Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові вказував, що між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група»» та ТОВ «Камоцці-пневматик-Сімферополь» 12.04.2013 р. було укладено договір добровільного страхування № 28-1702-00091\\00008, це підтверджує договір. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2013 р. встановлено, що [PERSON] 20.09.2013 р. о 08 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Межигірській, керуючи автомобілем марки «ТАТRА», д.н.з. [NUMBER], не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого від автомобіля відірвалося колесо, яке пошкодило автомобіль [NUMBER], чим порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3.ПДР України. Цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно чинного законодавства здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Позивачем 04.10.2013 р. було складено страховий акт № ДККА-31022, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 15 411 (п'ятнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 60 коп. Ні підставі заяви страхове відшкодування було сплачено шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ІталАвто Центр», що підтверджує платіжне доручення №17734 від 04.10.2013 р. У відповідності до діючого законодавства до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Дорожньо - транспортна пригода сталась з вини відповідача, це підтверджує постанова Подільською районного суду м. Києва від 07.11.2013 р. Виконавши свої зобов'язання. Позивач відшкодував завдану Відповідачем шкоду потерпілій особі, шляхом перерахування коштів - на рахунок ТОВ «ІталАвто Центр». Представник позивача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи Від нього до суду поступила заява в якій позов підтримує в повному обсязі і просять розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група»» та ТОВ «Камоцці-пневматик-Сімферополь» 12.04.2013 р. було укладено договір добровільного страхування № 28-1702-00091\\00008, це підтверджує договір. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2013 р. встановлено, що [PERSON] 20.09.2013 р. о 08 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Межигірській, керуючи автомобілем марки «ТАТRА», д.н.з. [NUMBER], не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого від автомобіля відірвалося колесо, яке пошкодило автомобіль [NUMBER], чим порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3.ПДР України. Цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно страхового акту №ДККА-31022 розмір страхового відшкодування становить 15 411 (п'ятнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 60 коп. Ні підставі заяви страхове відшкодування було сплачено шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ІталАвто Центр», що підтверджує платіжне доручення №17734 від 04.10.2013 р. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦПК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування. На підставі ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене статтями 993, 1191 ЦК України. Відповідно до вимог ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, що і було зроблено позивачем. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження та є такими, що підлягають задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 988, 993, 1166, 1191 ЦК України,

Outcome: approved