Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів. Свій позов мотивує тим, за рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року №161/10251/16-ц з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх двох синів: [PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу. На момент ухвалення вказаного рішення діти проживали разом з матірю відповідачем у справі. Проте, згодом сини стали проживати разом з ним та знаходитись повністю на його утриманні. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.01.2018 року було визначено місце проживання дітей з ним, за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Милуші, вул. Тарасова, 60. Таким чином, на даний час є усі підстави для звільнення його від сплати аліментів. Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив суд взяти до уваги, що після розірвання шлюбу із відповідачкою він сплачував аліменти на утримання дітей та забезпечував їх усім необхідним: одягом, взуттям, продуктами харчування, товарами гігієни, тощо. На даний момент припинив сплату аліментів, у звязку з тим, що діти проживають разом з ним і перебувають на повному його утриманні. Крім того, зазначив, що відповідачка хворіє на психічне захворювання, востаннє діти бачили матір 01 вересня 2018 року. Відповідач в судове засідання не зявилася. У поданому до суду 19 вересня 2018 року відзиві позов не визнала, суду пояснила, що дійсно має двох спільних з позивачем дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У вересні 2017 року позивач силоміць забрав від неї дітей і з того часу вони мешкають за місцем проживання [PERSON] За цей час вона вживає усіх заходів з метою їх повернення. Забезпечити дітей усім необхідним дійсно на даний час немає можливості. Вважає, що позов є наклепом на неї, а тому просить в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.05.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2015 року було розірвано. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 12,13). За рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно (а.с.3-4). Позивачем не заперечується та обставина, що на момент ухвалення вищевказаного рішення їх діти проживали разом з матірю за адресою : б-р Дружби народів, 1/73, м. Луцьк. Разом з тим, 26 січня 2016 року рішенням Луцького міськрайонного суду, яке набрало законної сили, було визначено місце проживання\~малолітніх дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~з батьком\~ [PERSON]\~за адресою:\~Волинська обл.,\~Луцький район,\~с.\~Милуші,\~вул.\~Тарасова,\~60. Згідно до вимог ч. 2 ст.166 та ст.180 СКУ батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно\~ст. 188 СК України\~батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Враховуючи, що неповнолітні діти:\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],проживають з батьком і перебувають на його повному утриманні, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення аліментів з відповідача відпали, а тому позов про звільнення від сплати аліментів підлягає задоволенню повністю. Обов'язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п. 5 ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»\~скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, так як вони нічим не підтверджені, а навпаки спростовані вищевказаними доказами. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується та обставина, що діти з останньою не проживають і витрат на їх утримання вона на даний час не несе. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного суд дійшов висновку про під ставність вимог позову, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: approved