Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про виділення частки із спільної сумісної власності зазначивши, що 26 березня 2008 року, згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, ним та відповідачем набуто право власності на будинок [ADDRESS], який складається з кімнати відпочинку площею 18,8 кв. м., санвузла площею 3,6 кв. м., битовки площею 12 кв. м., коридору площею 4, 3 кв. м., автомийки площею 68 кв. м., котельні площею 4,6 кв. м., основного приміщення площею 31 кв. м., загальна площа якого складає 142, 3 кв. м. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 27.11.2003 року за № 383 поновленого рішенням Кіровоградської міської ради від 20.11.2013 року за № 2617 під будинком [ADDRESS], ним спільно з відповідачем орендується земельна ділянка площею 0,031 га. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем виникають суперечки щодо розпорядження їх спільною сумісною власністю, з урахуванням чого позивач з вказаним позовом звернувся до суду та в подальшому подав уточнення позовних вимог. Позивач та представник позивача у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких позов підтримали та просили задовольнити. Представники відповідача у судове засідання з`явилися, надали пояснення, згідно з якими позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити. Представник третьої особи у судове засідання з`явився, з позовними вимогами не погодився вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.59), виданим виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, сторони є власниками комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS], форма власності приватна, спільна, сумісна, що не оспорювалося представниками відповідача та третьої особи у судовому засіданні. Згідно з інформацією про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.03.2008 року (а.с.60), виданою обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», сторони є власниками комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 27.03.2008 року прийнято рішення про реєстрацію права власності, номер запису 701, в книзі 4. Належність вказаного нерухомого майна сторонам також підтверджується Інформацією про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 3) та Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.4). Факт належності на праві спільної сумісної власності сторонам комплексу будівель [ADDRESS] також підтверджується рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення частини доходу, отриманого в ході комерційного використання майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності. 27.11.2003 року між територіальною громадою м. Кіровограда, в особі заступника міського голови Громка І.С. з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено договір оренди № 383, відповідно до якого Орендодавець, на підставі рішень сесії Кіровоградської міської ради № 325 від 24.07.2003 року «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», № 525 від 04.11.2003 року «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» надав, а Орендар прийняв у довгострокову оренду терміном на десять років земельну ділянку площею 0, 031 га, для розміщення об'єкта роздрібної торгівлі та надання послуг населенню, що знаходиться на розі вулиць Великої Пермської та Садової в м. Кіровограді. 28.10.2004, 18.02.2008 та 09.06.2010 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] і [PERSON] укладено додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2004 року, якими визначалися умови орендної плати. Згідно з рішенням тридцятої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 20 листопада 2013 року № 2617 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», фізичній особі - підприємцю [PERSON] та [PERSON] поновлено строк договору оренди земельної ділянки на 10 років по [ADDRESS]. 28 січня 2008 року, за замовленням сторін ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на комплекс будівель [ADDRESS]. Сторони спільно користувалися та розпоряджалися вищевказаним комплексом на протязі всього часу, з моменту виникнення права власності на зазначений комплекс, але як встановлено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення частини доходу, отриманого в ході комерційного використання майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, починаючи з 2011 року по травень 2014 року [PERSON] комерційну діяльність не проводила. Тобто, кожен із сторін самостійно вирішував питання щодо користування та розпорядженням своєю власністю. Згідно з Іпотечним договором від 06.10.2008 року ( а. с. 42), укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» та [PERSON] і [PERSON], у статусі фізичних осіб, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 030/10.08/88-555 К від 06.10.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав від ВАТ «Сведбанк» кредит у розмірі 15 000,00 доларів США, сторони передали в іпотеку належне їм на праві власності майно: комплекс під [ADDRESS] Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.07.2014 року (а.с. 4), на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 26.03.2008 року, сторонам на праві спільної сумісної власності належить комплекс [ADDRESS]. Також, за цією ж інформацією, на вказане нерухоме майно, 17.11.2012 року приватним нотаріусом Кондратюк В.С., на підставі листа ПАТ «ВіЕйБі БАНК», 1306, 25.05.2012 року, приватний нотаріус Київського МНО Шевченко Д.Г., зареєстроване обтяження, за яким Іпотекодержателем є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», позивач є майновим поручителем за зобов'язаннями позичальника кредиту [PERSON] Крім того, відповідно до відомостей є Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 06.10.2008 року, приватним нотаріусом Бабіч Л.Ю. на комплекс [ADDRESS], який належить сторонам на праві власності, на підставі Іпотечного договору, 2893, 06.10.2008, ПН Цимбаревич Л.Ю., зареєстровано обтяження, № 8025617 (а.с 5). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі(споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. З урахуванням встановлених фактичних даних, суд вважає, що поділ спільного нерухомого майна сторін не приведе до зміни цільового призначення предмету іпотеки і погіршення його стану чи зменшення його вартості, а припинення права спільної часткової власності не тягне за собою припинення предмету іпотеки, як об'єкта нерухомого майна, переданого в іпотеку, а тому за згодою іпотекодержателя можуть бути укладені додаткові угоди щодо іпотеки. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved