Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 05.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-008/087/2008, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 157 162,66 Швейцарських франків США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку (позивачу) на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавалися Банком на підставі кредитної заявки позичальника від 05.03.2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати інші зобов'язання, передбачені кредитним договором. За порушення зобов'язання передбачена пеня в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожен день прострочки. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника виникла заборгованість в розмірі 153 840,99 Швейцарських франків, що еквівалентно 1 357 628,74 грн. та 4 772 683,46 грн., що складається з: залишок заборгованості - 111 621,72 Швейцарських франків, що еквівалентно 985 048,62 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом (за період з 05.01.2009 року по 03.10.2013 року) - 42 219,27 швейцарських франків, що еквівалентно 372 580,12 грн.; сума пені за прострочення виконання зобов'язання за період з 03.10.2012 року по 03.10.2013 року - 4 722 683,46 грн. У зв'язку з порушенням позичальником умов договору, 08.10.2013 року направлено претензію, однак претензія залишилася без виконання. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № SR-008/087//2008. За умовами договору поруки поручитель прийняв на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. На адресу поручителя 08.10.2013 року було відправлено досудову вимогу, однак дана вимога не виконана. Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду посилаючись на те, що між ним та Банком 05.08.2008 року було укладено договір поруки № SR-008/087//2008, за умовами якого він поручився за кредитними зобов'язаннями [PERSON] На виконання п. 1.9.1 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання зобов'язання від 10.09.2009 року. У зв'язку з чим, в силу статті 559 ЦК України порука припинена. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. В задоволенні зустрічного відмовити. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги товариства визнав частково, з підстав викладених у письмових запереченнях, зазначив, що строк позовної давності має враховуватися з іншої судової справи. Зауважив, що законом надано право зменшити пеню. З позовними вимогами по зустрічному позову погодився. Представник співвідповідача по первісному позову, позивача за зустрічним позовом позов товариства не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника співвідповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи № 2-105/1, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, зустрічний позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 05.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-008/087/2008, за яким позичальнику надано кредит в розмірі 157 162,66 Швейцарських франків США, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку (позивачу) на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавалися Банком на підставі кредитної заявки позичальника від 05.03.2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати інші зобов'язання, передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-008/087//2008. За умовами договору поруки поручитель прийняв на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. 29.06.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого право вимоги по кредитним зобов'язанням до [PERSON], [PERSON], перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Встановлено, що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість. Позивач просить стягнути борг в розмірі 153 840,99 Швейцарських франків, що еквівалентно 1 357 628,74 грн. та 4 772 683,46 грн., що складається з: залишок заборгованості - 111 621,72 Швейцарських франків, що еквівалентно 985 048,62 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом (за період з 05.01.2009 року по 03.10.2013 року) - 42 219,27 швейцарських франків, що еквівалентно 372 580,12 грн.; сума пені за прострочення виконання зобов'язання за період з 03.10.2012 року по 03.10.2013 року - 4 722 683,46 грн. 07.10.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на адресу позичальника та поручителя направлено досудові вимоги щодо усунення порушення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки слідує, що він діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, договір не містить визначеної дати (ст. 252 ЦК України), то в силу ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів цивільної справи № 2-105/1 встановлено, що 10.09.2009 року ПАТ «ОТП Банк» направив досудові вимоги [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з невиконанням вимог банку, ними 16.03.2010 року подано до Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву про стягнення з них заборгованості. В процесі розгляду справи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вступило у справі в якості позивача-правонаступника. Однак, 28.09.2012 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу залишено без розгляду у зв'язку з неявками представника позивача в судові засідання. Повторно подано позов 04.11.2013 року. Таким чином, договір поруки припинив свою дію. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову. З приводу стягнення заборгованості суд дійшов наступного. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Встановлено, що позичальник припинила виконувати свої зобов'язання з лютого 2009 року, тоді як позов подано до суду в листопаді 2013 року, тобто, після спливу строку позовної давності, у зв'язку з чим вимоги про стягнення боргу за період з лютого 2009 року по жовтень 2010 року в сумі 2 194,44 швейцарський франків не підлягає задоволенню. При застосуванні строку позовної давності суд враховує позов, який був поданий у 2010 році та залишений без розгляду у зв'язку з неявками представника товариства. Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідач становить 137 441,34 швейцарських франків, еквівалент 1 212 903,74 грн. З приводу стягнення пені в розмірі 4 772 683,46 грн. суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 772 683,46 грн., тоді як розмір збитків - 137 441,34 швейцарських франків, еквівалент 1 212 903,74 грн. Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує борг, та враховуючи економічну ситуацію в країні, суд вважає, що розмір пені має бути зменшений до 177 083,90 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 441,00 грн., дані витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial