Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за ним права власності за набувальною давністю на встановлений тимчасовий металевий гараж, що знаходиться навпроти будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1280 від 13 вересня 2002 року «Про надання дозволу на встановлення тимчасового металевого гаража навпроти будинку № 87 на вул.К.Левицького» було затверджено висновок міжвідомчої комісії про те, що технічно можливо встановити тимчасовий металевий гараж розміром 3,50 м. х 5,80 м. без влаштування фундаменту навпроти будинку [ADDRESS] біля існуючих тимчасових металевих гаражів, згідно з поданою технічною документацією. Дозволено [PERSON] встановити тимчасовий металевий гараж та зобов`язано зареєструвати гараж в ЖЕК-500, Львівському ОДКБТІ та ЕО, підтримувати територію навколо гаража в належному санітарному стані. Попереджено, що в разі необхідності територія, яка знаходиться під гаражем, звільняється в місячний термін. Позивачем було встановлено тимчасовий металевий гараж згідно вказаного розпорядження та постановлено його на облік. Зазначає, що ним виконано усі передбачені розпорядженням вимоги. Від моменту встановлення даного металевого гаражу, тобто від 2003 року позивач добросовісно користується даним гаражем. Станом на момент звернення до суду із позовною заявою цей строк становить понад 15 років. Жодних претензій чи зауважень зі сторони органів місцевого самоврядування на адресу позивача не надходило. Зазначені обставини свідчать про наявність у позивача законних підстав для набуття права власності на встановлений металевий гараж навпроти будинку [ADDRESS] . Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити. Справа поступила до суду 01 квітня 2019 року. Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова від 02 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. У підготовчому засіданні 23.04.2019 року протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання до участі у справі залучено третю особу - Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 28 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судовому засідання 20.06.2019 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених вище. Додатково зазначив, що звертався до Львівської міської ради і заявою для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, де розташований спірний гараж, однак йому було відмовлено. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Крім цього, 18.07.2019 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Кохан О.І. в судовому засіданні 20.06.2019 року проти позову заперечив. Пояснив, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Зокрема, положення ст.344 ЦК України у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки позивач добровільно заволодів спірним майном. Крім цього, у випадку задоволення позовних вимог буде порушено право територіальної громади м.Львові на земельну ділянку на якій знаходиться гараж. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 18.07.2019 року представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. В судовому засіданні 20.06.2019 року представник третьої особи Сачала І.Л. проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що гараж позивачем було встановлено самостійно та даний об`єкт не являється чужим майном. Крім цього, гараж - це тимчасова споруда, а не об`єкт нерухомого майна і положення ст.344 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає. В судове засідання 18.07.2019 року представник третьої особи не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, не повідомила суд про причини своєї неявки. З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності учасників процесу. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 18.07.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1280 від 13 вересня 2002 року «Про надання дозволу на встановлення тимчасового металевого гаража навпроти будинку № 87 на вул.К.Левицького» (а.с.10), було затверджено висновок міжвідомчої комісії про те, що технічно можливо встановити тимчасовий металевий гараж розміром 3,50 м. х 5,80 м. без влаштування фундаменту навпроти будинку № 87 по вул . К .Левицького у м.Львові біля існуючих тимчасових металевих гаражів, згідно з поданою технічною документацією. Дозволено [PERSON] встановити тимчасовий металевий гараж та зобов`язано зареєструвати гараж в ЖЕК-500, Львівському ОДКБТІ та ЕО, підтримувати територію навколо гаража в належному санітарному стані. Попереджено, що в разі необхідності територія, яка знаходиться під гаражем, звільняється в місячний термін. Як вбачається із довідки директора ЛКП «Управитель» Рудика М. № 476 від 17 липня 2018 року (а.с.8), металевий гараж навпроти будинку [ADDRESS] , яким відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1280 від 13.09.2002 року користується [PERSON] , знаходиться на обліку у ЛКП «Управитель». Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи із змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Пунктами 9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», також передбачено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Враховуючи положення ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Судом встановлено, що позивач самостійно встановив тимчасовий металевий гараж на підставі відповідного розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1280 від 13 вересня 2002 року. Крім цього, спірна конструкція знаходиться на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади м.Львова. Металевий гараж не являє собою нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване у встановленому законом порядку на іншу особу, що може свідчити про відсутність підстави для володіння позивачем цим майном. В свою чергу, позивач користується власним майном на підставі відповідного розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради. Враховуючи наведене, суд не бере до уваги покликання позивача про те, що він безперервно користувався металевим гаражем, який тимчасово встановлений навпроти будинку № [ADDRESS] , оскільки позивачем не представлено жодних доказів про те, що металева конструкція, яка являє собою гараж, є чужим нерухомим майном, яким він добросовісно користується, а також те, що [PERSON] не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності за набувальною давністю. Таким чином, заявлена позивачем вимога про визнання права власності за набувальною давністю на встановлений тимчасовий металевий гараж, що знаходиться навпроти будинку [ADDRESS] , є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed