Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 08.02.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 23176,72 грн., на підставі наведеного змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судові засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав заперечення, у яких зазначив, що не має боргових зобовязань перед позивачем. Копія анкети позичальника не може підтверджувати існування боргу, оскільки є лише пропозицією укласти договір, позивач не надав доказів прийняття такої пропозиції відповідачем, а тому на думку відповідача між сторонами відсутній договір. В анкеті відсутні будь які умови, які є істотними для кредитного зобовязання: не зазначено виду/типу кредитної картки, номеру рахунку з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, відсутня умова про отримання цієї картки відповідачем, не зазначено суми кредитного ліміту, немає умов про надання коштів та повернення таких. Позивач надав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, в якому зазначено тарифи з датами в зносках періоду 2014-2015 року, а тому ці тарифи не діяли на час підписання анкети-заяви. Витяг з умов та правил надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки не мають посилання на відповідача та ним не підписані. У розрахунку заборгованості за період з 08.02.2011 року по 28.02.2017 року відсутня інформація про те, по якій картці і по якому саме рахунку цей розрахунок. А тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того 07.12.2017 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутності. У поясненнях, які надійшли до суду 30.11.2017 року, позивач зазначає, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами. Укладення договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов і Тарифів. Відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами обслуговування по платіжних картках, які розташовані на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, відповідач зобовязувався в подальшому знайомитися зі змінами умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку на сайті. Підписавши заяву, банк і клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Довідкою про умови кредитування підтверджується факт використання кредитної картки Універсальна з викладенням всіх істотних умов надання кредит, тобто містить тарифи. Зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та кредитну картку Універсальна. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов'язання не виконані та кредитором не прийняті. Банком на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Крім того, погашаючи заборгованість по кредиту відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. Відповідач поставив підпис саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. На виконання умов кредитного договору відповідачу була видана кредитна картка № 5577212602124243, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та відкритий картрахунок для здійснення операцій за кредитним договором, встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн., який вподальшому був збільшений (довідка про зміну умов кредитування надається). Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Відповідач 25.02.2012 року скористався кредитним коштами, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Протягом дії кредитного договору відбувалася часткова сплата щомісячних платежів по кредиту. Памятка клієнта видається особисто відповідачу, в єдиному екземплярі. Памятка клієнта носить інформативний характер та містить загальну інформацію щодо умов кредитування, видається клієнту в конверті разом з карткою та ПІН кодом. А тому просив позовні вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «[PERSON] проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). При вирішенні питання про поважність неявки відповідача в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 08.02.2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», у якій зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжних картка, які розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчуються підписом останнього в заяві про приєднання. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач зобовязався в подальшому знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті www.privatbank.ua Таким чином судом встановлено, що підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Жодних доказів зміни чи розірвання договору приєднання відповідачем суду надано не було. Посилання позивача на непідписання ним Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, а лише ознайомлення з такими, не може братися до уваги судом в силу вимог ст. 634 ЦК України, оскільки сторони уклали договір приєднання. Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору відповідачу була видана кредитна картка № 5577212602124243, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та відкрито картрахунок для здійснення операцій за кредитним договором, встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн., який вподальшому був збільшений. Умовами договору визначено (п.2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4. УіП встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОБ-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Як вбачається з виписки по картрахунку, відповідач вже 25.02.2012 року скористався кредитним коштами, таким чином отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача, в тому числі баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою із визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції, а також факт часткової сплати відповідачем заборгованості за договором. Дані обставини свідчать про реальність договору та виконання його умов сторонами. Як зазначив позивач, Памятка клієнта видається особисто відповідачу в єдиному екземплярі, оскільки носить інформативний характер та містить загальну інформацію щодо умов кредитування, та видається клієнтові банку в конверті разом з карткою та ПІН кодом. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Нормами п. 8.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У звязку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань станом на 28.02.2017 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 23176,72 грн., з яких 1269,19 грн. заборгованість за кредитом, 17020,32 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3307,37 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 1079,84 грн. штраф (процентна складова), що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Посилання відповідача у запереченнях на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-1 бцс 15 від 11.03.2015р. не може прийматися до уваги судом, оскільки предметом дослідження було неоднакове застосування судами касаційної інстанції частини третьої статті 254 ЦК України, статей 256-258 ЦК України, частин першої, п'ятої статті 261 ЦК України, що регламентує строк позовної давності. Разом з тим, у даній справі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідносин та виконання сторонами зобов'язань за договором. Судом не встановлено порушення презумпції добровільності укладення договору кредиту. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved