Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачем, [PERSON], подано до суду позов до відповідача, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якому позивач просить визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на земельну ділянку, що належала померлій тітці [PERSON], що знаходиться на території Машівської сільської ради Семенівського району наданій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,72 га, кадастровий номер 7424783500:09:008:0009. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області мешкала його тітка, [PERSON], яка померла 18 січня 2015 року, свідоцтво про смерть І-ЕЛ №249617, видане виконкомом Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області 20.01.2015 року. Після смерті тітки залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,72 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, і яка належала покійній тітці на підставі Державного акта. Після смерті тітки він з питання оформлення спадкових прав звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус його повідомила, що на земельну ділянку, розташовану на території Машівської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачений. Відповідно інформації отриманої у відділі Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області покійній тітці було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №368678 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на площу - 4,72 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за №010984600048 від 27.02.2009 року, кадастровий номер 7424783500:09:008:0009. Крім того, відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області повідомив, що видати позивачу дублікат зазначеного Державного акта не може. Крім нього інших спадкоємців після смерті тітки немає. Відповідно ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст.4 цього Закону визначено, що право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації. Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 19 цього Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили. За таких умов, враховуючи те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належав покійній [PERSON], втрачено, він не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельну ділянку інакше як визнання позивача права на цю земельну ділянку в судовому порядку, і вважає, що має на це всі законні підстави. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 1225 Цивільного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач, [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду для участі у судових засіданнях, просить розгляд даної справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову згідно ст. 174 ЦПК України розяснені та зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, начальник юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове пояснгення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, голова Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання, згідно даних якого просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлої 18 січня 2015 року [PERSON] згідно даних Єдиного спадкового реєстру спадкові справи не заводились, та просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач, в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області мешкала тітка позивача, [PERSON], яка померла 18 січня 2015 року, свідоцтво про смерть І-ЕЛ №249617, видане виконкомом Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області 20.01.2015 року. Після смерті тітки залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,72 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, і яка належала покійній тітці позивача на підставі Державного акта. Після смерті тітки позивач з питання оформлення спадкових прав звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус повідомила позивачу, що на земельну ділянку розташовану на території Машівської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачений. Відповідно інформації отриманої у відділі у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області покійній тітці позивача було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №368678 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на площу - 4,72 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за №010984600048 від 27.02.2009 року, кадастровий номер 7424783500:09:008:0009. Крім того, відділ у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив, що видати позивачу дублікат зазначеного Державного акта не може. Крім позивача інших спадкоємців після смерті тітки немає. Відповідно ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст.4 цього Закону визначено, що право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації. Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 19 цього Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили. За таких умов, враховуючи те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належав покійній [PERSON], втрачено, позивач не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельну ділянку інакше як шляхом визнання його права на цю земельну ділянку в судовому порядку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 1225 Цивільного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельні частки (пай). Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved