Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення дії договору поруки. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28.12.2006 р. між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки № 1 до кредитного договору № 014/035-40/40776 від 28.12.2006 р. За вказаним договором поруки він, як поручитель, на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором за основним договором ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов'язанням боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/035-40/40776 від 28.12.2006 р., в повному обсязі цих зобов'язань. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, тому кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення з боржника [PERSON] та з нього, як поручителя, боргу за кредитним договором. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2011 р. в справі № 2-453/11 позовні вимоги задоволено, постановлено стягнути солідарно з [PERSON] та з нього борг за кредитним договором в сумі 181969,70 грн. [INFO] позичальник за кредитним договором - [PERSON] - помер. З настанням смерті останнього припинилося основне зобов'язання за кредитним договором № 014/035-40/40776 від 28.12.2006 р. та як наслідок, припинено поруку за договором № 1 від 28.12.2006 р. Таким чином, просив визнати договір поруки, укладений між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.12.2006 р. таким, що припинив свою дію в зв'язку із припиненням забезпеченого нею зобов'язання, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2006 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035-40/40776, згідно з яким останній отримав кредитні кошти в сумі 21 000,00 доларів США з розрахунку 14% річних за користування кредитом на строк з 28.12.2006 р. по 27.12.2026 р. (а.с.5-6). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 014/035-40/40776 від 28.12.2006 р. між останнім та позивачем по справі [PERSON] укладено договір поруки № 1 до кредитного договору, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (п. 1-2 договору поруки) (а.с.7). Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак, [PERSON] умови договору не виконав, тому ПАТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з боржника та позивача по справі, як поручителя, заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2011 р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю (а.с.9-10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського р-ну Вінницької обл. (а.с.8). Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору. Стаття 553 ЦК України, і це зазначено в договорі поруки, визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вбачається, що після смерті [PERSON] Козятинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 232/2013 р. (а.с.35). Тобто, в останнього є спадкоємці його майна(спадщини). Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові №5 від 30.03.2012 р. (п. 32) при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають врахувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Таким чином, на поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника. Так як, у [PERSON] наявні правонаступники, його зобов'язання може бути виконано іншою особою. Звідси слідує, що зобов'язання померлого не припинилось з його смертю, а як наслідок, зобов'язання позивача за договором поруки також вважається не припиненим. Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed