Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визначення права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] Батьками матері були [PERSON] та [PERSON] 11.10.2003 року померла [PERSON] в с.Чуднівці Лубенського району. На час смерті [PERSON] з нею проживала донька [PERSON], а тому відповідно до ст. 549 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. За життя [PERSON] не прийняла спадщину, оскільки в 2004 році в будинку її матері сталася пожежа, під час якої згоріли правовстановлюючі документи. 13.07.2006 року померла [PERSON], після смерті якої залишився будинок за адресою: вул. Українська, 33, с. Чуднівці, Лубенського району Полтавської області. В звязку з тим, що будинок зазнав значних пошкоджень та практично не мав цінності після пожежі позивач не зверталася з заявою про прийняття його у спадщину. На початку 2015 року у Вищебулатецькій сільській раді відбулася інвентаризація земель, під час якої зясувалося, що бабусі позивача [PERSON] належала земельна часка (пай) площею 3,18 ум.кад.га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) с. ПЛ № 0133864 від 25.02.1997 року, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 1 від 03.02.1997 року на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району. Протягом року позивач вчиняв дії щодо пошуку документів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та [PERSON], а в грудні 2015 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але оскільки позивачем було пропущено строк звернення з заявою про прийняття спадщини в її оформленні було відмовлено. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.02.2016 року позивачу встановлено додатковий строк межах трьох місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті 13.07.2006 року її матері [PERSON]. Після цього позивач звернулася до нотаріуса про оформлення спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу на земельний пай позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON], яка померла 13.07.2006 року та знаходиться на території Вищебулатецької сільської ради Лубюенського району площею 3,18 ум.кад.га згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0133864 від 25.02.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 1 від 03.02.1997 року на імя [PERSON], яка померла 11.10.2003 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримує. Територіальна громада в особі Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області надіслала суду листа з проханням розглянути справу без участі свого представника, проти позову не заперечують. Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], надіслала заяву про розгляд справи без її участі. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Лубенська райдержадміністрація Полтавської області свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області направило клопотання про розгляд справи без участі свого представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суд. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. Зміна прізвища [PERSON] в подальшому відбулася на дівоче «Одлига» внаслідок розірвання шлюбу, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу. Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. 11.10.2003 року померла [PERSON] в с.Чуднівці Лубенського району. На час [PERSON] з нею проживала донька [PERSON] Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] є такою, що прийняла спадщину. 13.07.2006 року померла [PERSON], після смерті якої залишились домоволодіння за адресами: вул. Українська, 33 та вул. Миру, 3 с.Чуднівці, Лубенського району Полтавської області. [PERSON] не прийняла вчасно спадщину після смерті [PERSON], оскільки в 2009 році в будинку по вул.Миру, 3 в с.Чуднівці Лубенського району сталася пожежа, під час якої згоріли правовстановлюючі документи. На підтвердження факту пожежі 27.08.2009 року надано довідку Лубенського міського управління ГУ МНС України в Полтавській області. Представник позивача зазначив, що в звязку з тим, що будинок зазнав значних пошкоджень та практично не мав цінності після пожежі, позивач не зверталася з заявою про прийняття його у спадщину. На початку 2015 року у Вищебулатецькій сільській раді відбулася інвентаризація земель, під час якої зясувалося, що бабусі позивача [PERSON] належала земельна часка (пай) площею 3,18 ум.кад.га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) с. ПЛ № 0133864 від 25.02.1997 року, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 1 від 03.02.1997 року на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району./а.с.14/ Як зазначає позивач протягом року вона вчиняла дії щодо пошуку документів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та [PERSON], а в грудні 2015 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Листом нотаріуса від 16.12.2015 року № 01-16/735 позивачу було відмовлено в оформленні спадщини в звязку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. /а.с.15/ Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.02.2016 року позивачу встановлено додатковий строк в межах трьох місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті 13.07.2006 року її матері [PERSON]. Позивач звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва на земельний пай, однак через відсутність правовстановлюючого документу на земельний пай постановою від 15.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача та інших учасників по справі, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого, бажає оформити спадщину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved