Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 28.08.2012 року [PERSON] (далі-Відповідач) отримала кредит у розмірі 24845,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 526, 527, 530, 599, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3 ЦПК України. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має зображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.02.2014 року має заборгованість-37418,12 грн., яка складається з наступного: 23980,41 грн. - заборгованість за кредитом; 6312,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4866,82 грн. - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди; а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1758,01 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 37418,12 грн. за кредитним договором № б/н від 28.08.2012 року, яка складається з наступного: 23980,41 грн. - заборгованість за кредитом; 6312,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4866,82 грн. - штрафи за п.п. 2.2.Генеральної угоди; штрафи: 500,00 грн. - (фіксована частина), 1758,01 грн. - (процентна складова), судові витрати. Представники позивача в судове засідання не з»явилися. Заяви про відмову від позову до суду не подавали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. На адресу суду надала заяву від 17.04.2014 року про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір від 28.08.2012 року відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику кошти в сумі 24845 грн. 02 коп. ( а.с. 10-11). Всі умови надання кредиту, передбачені в Умовах та правилах надання банківських послуг, які складають між [PERSON] та банком договір про надання банківських послуг (а.с.19-42). Всі правила користування платіжною карткою, передбачені в Правилах користування платіжною карткою (а.с.33-42). Добровільне підписання відповідачем договору кредиту № б/н від 28.08.2012 року ( а.с. 10-11), свідчить про згоду особи, яка їх підписувала, з текстом та всіма умовами, викладеними в цих документах. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримувала, доказів того, що підписи в заяві про бажання отримати кредит не її, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитної картки всупереч волі відповідача іншими особами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач порушила зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені Договором № б/н від 28 серпня 2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 28.08.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 26.02.2014 року ( а.с. 6-7), відповідно до якого заборгованість становить 37418,11 грн. з них: 23980,41 грн. - заборгованість за кредитом; 6312,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4866,82 грн.- штрафи за п. 2.2. Генеральної угоди, 2258 грн., заборгованість по судовим штрафам. Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати суми кредиту позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач суду доказів наявності угоди про відстрочку сплати боргу чи про його погашення не надала, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд, вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а тому, суд виносить рішення про його задоволення, в межах заявлених позовних вимог, на підставі положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, а саме в сумі боргу 37418 грн. 11 коп., та рахує зазначення позивачем в позовній заяві суму боргу 37418 грн. 12 коп., як арифметичну помилку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 374 грн. 18 коп. На підставі викладеного ст. ст. 525, 526, 530, 599, 625, 634, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved