Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування зазначивши, що його батькові [PERSON] на підставі договору про право забудови від 25 жовтня 1960 року була надана земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку, на якій його батьками побудовано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS]. Після смерті у 2008 році матері позивача [PERSON], відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку з господарсько-побутовими будівлями, яка належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги: чоловік [PERSON], як спадкоємець, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також сини - [PERSON] та [PERSON], шляхом подачі відповідних заяв до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1, проте ніхто з зазначених осіб не отримував свідоцтва про право на спадщину. 06.05.2009 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, по реєстру №1113 посвідчено заповіт, згідно з яким [PERSON] усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу за первісним позовом. 21.07.2009 року [PERSON], згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 872 від 13.07.2009 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на цілий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом та крім нього спадкоємцем за законом першої черги є відповідач, котрий звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає, що відповідач має право на 1/3 частину спадкового будинку, а він на 2/3 частини. Разом з тим, в обґрунтування заяви, позивач вказав, що між ним та його батьками [PERSON] та [PERSON] не просліджуються родинні відносини. Так, батьки у свідоцтвах про смерть вказані як [PERSON] [PERSON], а позивач в паспорті зазначений як [PERSON]. Але у свідоцтві про народження на російській мові позивач був записаний як «[PERSON], а батьки «[PERSON]» та «[PERSON]». Крім того, відповідачем за первісним позовом до суду подано зустрічний позов до позивача про визнання за ним права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON], а також про визнання за ним права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. В обґрунтування зустрічного позову позивач зазначив, що відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії, серії 1-МСЕ № 100508 від 17.07.2013 року він є інвалідом та вважає, що після смерті батька [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині, яка складає половину тієї частки, яка належала б йому при спадкуванні за законом, що складає 1/6 частину, а загалом після смерті матері і батька йому належить 1/3 частина спадкового будинку. Представником позивача за первісним позовом до суду подано заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Проти задоволення зустрічного позову представник позивача не заперечувала. Представником відповідача до суду подано заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила розгляд справи здійснити без її участі. Крім того, як представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи до оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що як первісний позов так і зустрічний позов підлягають задоволенню Згідно з актом приймання індивідуального домоволодіння № 502, затвердженого рішенням виконавчого комітету ради депутатів трудящих № 1067 від 27.12.1965 року, відповідно до договору на право забудови від 25.10.1960 року, комісією було прийнято у [PERSON] будинок [ADDRESS] У відповідності з витягом із рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 872 від 13.07.2009 року «Про оформлення права власності на квартири та житлові будинки із надвірними будівлями» встановлено, що даним рішенням було оформлено право власності з видачею свідоцтв про право власності [PERSON] на житловий будинок із надвірними будівлями по [ADDRESS]. За архівними даними реєстрових книг обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], Свідоцтво поро право власності від 21.07.2009 №- / Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради Рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13.07.2009р. №872, в обмін договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 26.10.1960р. №2-6686. Згідно зі Свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 7 травня 1960 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 489 та після одруження дружині [PERSON] [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2008 року, виданого Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 655. Після смерті матері позивача [PERSON] спадщину прийняв батько позивача [PERSON], як спадкоємець, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та її сини - позивач [PERSON] і [PERSON], шляхом подачі відповідних заяв до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1. Разом з тим, судом встановлено, що жоден зі спадкоємців не отримував свідоцтва про право на спадщину. Згідно з заповітом, складеним [PERSON] від шостого травня дві тисячі дев`ятого року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO]. Реєстрація вказаного заповіту міститься у Спадковому реєстрі, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 19668531 від 06.05.2009 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON], помер [INFO], актовий запис №226 та після його смерті спадщину фактично прийняли діти [PERSON] та [PERSON] - їх сини [PERSON] та [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 2 грудня 1968 року, виданого гор бюро ЗАГС г. Кировоград, встановлено, що [PERSON] записаний батьком позивача. На момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], разом з нею був зареєстрований та проживав [PERSON], що підтверджується довідкою квартального комітету № 16 Ленінського району м. Кіровограда № 171 від 23 квітня 2014 року. У відповідності до довідки квартального комітету № 16 Ленінського району м. Кіровограда № 172 від 23 квітня 2014 року, [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] на момент смерті його батька [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з батьком [PERSON]. Відповідно до постанови 550/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 квітня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 [PERSON], [PERSON], [INFO] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до постанови 549/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 квітня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 [PERSON], [PERSON], [INFO] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2013 року встановлено юридичний факт, що [PERSON], [INFO], дійсно є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії, серії 1-МСЕ № 100508 від 17.07.2013 року [PERSON], є інвалідом та вважає, що після смерті батька [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині, яка складає половину тієї частки, яка належала б йому при спадкуванні за законом, що складає 1/6 частину, а загалом після смерті матері і батька йому належить 1/3 частина спадкового будинку. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер [INFO], що вбачається з матеріалів справи, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують , незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). На підставі викладеного та

Outcome: approved