Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора Дніпропетровської обласної Ради» «про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до запису в трудовій книжці позивач працював у відповідача на посаді енергетика з 01.07.2009 року. З 02.08.2010 р. позивач переведений на посаду майстра-енергетика. 16 січня 2017 року між сторонами трудовий договір розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням працівника, про що видано відповідний наказ №1-к. При цьому, на день звільнення у відповідача існувала заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з травня 2016 р. по вересень 2016 р. у сумі 21 815,99 грн. Відмову виплатити заробітну плату відповідач обґрунтував відсутністю грошей на підприємстві. 19.03.2019 р. Позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 62 651,34 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 47,115-117 КЗпП України просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість перед Позивачем по заробітній платі у сумі 21 815,99 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 62 651,34 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді енергетика з 01.07.2009 року. З 02.08.2010 р. гр. [PERSON] переведений на посаду майстра-енергетика, що підтверджується копією трудової книжки позивача. 16 січня 2017 року між сторонами трудовий договір розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням працівника, про що видано відповідний наказ № 1-к. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. Судом також встановлено, що на день звільнення у відповідача існувала заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з травня 2016 р. по вересень 2016 р. у розмірі 21 815,99 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот п'ятнадцять гривень 99 копійок). Факт заборгованості підтверджується довідкою № 74 від 03.12.2018 р., яка не виплачена до теперішнього часу. Станом на день розгляду справи у суді, доказів сплати позивачу вищезазначеної заборгованості по виплаті заробітної плати, суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачу заборгованість по заробітній платі не виплачена суд приходить до висновку про стягнення з КП «Житлово-комунальна контора Дніпропетровської обласної Ради» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у сумі 21 815,99 грн.. В силу ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Обрахування середнього заробітку за весь час затримки розрахунку до дня подання уточненої позовної заяви, а саме з 16.01.2017 р. по 19.03.2019 р.. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою КМУ\~від 08.02.1995\~р. № 100,\~провадиться,\~виходячи з\~розміру середньоденної\~(годинної)\~заробітної плати. У випадках збереження середньої заробітної плати, термін розрахунку останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абзацу 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньо годинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. У звязку із неотримання гр. [PERSON] повного розрахунку до відповідача було надіслано 2 адвокатських запити (один поштою, а другий особисто вручений під підпис) з проханням надати інформацію про розмір середнього заробітку позивача. Оскільки на момент винесення рішення відповідачем відповіді на зазначені запити не отримано, розрахунок здійснено на підставі існуючих документів, а саме банківської виписки АТ КБ «Приватбанк» по надходженню заробітної плати по картці позивача за період 01.01.2014 р. по 29.11.2018 р.. Заробітна плата Позивача склала: - за листопад 2016 р. 2 271,03 грн. - за грудень 2016 року 2805,72 грн. \~ \~ \~ \~Кількість відпрацьованих/робочих днів у листопаді 2016 22 дні, у грудні 2016 р. - 22 дні, загалом 44 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за вищезазначеною формулою становить: (2271,03 + 2805,72) / (22+22) = 115,38 грн. в день. \~ \~ \~ \~Період затримки становить 543 днів: 2017 рік (з 16.01.2017 р.) 240 днів, 2018 250 днів, 2019 рік (21+20+12) - 53 дня. \~ \~ \~ \~Середній заробіток за час затримки розрахунку складає: 115,38 грн. * 543 днів = 62\~651,34 грн. У правовому висновку висловленому ВСУ у справі № 6-259цс17 від 13.03.2017 року, за наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із наступного. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, позивач на підставі п.1 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 844,67 грн. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved