Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 червня 2016 року о 00 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д/з 58281 НА, біля будинку №124 по вул. Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої скоїв наїзд на опору повітряної лінії електропередачі №10 ПЛ-0,4 кВ Ф-3 КТП-63/240, що належить ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж. Щодо відповідача було складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. Постановою Приморського районного суду Запорізької області від 29.06.2016 року вину відповідача в скоєнні правопорушення встановлено. Внаслідок скоєної ДТП опора №10 ПЛ-0,4 кВ Ф-3 КТП-63/240 по вул.Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області була пошкоджена. Витрати Приморського РЕМ на відновлення вказаної опори склали 6901,31 грн. Відповідач погодився зі скоєним правопорушенням та нанесеним позивачу матеріальним збитком, надав дві заяви до позивача, в яких оплату ремонту пошкодженої опори гарантував та прохав розстрочити погашення суми на протязі чотирьох місяців. Між позивачем та відповідачем укладено договір-замовлення на виконання робіт №2 від 26.07.2016 року на суму 6901,31 грн. Відповідачем оплачено суму частково 1099 грн. відповідно до меморіального ордеру від 24.10.2016 року. Залишок суми боргу складає 5802,31 грн. Відповідач зобовязаний був оплатити суму боргу до 26.11.2016 року. Оскільки відповідач не виконав умови договору в повному обсязі, не оплатив повністю суму боргу, тобто не відшкодував в повному обсязі суму матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, позивач звернувся до суду за захистом свого права. Сума відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП складає 5802,31 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача 5802,31 грн. у відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що він не повідомляв страховика та МТСБУ про вказану дорожньо-транспортну пригоду. Він згоден на те, щоб спричинена позивачу в результаті ДТП шкода у розмірі 5802,31 грн. була стягнута з нього. Просив справу розглянути за його відсутності. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності представника позивача і відповідача. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини. У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року\~ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач звернувся до Приморського відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про скоєне правопорушення від 07 червня 2016 року №71/14/676, на яку отримано відповідь про те, що за фактом наїзду на опору електропередачі в с. Орлівка по вул. Леніна, 124, співробітниками ДАІ складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП та направлено на розгляд до Приморського районного суду (а.с.7-8). Згідно із постановою Приморського районного суду Запорізької області від 29.06.2016 року (а.с. 9) 07 червня 2016 року о 00 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д/з 58281 НА, біля будинку №124 по вул.Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області, не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з електроопорою №10, внаслідок чого пошкодив даний автомобіль та електроопору, чим спричинив матеріальний збиток та порушив вимоги п.п. 1.5, 12.1, 12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Крім цього, 07.06.2016 року о 00-30 годині [PERSON] по вул. Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області, керуючи автомобілем [NUMBER], біля будинку №124 не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з електроопорою №10, внаслідок чого пошкодив даний автомобіль та електроопору, чим спричинив матеріальний збиток, після залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10а ПДР, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП. Крім цього, 07.06.2016 року о 00-30 годині [PERSON] по вул. Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області, керуючи автомобілем [NUMBER], біля будинку №124 не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з електроопорою №10, внаслідок чого пошкодив даний автомобіль та електроопору, чим спричинив матеріальний збиток, та після ДТП вжив алкоголь до проведення уповноваженою посадовою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.10є ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП. Відповідно до вимог ст.36 КУпАП, враховуючи, що адміністративні протоколи, що надійшли на розгляд суду, складені відносно однієї і тієї ж особи, фактичні обставини стосуються одних і тих же правовідносин та вони пов'язанні між собою, з метою більш повного, об'єктивного розгляду справи, суд об'єднав в одне провадження адміністративні справи відносно [PERSON] та наклав стягнення в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП. Під час\~розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON]\~повністю визнав свою провину, у скоєному щиро розкаявся. Відповідно до зазначеної постанови у діях\~[PERSON] містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна; ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; ч.4 ст.130 КУпАП вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб. За довідкою Приморського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» об`єкт: опора №10 ПЛ-0,4 кВ Ф-3 КТП-63/240 с.Орлівка є власністю та обліковується на балансі Приморського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с. 6). Відповідно до кошторисного розрахунку на відновлення пошкодженої ділянки ВЛ-0,4 кВ КТП-63/240 с.Орлівка, вартість матеріальної шкоди складає 6901,31 грн. (а.с. 5). Відповідач визнав вину у скоєному правопорушенні та погодився із розміром нанесеного матеріального збитку і надав позивачу заяви, в яких гарантував оплату ремонту пошкодженої опори та просив розстрочити погашення суми збитку на чотири місяці (а.с.10-11). 26.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір-замовлення №2 на виконання робіт по відновленню пошкодженої ділянки ПЛ-0,4 кВ КТП-63/240 с.Орлівка, на суму 6901,31 грн. (а.с.12). Відповідно до меморіального ордеру від 24.10.2016 року, відповідачем, на виконання умов зазначеного договору, частково сплачено 1099 грн. (а.с.15). Залишок несплаченої суми складає 5802,31 грн. Зазначену суму відповідач зобовязаний був оплатити до 26.11.2016 року, але вказана сума не сплачена до теперішнього часу. Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, статутом, ВАТ «Запоріжжяобленерго» зареєстровано у виконавчому комітеті Запорізькій міській раді, є юридичною особою. Предметом діяльності Товариства є, зокрема, виробництво електричної і теплової енергії, постачання електроенергії (а.с. 16-22). Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч.2 та ч.5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року\~ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). В судовому засіданні встановлено, що порушення [PERSON], який 07 червня 2016 року о 00 год. 30 хв., керував автомобілем ВАЗ-21063 д/з 58281 НА, біля будинку №124 по вул.Леніна в с.Орлівка Приморського району Запорізької області, Правил дорожнього руху України, призвело до пошкодження опори №10 ПЛ-0,4 кВ Ф-3 КТП-63/240, що належить ВАТ «Запоріжжяобленерго». Вартість матеріальної шкоди, спричиненої ВАТ «Запоріжжяобленерго» в результаті зазначеної ДТП, з урахуванням частково сплаченої відповідачем суми, складає 5802,31 грн. Згідно із п.16 вказаної Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013року\~ № 4, відповідно до статті 21 Закону №1961-ІУ\~на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33\~ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3\~Закону № 1961-ІУ\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно із повідомленням МТСБУ від 10.01.2017 року, на дату скоєння ДТП 07.06.2016 року, діяв поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Серії АЕ №4858833, страхова компанія ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», яка є діючим членом МТСБУ. Дата початку дії полісу: 23.09.2015 року, дата закінчення дії полісу: 22.09.2016 року. Транспортний засіб ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], страхувальник [PERSON]. Інформації щодо звернення [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» до МТСБУ або до страховиків членів МТСБУ, щодо здійснення відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, яка сталася 07.06.2016 року, в ЦБД МТСБУ не зафіксовано (а.с.81). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент скоєння ДТП - 07.06.2016 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Обов'язок щодо письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, [PERSON] не виконано. У письмовій заяві [PERSON] надав згоду на те, щоб спричинена позивачу в результаті ДТП шкода у розмірі 5802,31 грн., була стягнута з нього. За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, спричинена внаслідок ДТП, що сталася 07.06.2016 року, у розмірі 5802 грн. 31 коп. Ухвалою від 23.12.2016 року відстрочено Відкритому акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж сплату судового збору за подачу позовної заяви до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до ухвалення судового рішення у справі (а.с.70). У звязку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved