього 20,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; інші приміщення: вхід в підвал літ.1 площею 2.8 кв.м., підвал ІІ площею 13.50 кв.м., підвал ІІІ площею 6.50 кв.м., прихожу літ. «1-1» площею 8.7 кв.м., сходову клітину літ. «1-3» площею 1.2 кв.м., ванну літ. «1-7» площею 4.3 кв.м., кухню літ. «1-8» площею 14.7 кв.м., комору літ. «1-9» площею 2.10 кв.м., вбиральню літ. «1-10» площею 1.0 кв.м., коридор літ. «1-11» площею 4.2 кв.м., кімнату літ. «1-12ІІ» площею 7.60 кв.м., сарай літ. «Д», 1/2 колодязя, 1/2 огорожі -2 , в житловому будинку літ. «А», а всього 67,50 кв.м. за адресою: [ADDRESS] залишити у загальному користуванні позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] 22.03.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] , про встановлення порядку користування 2/3 ідеальних часток житлового будинку. 21.09.2020 року від позивача за зустрічним позовом до суду надійшла уточнена редакція зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] , про встановлення порядку користування 2/3 ідеальних часток житлового будинку у якій просить суд встановити порядок користування спiльним майном - 2/3 ідеальних часток вiд житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями i спорудами по [ADDRESS] , виділивши у користування позивачці за зустрічним позовом [PERSON] житлову кiмнату площею 15,2 кв. м, позначену на планi цифрою 1-5; кiмнату площею 9.7 кв.м, позначену на планi цифрою лiт 1-14, а всього площа 24,9 кв.м.; вiдповiдачу за зустрічним позовом [PERSON] , житлову кiмнату площею 10,0 кв. м, позначену на планi цифрою 1-6; кiмнату площею 10.0 кв.м, позначену на планi цифрою 1- 13; кiмнату площею 12.1 кв.м., позначену на планi цифрою 1-12, а всього 32, 1 кв. м.; комору площею 2.1 кв.м., позначену на планi цифрою 1-9, пiдвал площею 13.5 кв.м., позначений на планi цифрою II; пiдвал площею 6.5 кв.м., позначений на планi цифрою III, вхiд в пiдвал 1 площею 2.8 кв.м., прихожу площею 8.7 кв.м., позначену на планi цифрою 1-1; сходову клiтину площею 1.2 кв.м., позначену на планi цифрою 1-3; ванну площею 4.3 кв.м., позначену на планi цифрою 1-7; кухню площею 14.7 кв.м., позначену на планi цифрою 1-8; вбиральню площею 1.0 кв.м., позначену на планi цифрою 1-10; коридор площею 4.2 кв.м., позначений на планi цифрою 1-11; сарай лiт. «Д», 1/2 колодязя, 1/2 огорожi №1-2 житлового будинку по [ADDRESS] - залишити у загальному користуванні спiввласникiв [PERSON] та [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 ідеальних часток від житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в рівних частках - по 1/3 за кожним. З 2008 року по день звернення з зустрічним позовом до суду, вона разом зi своїм чоловiком [PERSON] проживають у спірному житловому будинку та використовують як власне житло саме житлові кімнати лiт. 1-5 площею 15.2 кв. м. та 1-6 площею 10 кв. м. та сплачують всi необхiднi комунальні платежi. За цей час нею з чоловіком [PERSON] було проведено ремонтні роботи та поміняні вікна в спірному житловому будинку, а саме в кімнатах лiт. 1-5 площею 15.2 кв.м.; лiт.1-6 площею 10.0 кв.м., кухні лiтера 1-8 площею 14,70 кв.м., комори лiт.1-9 площею 2.1 кв.м. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] з 2001 не проживає в спірному житловому будинку, але має доступ до жилого приміщення. Також, не приймає участi в оплатi комунальних платежiв та утриманнi нерухомого майна. Оскільки вона є особою жіночої статi, та користується житловою кiмнатою літ.1-5, тому змушена просити видiлити зазначену кімнату їй, оскiльки вона є не прохiдною, а вiдповiдачу за зустрічним позовом видiлити житлову кiмнату 1-6, яка є прохiдною. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] , про встановлення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третьою особою виступає [PERSON] , про встановлення порядку користування 2/3 ідеальних часток житлового будинку до судового розглядупо суті. Позивач за первісним позовом [PERSON] та відповідачка за первісним позовом [PERSON] , а також третя особа [PERSON] в судове засідання, призначене на 24.12.2020 року, не з`явилися, хоча були повідомленими про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримав, зустрічний позов [PERSON] не визнав, дав пояснення, аналогічні викладеним в новій редакції первісної позовної заяви. Просив первісний позов [PERSON] задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити. Вказав, що на даний час позивач за первісним позовом проживає на зйомній квартирі. Після успадкування спірного будинку в 2008 році позивач за первісним позовом виїхав за межі України на заробітки та тривалий час не проживав у будинку. Також, позивач за первісним позовом бажає особисто проживати в кімнаті, яку просить йому виділити в користування згідно вимог позову. Представник відповідачки за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову [PERSON] не визнала. В повному обсязі підтримала позовні вимоги заявлені позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] , надала суду пояснення, аналогічні викладеним в письмовому відзиві та просила суд відмовити в задоволенні первісного позову [PERSON] , задовольнивши вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] . Пояснила, що відповідач за первісним позовом проживає з сім`єю в житловій кімнаті 1-5 спірного будинку з 2008 року. Ця кімната не є прохідною. Також, у сусідній кімнаті живе хворий брат відповідачки за первісним позовом та до обох кімнат спільний вхід. Прохідну кімнату просить виділити в користування позивачу за первісним позовом. Пояснила, що відповідачка за первісним позовом власним коштом зробила ремонт у будинку, замінила вікна, двері. Звернула увагу суду на те, що перешкод в користуванні будинком позивачу за первісним позовом ніхто не чинив. Вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом [PERSON] , представника відповідачки за первісним позовом [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що до складу спірного домоволодіння [ADDRESS] входять: кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», колодязь, огорожа 1-2, та житловий будинок літ. «А», який складається із входу в підвал літ. «І», підвалу літ. «ІІ», підвалу літ. «ІІІ», прихожої літ. «1-1», сходової клітини літ. «1-3», кімнат:літ. «1-4», «1-5»,«1-6», ванної літ. «1-7», кухні літ. «1-8», комори літ. «1-9», вбиральні літ. «1-10», коридору літ. «1-11», кімнати літ. «1-12», кімнати літ. «1-13», кімнати літ. «1-14» (т.1 а.с.16-21). Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 жовтня 2008 року у справі №2-3438/2008 р. за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ в натурі, [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність виділено: вхід в підвал літ. «І» площею 2.8 кв.м., підвал літ. «ІІ» площею 13.5 кв.м., підвал літ. «ІІІ» площею 6.5 кв.м., прихожу літ. «1-1» площею 8.7 кв.м., сходову клітину літ. «1-3» площею 1.2 кв.м., кімнату літ. «1-5» площею 15.2 кв.м., кімнату «1-6» площею 10.0 кв.м., ванну літ. «1-7» площею 4.3 кв.м., кухню літ. «1-8» площею 14.7 кв.м., комору літ. «1-9» площею 2.1 кв.м., вбиральню літ. «1-10» площею 1.0 кв.м., коридор літ. «1-11» площею 4.2 кв.м., кімнату літ. «1-12» площею 12.1 кв.м., кімнату літ. «1-13» площею 10.0 кв.м, кімнату літ. «1-14» площею 9.7 кв.м. і крім цього сарай літ. «Д», 1/2 колодязя, 1/2 огорожі 1-2, що складає 2/3 ідеальних часток від житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та визнано за ними право власності на вказану частину в рівних частках - по 1/3 за кожним (т.1 а.с.8-11). Таким чином позивач за первісним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом [PERSON] , а також третя особа [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/3 частці, та їх право власності зареєстроване належним чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 25411150. (т.1 а.с.12-13). Як наголошує ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом первісного та зустрічного позовів та виходячи з пояснень представників сторін та допитаних в судовому засіданні свідків, протягом тривалого часу сторони не змогли добровільно дійти згоди щодо порядку володіння та користування 2/3 ідеальних часток від житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Так, будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що він є чоловіком відповідачки за первісним позовом [PERSON] , спірне домоволодіння було побудоване в 1957 році та ніколи не ремонтувалося. В 2008 році після смерті батьків його дружини вони переїхали проживати в спірне домоволодіння. Продавши власних пів будинку по [ADDRESS] , він разом з відповідачкою [PERSON] за ці кошти укріпили фундамент спірного будинку, замінили вхідні двері, провели ремонт, встановили металопластикові вікна та провели опалення. Третя особа по справі [PERSON] , є психічно-хворою особою, у зв`язку з чим відповідачка у справі піклується [PERSON] , утримує, готує їжу, оплачує комунальні послуги. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом відповідачки за первісним позовом [PERSON] , оскільки проживає по [ADDRESS] . Неодноразово приходив до неї додому допомагати. Відповідачка [PERSON] піклується про свого психічно-хворого брата - третю особу [PERSON] , який проживає в літній кухні. Годує його та дає гроші. Позивача за первісним позовом [PERSON] він ніколи не бачив в будинку. Разом з тим, якими саме кімнатами користується [PERSON] з чоловіком йому невідомо. Дані покази свідків в повній мірі узгоджуються із письмовими доказами по справі, а саме актами за №62 та №63 вiд 14 березня 2019 року, складеними КЖРЕП №6, в присутності [PERSON] , [PERSON] , з яких вбачається, що відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] фактично займає і користується житловими кімнатами літ. «1-5» жилою площею 15,20 кв.м., та кімнатою літ. «1-6» площею 10,0 кв.м., а позивач за первісним позовом з 2001 року в спірному домоволодінні не проживає. (т.1 а.с.68-69). Відповідно до Додатку до технічного висновку, щодо технічного стану будинку та безпосередньо приміщення підвалу №01/19-ТЗ, розробленого та виготовленого експертом з технічного обстеження будівель та споруд [PERSON] , згідно проведеного обстеження мансардних приміщень житлового будинку [ADDRESS] встановлено, що товщина стін мансарди ненормативна, висота приміщень мансарди ненормативна, сходи на мансарду не відповідають нормам, тобто житлові приміщення мансарди не відповідають ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», є неповноцінними і використовуються в якості підсобних приміщень.(т.1 а.с.80-87, 135-138). Даний висновок в повній мірі узгоджуються із висновком №19101 будівельно-технічної експертизи від 21.01.2020 року, проведеної судовим експертом В.В. Лещишиним, відповідно до висновків якої висота приміщень мансарди, які пропонується передати ІІ-му співвласнику, становить 2,25 м, що не відповідає необхідній нормативній висоті житлових приміщень 2,5 м., отже вказані приміщення не можуть використовуватися як житлові кімнати. Обом співвласникам в якості житлових приміщень можуть бути запропоновані тільки приміщення першого поверху житлового будинку. (т.1 а.с.175-205). Поряд з цим, як зазначає ч.1 ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Як вбачається із п.1 висновку №19101 будівельно-технічної експертизи від 21.01.2020 року, проведеної судовим експертом В.В. Лещишиним: «1. Технічна можливість встановити порядок користування житловим будинком у відповідності до часток співвласників по 1/3 кожному співвласнику 2/3 ідеальних часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , виходячи із показників площі, які припадають на частки співвласників в житловому будинку, в тому числі житлової площі та площі підсобних приміщень, та фактичного об`ємно-планувального рішення житлового будинку, наявна з відхиленням від часток співвласників.» Частиною 4\~статті 263\~ЦПК України\~встановлено,\~що при\~виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 12.12.2019 року у справі № 639/2184/16-ц: «Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця норма свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.». Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, та виходячи із часток власності кожного із співвласників, позивачу за первісним позовом [PERSON] , як і відповідачці [PERSON] належить на праві власності 2/3 частки усього спірного домоволодіння по 1/3 частці кожному, тому, враховуючи належну їм загальну жилу площу спірних приміщень житлового будинку, що складає 25,2 кв.м. (10,0 кв.м. + 15,2 кв.м. ), кожному із співвласників припадає для окремого користування по 12,6 кв.м (25,2 кв.м. / 2) жилої площі відповідно до частки власності, тобто 12,6 кв.м. жилої площі позивачу за первісним позовом і 12,6 кв.м жилої площі відповідачці за первісним позовом (вона ж позивачка за зустрічним позовом). Зважаючи на те, що відповідачка за первісним позовом [PERSON] є особою жіночої статі та проживає в спірному житловому будинку разом із чоловіком [PERSON] та, відповідно, користується кімнатою «1-5», то вимога позивача за первісним позовом [PERSON] про виділення йому у користування ізольованої кімнати «1-5» жилою площею 15,2 кв.м., а відповідачці за первісним позовом [PERSON] прохідної кімнати літ. «1-6» жилою площею 10,0 кв.м., є безпідставною і такою, що порушує право спільної часткової власності, оскільки позивачу за первісним позовом у користування тоді припадало б 15,2 кв.м. жилої площі, що є більшим а ніж відповідні 12,6 кв.м. жилої площі на кожного співвласника, та з урахуванням, що відповідачка [PERSON] проживає разом в чоловіком [PERSON] , на яких тоді в загальному припадало б по 5,00 кв.м. жилої площі на кожного, що є значно меншим за розміром. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин виділення у користування позивачу за первісним позовом [PERSON] саме кімнати літ. «1-5» жилою площею 15,2 кв.м. є несправедливим і незаконним, і як наслідок, за вказаних обставин в задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити. В той же час, оцінюючи вимоги зустрічного позову, суд вважає, що, виходячи із рівності часток власності кожного із співвласників квартири, а також виділення у користування рівної житлової площі сім`ї позивачки за зустрічним позовом [PERSON] , зокрема кімнати літ. «1-5» 15,2 кв.м. на двох членів сім`ї, по 7,6 кв.м., та відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] кімнати літ. «1-6» житловою площею 10,0 кв.м., встановлення саме такого порядку користування житловим будинком буде відповідати принципам законності, справедливості, добросовісності і розумності та забезпечить правомірний баланс прав та інтересів співвласників, а тому зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved