Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на його користь грошові кошти в сумі 10 000 грн. боргу за договором позики, 1 792,28 грн. встановленого індексу інфляції, 655,07 грн. три відсотки річних від простроченої суми та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому на підставі довіреності належав транспортний засіб марки «Форд Сієра», 1986 року випуску, д/н [NUMBER] . Так, 07 серпня 2017 року вказаний автомобіль ним було відчужено [PERSON] за кошти в розмірі 25 000 грн. Однак, у зв`язку з відсутністю у відповідача зазначеної суми вони домовилися, що борг, який виник через придбання автомобіля, замінюють позиковим зобов`язанням відповідно до ст. 1053 ЦК України. Таким чином, [PERSON] у присутності її чоловіка [PERSON] була складена розписка, згідно якої кошти в сумі 25 000 грн. вона зобов`язалася повернути йому, [PERSON] , частинами, а саме у розмірі 10 000 грн. до 01 вересня 2017 року, а решту (15 000 грн.) - до 01 жовтня того ж року. Згодом, у телефонному режимі із [PERSON] було погоджено про відмову позивача від частини боргу в сумі 5 000 грн. через виникнення технічної несправності автомобіля, якої на час купівлі-продажу не було (така сталася у ході експлуатації транспортного засобу), а 10 000 грн. йому було повернуто [PERSON] . Оскільки залишок суми (10 000 грн.) на даний час відповідач не віддала, усні та письмова вимоги до останньої залишені нею без реагування, тому враховуючи індекс інфляції від розміру боргу за період з 01 жовтня 2017 року по 06 грудня 2019 року та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що 07 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача у борг грошові кошти у розмірі 25 000 грн. та зобов`язалася повернути такі частинами, а саме 10 000 грн. до 01 вересня 2017 року та 15 000 грн. до 01 жовтня 2017 року, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 6). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 12 447,35 грн., з яких 10 000 грн. - заборгованість за тілом позики, 1 792,28 грн. - сума індексу інфляції та 655,07 грн. - заборгованість за 3 % річних від простроченої суми. Крім цього встановлено, що 19 вересня 2019 року [PERSON] направив відповідачу письмову вимогу про повернення боргу, однак така залишена останньою без належного реагування (а. с. 8-9). Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений в зобов`язанні термін його виконання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи те, що [PERSON] у встановлений у розписці строк позику повернула тільки частково, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Що стосується судових витрат, то суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 768,40 грн. судового збору та 15,68 грн. банківської комісії (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, на відповідача також покладаються сплачені позивачем судові витрати у розмірі 784,08 грн. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved