Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаним позовом зазначивши, що 25.01.2008 року Кіровоградською міською радою видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого 20.02.2008 року ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» прийняло рішення про реєстрацію права власності по 1/2 частині квартири № 118, що у будинку № 9 по вул. Гагаріна у м. Кіровограді за позивачем та його матір`ю [PERSON]. Після смерті [PERSON], 14.04.2015 року, приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на ? частину квартири перейшло від матері позивача [PERSON] до позивача. В обґрунтування позову, позивач вказав, що ще в 2010 році відповідачем накладено арешт на його квартиру, який позивач вважає безпідставним, оскільки на його звернення до відповідача з питання причин накладення арешту, будь якої письмової інформації з приводу підстав накладення арешту на квартиру відповідачем не повідомлено у звязку зі знищенням виконавчих проваджень. Враховуючи викладені обставини та вважаючи порушеними свої права власника позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. З урахуванням зазначених обставин та відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2008 року, виданого Кіровоградською міською радою, позивачу та [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності належало по 1/2 частині квартири № 118, що у будинку № 9 по вул. Гагаріна у м. Кіровоград, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2008 року, виданим ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації». Згідно зі свідоцтвом про справо на спадщину за законом від 14.04.2015 року, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], позивач є спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 23.08.2014 року та спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини квартири під номером 118, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, вул. Гагаріна, будинок 9, про що також свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.04.2015 року. Крім того, 14.04.2015 року, за реєстровим номером 336, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на підставі якого право власності на 1/2 частину квартири перейшло від [PERSON] до [PERSON]. У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за реєстраційним номером 10096103, 02.08.2010 року, на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, б/н від 14.07.2010 року, Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження на квартиру № 118, що у будинку № 9 по вул. Гагаріна у м. Кіровограді, обєкт обтяження: невизначено майно, все нерухоме майно. З листа відповідача № 13130/04-32/3 від 20.04.2015 року вбачається, що надати інформацію щодо накладення арешту на майно позивача не можливо, оскільки виконавче провадження знищено у звязку з закінченням трирічного терміну зберігання. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved