Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житломпосилаючись на те, що 09.12.2006 вона одружилась із [PERSON] . Після одруження вони разом проживали в м. Києві, пізніше в м. Черкаси, в селі Білозір`я Черкаського району Черкаської області в будинку матері відповідача. 01.06.2007 відповідача було зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Сімейне життя не склалося. Відповідач фактично в будинку за період з дня реєстрації і до подання даного позову до суду не проживав. В село Коритня приїздив зрідка на декілька днів. Фактично проживав в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області. Особистих речей відповідача в будинку з дня його реєстрації не було. З 2012 року спілкування із відповідачем припинено. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.11.2013 у справі № 702/1422/13-ц шлюб між нею та [PERSON] був розірвано. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок [ADDRESS] належить їй на праві власності. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач відзив до суду не надіслав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої позов підтримує повністю, просить його задоволити та просить справу розглянути у її відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за фактичним місцем проживання відповідача та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Коритнянської сільської ради в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали лист про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 223 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами. 11 червня 2020 року, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; Відповідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, і не має право використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2019 за № 183871865 власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] являється [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 8). Згідно довідки про склад сім`ї № 588 яка видана 16.12.2019 виконавчим комітетом Коритнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , склад зареєстрованих становить: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] зареєстрований і не проживає з 18.11.2013 (а.с.11). Відповідно до актів обстеження житлового будинку по [ADDRESS] від 26.06.2019, 27.09.2019, 09.12.2019 комісія в складі сільського голови [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], депутата сільської ради Мартинюк І.О., в присутності [PERSON] провели обстеження жи тлового будинку [ADDRESS] та встановили, що у житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час в житловому будинку проживають [PERSON] з дітьми. Зі слів [PERSON] , її колишній чоловік [PERSON] , який зареєстрований за вищевказаною адресою, з 18.11.2013 не проживає в даному житловому будинку. Місце його перебування не відоме. Факт не проживання [PERSON] підтвердили сусіди, які зазначені в актах (а.с.12,13,14). Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, які виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 (із змінами і доповненнями), на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаною позивачем підстави, яка передбачена ст.71 або ст.107 ЖК України. Відповідно ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт непроживання відповідача у будинку [ADDRESS] підтверджується актами від 26.06.2019, 27.09.2019, 09.12.2019 відповідно до яких відповідач не проживає в даному будинку з 18.11.2013, даний факт підтвердили сусіди (а.с.12,13,14). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає понад шість місяців, однак, він залишається зареєстрованим за даною адресою. Частиною 3 ст. 71 ЖК України передбачений чіткий перелік випадків ( поважних причин) при існуванні яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім членом сім`ї понад шість місяців. Відповідач не надав суду доказів поважності причин не проживання в спірному будинку понад шість місяців, існування поважних причин його відсутності понад шість місяців в спірному будинковолодінні, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, саме в частині визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved