Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа звернулася до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 28 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 932И/01-2012 , за умовами якого Банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 280 000, 00 грн., строком з 28 вересня 2012 оку по 28 серпня 2042 року включно зі сплатою 11,1% річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON] , був укладений Договір поруки № б/н від 28 вересня 2012 року. 19 грудня 2012 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги № 1078/12, згідно якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки. Станом на 30.12.2015 року за порушення умов Договору про іпотечний кредит нарахована заборгованість за кредитом складає: -по основній сумі боргу - 241 782,94 грн., -нараховані відсотки - 33050, 84 грн., -інфляційні втрати - 7086,88 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, просив справу слухати у його відсутність, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомити належним чином не можливо, оскільки відповідач мешкає на тимчасово окупованій території України. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 932И/01-2012 , за умовами якого Банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 280 000, 00 грн., строком з 28 вересня 2012 оку по 28 серпня 2042 року включно зі сплатою 11,1% річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON] , був укладений Договір поруки № б/н від 28 вересня 2012 року. 19 грудня 2012 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги № 1078/12, згідно якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки. Станом на 30.12.2015 року за порушення умов Договору про іпотечний кредит нарахована заборгованість за кредитом складає: -по основній сумі боргу - 241 782,94 грн., -нараховані відсотки - 33050, 84 грн., -інфляційні втрати - 7086,88 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З урахуванням викладеного, враховуючі вищезаначені норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства « Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved