Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що \~відповідно до укладеної заяви б/н від 12 березня 2012 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі \~30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі \~37 424 грн. 17 коп. 13 липня 2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України. Згідно відзиву позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що вона не була повідомлена про зміну в односторонньому порядку позивачем процентної ставки. Відсутні докази отримання відповідачем кредитної картки. Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку не може складати договір між сторонами. Позивачем одночасно нарахована пеня та штраф, що є недопустимим. Крім того, пеня нарахована більше чим за один рік та не надано належного її розрахунку. Позивачем здійснено нарахування комісії, що взагалі не передбачено ніяким договором, що укладений між сторонами. 02 серпня 2018 року позивачем АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь на відзив в якому обставини викладені у відзиві заперечує, вважає їх безпідставними, просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить відмовити у задоволенні позову. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Суд, \~дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 березня 2012 \~року \~відповідач отримала кредит у розмірі 2\~000 грн. кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві . Відповідачем при підписанні заяви не оспорювались дані обставини, доказів що відповідач зверталась з позовними вимогами до позивача про визнання договору неукладеним чи недійсним суду не надано. Факт отримання відповідачем кредитної картки зафіксований на фотосвітлині, що надана представником позивача до відповіді на відзив. Позивачем перераховані \~кошти обумовлені у договорі б/н від 12 березня 2012 року. На підставі довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карт по картковому рахунку [PERSON] здійснювалась зміна кредитного ліміту: 12 березня 2012 року встановлено кредитний ліміт 300 грн. 09 березня 2012 року кредитний ліміт збільшено до 2000 грн. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України \~встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК \~України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з невиконанням відповідачем умов \~боргового зобовязання, станом на 21 травня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі \~37 424 грн. 17 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредита 2059 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками 522 грн. 12 коп., заборгованість за пенею 32 584 грн. 66 коп., крім того нарахований штраф (фіксована складова) 500 грн., штраф (процентна складова) 1758 грн. 29 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1758 грн. 20 коп. не підлягають задоволенню. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо відсутності інформації та її згоди про зміну відсоткової ставки, оскільки як вбачається з повідомлень, що надходили на мобільний телефон останньої, вона була належним чином повідомлена про збільшення розміру відсотків, заперечень щодо таких дій позивач не надавала. Пунктами 1.1.5.21.,1.1.5.23. Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що якщо в інших розділах не встановлено інше, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов'язання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються. У разі порушення Клієнтом встановленого законом зобов'язання з повернення неналежним чином зарахованих коштів Клієнт платить Банку пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати завершення помилкового перерахування до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми перерахування. Відповідно до п. 1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при відсутності на Картрахунку [PERSON] коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг Банку для продовження дії Карти, і при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення терміну дії [PERSON] стягує комісію за обслуговування рахунку відповідно до діючих тарифів. Зазначена комісія стягується Банком після закінчення зазначеного в цьому пункті терміну щомісяця. В разі якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В розрахунку заборгованості за кредитом ( а.с. 5-7) відсутнє розмежування пені та комісії, в зв'язку з чим не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії.\~ Відповідач у відповіді на відзив ( а.с.51) зазначає, що в розрахунку заборгованості, в колонці під назвою «сума комісії та пені» фактично вказано лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. У той же час умовами договору передбачено нарахуванні як комісії так і пені, а тому такі заперечення є неприйнятними, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема Умовами та правилами з надання банківських послуг в ПриватБанку. У звязку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованість по кредиту у розмірі 2059 грн. 10 коп., нараховані відсотки за користування кредитом 522 грн. 12 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 762 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial