Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 12208 грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором № б/н від 23.01.2012 року, належним чином не виконав, тому станом на 05.06.2017 року має заборгованість 12208 грн. 26 коп., яка складається з наступного: - 2144,03 грн. - заборгованість за кредитом; - 1824,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7182,65 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 557,54 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить стягувати заборгованість частинами. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві/а.с.10-11/. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов договору відповідач неналежним чином виконувала взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту та процентів за ним, у звязку з чим, кредитна заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.01.2012 року, належним чином не виконав, тому станом на 05.06.2017 року має заборгованість 12208 грн. 26 коп., яка складається з наступного: - 2144,03 грн. - заборгованість за кредитом; - 1824,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7182,65 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 557,54 грн. штраф (процентна складова)/а.с.7-9/. На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1\~378 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а.с.1/. Суд, вирішуючи питання щодо заявленого відповідачем клопотання про стягнення заборгованості частинами виходить з наступного. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Вирішуючи питання стосовно клопотання відповідача про стягнення заборгованості частинами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, як таке, що не передбачено ЦПК України. При цьому суд вважає необхідним розяснити,\~що у відповідності до ст. 373 ЦПК України\~за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved