Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останньої надміру виплачені за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг у сумі 1326,00 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідачу призначено вищевказаний вид допомоги, як особі яка стояла на обліку в структурних підрозділах позивача. В результаті проведеної позивачем перевірки встановлено, що відповідач зазначив недостовірні відомості у заяві про призначення допомоги як працюючій особі за період з 10.06.2015 по 09.12.2015, хоча насправді звільнений з роботи 22.07.2015. Про дану обставину відповідач не повідомив позивача, внаслідок чого безпідставно отримав щомісячну адресу допомогу в сумі 1326,00 грн. Надмірно виплачені кошти відповідач у добровільному порядку не повернув. У відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» просить позов задовольнити. Разом із тим, у відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 26 січня 2021 року третьою особою подано до суду пояснення по суті позову. Наводить аргументи, що відповідач 10 червня 2015 звернувся до позивача із заявою про продовження грошової допомоги як працюючій особі, хоч насправді звільнений 22.07.2015, що призвело до надмірної виплати коштів. Кошти у добровільному порядку не повернуто. У зв`язку із наведеним, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. 04 січня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справ за правилами спрощеного позовного провадження. 26 січня 2021 року третьою особою у пояснення по суті справи заявив перед судом клопотання про розгляд справи у відсутності представника. 04 березня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи подані зави учасників справи та наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. [PERSON] 11 листопада 2014 року взятий позивачем на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та місце проживання/перебування - [ADDRESS] , що підтверджено довідкою від 11 листопада 2014 року № 3007001103. Суд установив, 10 червня 2015 року та повторно 21 січня 2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як працюючій особі, вказавши місце праці ТОВ «Епіцентр К», місто Київ. Позивачем 26 серпня 2015 року та від 08 лютого 2016 року прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання на період з 10 червня 2015 року по 09 грудня 2015 року та визначено розмір допомоги як працюючій особі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема подала завідомо недостовірні відомості. Відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі -Порядок) уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п. 7 Порядку у разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється. Суд установив, що [PERSON] з 01 грудня 2014 року по 22 липня 2015 року обіймав посаду продавця у ТОВ «Епіцентр К» у м. Києві, що підтверджено копією трудової книжки, яка міститься у матеріалах справи. Отже, [PERSON] у період з 10 серпня 2015 року по 09 грудня 2015 року був непрацевлаштованою особою, про що не повідомив позивача, у зв`язку із чим розмір щомісячної адресної допомоги був визначений невірно у завищеному розмірі, оскільки мав отримувати вказану допомогу, як не працююча особа у зменшеному розмірі. У зв`язку із виникнення переплати, 24 листопада 2020 року позивач направив відповідачу повідомлення про повернення надміру виплачених коштів у спірному розмірі. Суд не встановив, будь-яких даних про добровільне повернення таких коштів відповідачем. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи наведене, суд прийшов переконання, оскільки встановлено факт отримання відповідачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, наявність подання завідомо недостовірні відомості, що підтверджено достовірними доказами, відсутність доказів добровільного повернення надміру виплачених коштів, які набуті без достатньої правової підстави, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути спірні кошти, а позов задовольнити повністю. Будь-яких фактичних даних, які мають значення для правильного вирішення справи, однак сторони не посилались, суд не встановив. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved