Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їхньому вихованні, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.10.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільно стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області він уклав шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Попри тривале спільне проживання, нами так і не вдалося створити міцної сім'ї, оскільки з часом виявилося, що вони одне одному не підходять, оскільки в них абсолютно різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. За останній рік відносини між ними стрімко погіршилися. Зазначає, що у травня 2018 року відповідачка подала на розлучення. Через деякий час відповідачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, хоча він продовжував піклуватися про них, їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток та забезпечувати їм всім необхідним. Таким чином, просить усунути перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначити спосіб участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просять задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] та її представник до суду не з'явилися, однак останній подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Крім того, просив суд застосувати адаптаційний період, таким чином, щоб діти звикли. Представник третьої особи, органу опіки і піклування Берегівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі та не заперечують проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 15.10.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області уклали шлюб (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з матір'ю - [PERSON]. На даний час між сторонами виник спір щодо участі батька [PERSON] у вихованні дітей. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в його вихованні і має право на особисте спілкування з ним. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь в його вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Статтею 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Крім того, згідно із ст.. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказаного спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору та суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми є законні та обґрунтовані. Крім того, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвиток, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Також, діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають це, коли можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь батька у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, батько має бажання приймати участь у вихованні дітей, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дітьми, тому суд, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, їх вихованні та встановлення порядку спілкування батька з дітьми є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та вважає за можливе визначити, як спосіб участі у вихованні малолітніх дітей, а саме з відвідуванням [PERSON], [INFO], місця проживання свого батька без присутності матері щомісяця кожного другого тижня з 18-ї години п'ятниці по 18-у годину неділі, а також кожного другого святкового та вихідного дня та відвідуванням [PERSON], [INFO], місця проживання свого батька без присутності матері щомісяця в першу та третю суботу з 10-ї години п'ятниці по 20-у годину та другу і четверту неділю з 10-ї години по 20-у годину, а також кожного другого святкового та вихідного дня. Також, суд вважає за доцільне встановлення адаптаційного періоду у спілкуванні дитини з батьком в присутності матері терміном два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. Такий спосіб участі батька у вихованні дитини перш за все не буде суперечити інтересам дитини з врахуванням її малолітнього віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved