overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 1900 грн. матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує наступним. 26 січня 2017 року близько 20 год. в с.Забужжя Сокальського району [PERSON] з корисливих мотивів викрав у позивача з сумочки пенсійну банківську картку «Ощадбанк». Пізніше дізнавшись пін-код до раніше викраденої ним пенсійної банківської картки «Ощадбанк» [NUMBER] виданої на моє ім`я, викрав з рахунку 2900 грн. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст..ст.357 ч.3, ч.1 ст. 185 КК України. 12.06.2017 року Сокальським районним судом Львівської області винесено вирок у справі № 454/420/17 згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст..ст.357 ч.3, 185 ч.1 КК України .Вирок набрав законної сили 11 червня 2018 року. В даний час відповідач повернувся з тюрми. Але про гроші, які він винен позивачу нічого не згадує, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Частково суму, а саме 1000 (одна тисяча) грн.. відповідач повернув позивачу ще в 2017 році перед судовим засіданням. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутнсоті, позов підтримала та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини. За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно до Вироку Сокальського районного суду від 12.06.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст..ст.357 ч.3, 185 ч.1 КК України Вирок набрав законної сили 11 червня 2018 року, вирок набрав законної сили 11 червня 2018 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 4000 доларів США в еквіваленті до гривні. Свої вимоги мотивує наступним. 08.07.2013р. він надав відповідачу позику у сумі 4000 доларів США, зі строком повернення до 12.04.2014р, про що була складена розписка. Однак, відповідач у визначений строк грошових коштів йому не повернув. В січні 2015 року, під час телефонної розмови, відповідач пообіцяв повернути позику одразу після того, як повернеться із заробітків. В травні 2015 року відповідач приїхав з Російської Федерації в Україну, однак грошей йому не повернув та продовжував уникати його, поїхав до Єгипту на відпочинок тощо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. На обґрунтування своїх вимог, навів суду обставини, викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення в офіційному друкованому засобі масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. З розписки від 087.07.2013р. вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику у сумі 4000 доларів США, яку зобовязався повернути до 12.04.2014р. Дана розписка в силу ст.ст.202, 207 ЦК України є правочином, укладеним в письмовій формі. Беручи до уваги те, що відповідач порушив свої зобовязання та не повернув [PERSON] позику у встановлений договором, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути вищезазначену заборгованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] сільської ради 37 201,20 грн. завданої матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує наступним. У складі ДП «Жовківський лісгосп» знаходиться Соснівське лісництво в розпорядженні і під охороною якого перебуває лісовий масив в кварталі 31. На території даного лісового масиву 27.09.2016 року виявлено самовільну рубку дерев відповідачем. Загальна кубомаса незаконно вирубаних дерев становить 8,77м3. Представник позивача подав в суд клопотання про розгляд даної справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно 24.02.2017 року в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданому клопотанні не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглдяає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду,з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З протоколу про адміністративне правопорушення №22/0 від 27.09.2016 року вбачається, що відповідач на території Соснівського лісництва в лісовому масиві в кварталі 31 вчинив самовільну вирубку дерев. З постанови у справі про адміністративне правопорушення №55 від 06.10.2016 року вбачається, що за вказане вище порушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. Згідно розрахунку, відповідачем здійснено незаконну порубку двох дерев породи «дуб», , діаметром 63см. та 90 см. загальною кубомасою 8,77м3, чим лісовому господарству завдано майнової шкоди на суму 37 201,20грн. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особи майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки вина відповідача у незаконному вирубуванні дерев доведена повністю, останній зобовязаний відшкодувати заподіяну лісу шкоду, а тому позов слід задовольнити. Разом з цим, згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з поданої квитанції ДП «Жовківське лісове господарство» при зверненні до суду з даним позовом сплатив 1378 грн. судового збору. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на користь Великомостівської міської ради 6 445,93 грн. завданої матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує наступним. У складі ДП «Жовківський лісгосп» знаходиться Низівське лісництво в розпорядженні і під охороною якого перебуває лісовий масив в кВ.56». На території даного лісового масиву 04.03.2014 року виявлено самовільну рубку дерев відповідачем. Загальна кубомаса незаконно вирубаних дерев становить 2,24м3. В судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, в суд повернувся судовий виклик із поштовим повідомленням, з якого встановлено, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглдяає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду,з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З протоколу про адміністративне правопорушення №2/7 від 04.03.2014 року вбачається, що відповідач на території Низівського лісництва в урочищі кв.56 вчинив самовільну вирубку дерев. З постанови у справі про адміністративне правопорушення №71 від 05.03.2014 року вбачається, що за вказане вище порушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. Згідно розрахунку, відповідачем здійснено незаконну порубку трьох дерев породи «сосна», об'ємом 2,24м3, чим лісовому господарству завдано майнової шкоди на суму 6 445,93грн. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особи майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки вина відповідача у незаконному вирубуванні дерев доведена повністю, останній зобов'язаний відшкодувати заподіяну лісу шкоду, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на користь Сілецької сільської ради 5 871,51 грн. завданої матеріальної шкоди та 85 грн. штрафу. Свої вимоги мотивує наступним. У складі ДП «Жовківський лісгосп» знаходиться Соснівське лісництво в розпорядженні і під охороною якого перебуває лісовий масив в урочищі «Гора» кв.14, вид.17. На території даного лісового масиву 05.04.2014 року виявлено самовільну рубку дерев відповідачем. Загальна кубомаса незаконно вирубаних дерев становить 4,17м3. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в обгрунтування надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглдяає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду,з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З протоколу про адміністративне правопорушення №1/8 від 05.04.2014 року вбачається, що відповідач на території Соснівського лісництва в лісовому масиві в урочищі «Гора» кв.14, вид.17 вчинив самовільну вирубку дерев. З постанови у справі про адміністративне правопорушення №61 від 08.04.2014 року вбачається, що за вказане вище порушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. Згідно розрахунку, відповідачем здійснено незаконну порубку двох дерев породи «дуб», об'ємом 4,17м3, чим лісовому господарству завдано майнової шкоди на суму 5 871,51грн. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особи майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки вина відповідача у незаконному вирубуванні дерев доведена повністю, останній зобов'язаний відшкодувати заподіяну лісу шкоду, а тому позов слід задовольнити. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 85 грн., то в такій слід відмовити, з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову. Також, згідно ст.308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилаються для виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходження його майна в порядку встановленому законом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки 1287,58грн. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS], який перебуває на балансі комунального підприємства. Протягом тривалого часу відповідачка не оплачує послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в неї виникла вищевказана заборгованість. Останній надсилалися пропозиції добровільно сплатити борг, в тому числі його реструктуризувати, однак такі проігноровано. Представник позивача Грушка М.М. в судове засідання не прибула. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачка, також не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд задовольняє позов наступних підстав. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.317, ч.4 ст.319, 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. З рішення №241 від 30.05.2006р. вбачається, що КП «Сокальжитлокомунсервіс» є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в м.Сокаль. Згідно довідок №407 від 15.07.2015р., №3189 від 09.07.2015р. та №14 від 09.07.2015р., будинок [ADDRESS] з 01.04.2002р. перебуває на балансі КП «Сокальжитлокомунсервіс», відповідачка дійсно проживає у вищевказаній квартирі цього будинку та станом на 01.07.2015р. у неї існує заборгованість за житлово комунальні послуги у сумі 1287,58грн. за період з листопада 2013р. по червень 2015р. З договору №616 від 06.02.2006р. вбачається, що відповідачка повинна щомісячно, але не пізніше десятого числа місяця, що настає за розрахунковим, сплачувати позивачу послуги з утримання зазначеного будинку та прибудинкової території. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки вищевказаної заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки 2620,79грн. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та 243,60грн. судового збору та зобов'язати її укласти договір про утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідачка проживає в житловому будинку [ADDRESS], який перебуває на балансі комунального підприємства. Протягом тривалого часу відповідачка не оплачує послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в неї виникла вищевказана заборгованість. Останній надсилалися пропозиції добровільно сплатити борг, в тому числі його реструктуризувати, однак такі проігноровано. Представник позивача Грушка М.М. в судове засідання не прибула. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки. Заяв про розгляд справи у її відсутності суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд задовольняє позов наступних підстав. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.317, ч.4 ст.319, 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. З рішення №241 від 30.05.2006р. вбачається, що КП «Сокальжитлокомунсервіс» є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в м.Сокаль. Згідно довідки №221 від 18.03.2014р., будинок [ADDRESS] Львівської області з 01.04.2002р. перебуває на балансі КП «Сокальжитлокомунсервіс». З довідки №20 від 13.05.2014р. вбачається. що відповідачка дійсно проживає в [ADDRESS] та станом на 01.05.2014р. в неї існує заборгованість за житлово комунальні послуги у сумі 2620,79грн. за період з березня 2011р. по червень 2014р. З попередження вбачається, що 12.06.2013р. таке направлено боржнику та повідомлено про наявність заборгованості по квартплаті та комунальних послугах, а також запропоновано укласти договір реструктуризації цієї заборгованості. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки вищевказаної заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки 2749,52грн. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та зобов'язати її укласти договір про утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS], який перебуває на балансі комунального підприємства. Протягом тривалого часу відповідачка не оплачує послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в неї виникла вищевказана заборгованість. Останній надсилалися пропозиції добровільно сплатити борг, в тому числі його реструктуризувати, однак такі проігноровано. Представник позивача Грушка М.М. в судове засідання не прибула. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки. Заяв про розгляд справи у її відсутності суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд задовольняє позов наступних підстав. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.317, ч.4 ст.319, 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. З рішення №241 від 30.05.2006р. вбачається, що КП «Сокальжитлокомунсервіс» є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в м.Сокаль. Згідно довідки №468 від 08.09.2014р., будинок [ADDRESS] з 01.04.2002р. перебуває на балансі КП «Сокальжитлокомунсервіс». З довідки №2030 від 17.06.2014р. вбачається. що відповідачка дійсно проживає у вищевказаній квартирі Станом на 01.06.2014р. у відповідачки існує заборгованість за житлово комунальні послуги у сумі 2749,52грн. за період з 28.08.2012р. по травень 2014 року, що стверджується довідкою №25 від 16.06.2014р. З попередження, яке боржниця отримала 20.05.2013р., вбачається, що останню повідомлено про наявність заборгованості по квартплаті та комунальних послугах, а також запропоновано укласти договір реструктуризації цієї заборгованості. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки вищевказаної заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки 5919,54грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору від 26.06.2007р., відповідач отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобовязання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконала належним чином свої зобовязання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору в останньою, станом на 31.01.2015р., виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибула. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із заяви, тарифів, умов та правил вбачається, що відповідачу надано кредит із сплатою 1,9% на місяць від суми залишку заборгованості. Відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, комісії. Згідно розрахунку, станом на 31.01.2015р. заборгованість відповідача складає 5919,54грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 3850,39грн.; - заборгованість за відсотками 1149,17грн; - комісія: нарахована 100грн., прострочена 300грн.; - заборгованість по судових штрафах 519,98грн. Судом встановлено, що відповідач порушила умови договору, не погасила заборгованість в добровільному порядку. Оскільки відповідач не виконала належним чином своїх зобовязань за договором кредиту, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити та стягнути з останньої заборгованість.

Outcome: approved