Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 7/12 частин житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований в с. Пальчиківка, вул. Урожайна, 16, Полтавського району та області. До початку розгляду справи позовні вимоги зменшив та остаточно прохав визнати за ним право власності на 17/32 частин житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований за вище вказаною адресою. 20.02.2018 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, а саме про визнання за [PERSON] права власності на 9/32 частин вищезазначеного житлового будинку з господарськими побудовами та визнання за [PERSON] права власності на 3/16 частин вищевказаного спадкового майна. Позивач за первісним позовом , він же відповідач за зустрічним позовом , [PERSON] зменшені за первісним позовом позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнав, прохав розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідачів [PERSON] за первісним позовом, вони ж позивачі за зустрічним позовом , [PERSON] та [PERSON] зменшені позовні вимоги за первісним позовом визнав , позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та прохав задовольнити, одночасно прохав розгляд справи проводити без його участі. Від представника третьої особи Пальчиківської сільської ради Полтавського району, Полтавської області, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності , при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Згідно ст. 1217 ЦК України,спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] ( батькові ), [PERSON] ( матері ) та [PERSON] ( рідній сестрі та матері [PERSON] ) на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 11.05.2000 року, на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою : Полтавська область, Полтавський район,с. Кірово, вул. Кірова,3 ( на даний час с. Пальчиківка, вул. Урожайна,16 ), таким чином кожному із співвласників належало по ? частині житлового будинку ( а.с. 11 ). 19 жовтня 1992 року [PERSON] помер ( а.с. 12 ). Після смерті [PERSON] ( батька [PERSON], [PERSON] та рідного діда [PERSON] ) на підставі ст.ст. 529,549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги, які успадкували за законом усе спадкове майно є [PERSON] ( мати [PERSON], [PERSON] та рідна баба [PERSON] ) та [PERSON] ( сестра [PERSON], [PERSON] та рідна мати [PERSON] ), яке належало померлому в рівних частках. [PERSON] ( дружина ) та [PERSON] ( дочка ) додатково мали по 1/8 кожній ( з огляду на частку батька ? ). На час смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст.ст. 529,549 ЦК УРСР спадщину не прийняли, оскільки на момент смерті батька разом із ним не проживали ( а.с. 13 ) та не подали заяв до нотаріуса про прийняття спадщини. 28 серпня 1993 року [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на « Петрова » ( а.с. 16 ), від вказаного шлюбу народився син [PERSON] ( а.с. 17 ). 14 серпня 2007 року [PERSON] померла ( а.с. 15 ). Після смерті [PERSON] її частку між собою порівну поділили [PERSON] ( мати ) та [PERSON] ( син ), як спадкоємці першої черги, і частки як співвласників у майні стали наступними : [PERSON] - 9/16; [PERSON] 3/16 ; [PERSON] ?. 12 грудня 2011 року померла [PERSON] ( а.с. 18 ). За життя померла склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, заповіла свої синам ( а.с. 24 ). Таким чином частки спадкоємців після смерті [PERSON] являються наступними : [PERSON] 17/32; [PERSON] 9/32; [PERSON] 3/16. У визначений законом строк,спадкоємці звернулися до нотконтори із заяви про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено. Підставою відмови стала відсутність у останніх розподілу часток та можливості підтвердити заяви про рівність часток, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок ( а.с. 28 ). Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки позивачі за первісним та зустрічним позовом являються спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлих, які були власниками вказаного спадкового майна, розташованого на території Пальчиківської сільської ради Полтавського району та області, то відповідно, за [PERSON] можна визнати право власності на 17/32 частин житлового будинку з надвірними побудовами, за [PERSON] на 9/32 частин , а за [PERSON] на 3/16 частин спадкового майна, а саме житлового будинку з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою : с. Пальчиківка, вул. Урожайна,16, Полтавського району Полтавської області. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2061,95 грн., тому поверненню підлягає 50 % , а саме 1030,98 грн., [PERSON] сплатив 430 грн., а тому підлягають поверненню 215 грн., а [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 275 грн., тому поверненню підлягає 50 % , а саме 137,50 грн. Керуючий ст.ст. 10,11,60, 142, 200, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved