Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Ясинувата Донецької області, місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 липня 2016 року, позивач з донькою [PERSON] [INFO] переїхали у м.Броди Львівської обасті з м.Дебальцеве Донецької області, де раніше постійно проживали та стали на облік в Бродівське управління праці та соціального захисту населення як внутрішньо переміщені особи. На даний час позивач проживає разом зі сестрою та її дітьми в квартирі [ADDRESS] загальною площею 50 кв.м, яку винаймають на підставі договору піднайму в [PERSON]. З 21.07.2016 року позивач працює машиністом мотовоза МПТ-4 ВП «Бродівська дистанція колії», донька навчається в третьому класі Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3. У вихованні дитини позивачу допомагає сестра [PERSON], яка є пенсіонером (інвалід ІІІ-групи). Коли позивач на зміні, вона відводить та забирає доньку зі школи, годує її, допомагає готувати уроки, тощо. Дозвілля [PERSON] проводить з донькою та разом з сестрою та її дітьми. 20 вересня 2016 року мама дитини - [PERSON], яка є відповідачем у справі, разом зі своїм батьком намагались викрасти дитину зі школи під час уроків, проте, цьому завадили класний керівник та керівництво школи. На час звернення з позовом до суду позивач звернувся зі заявою до служби у справах захисту дітей Бродівської районної державної адміністрації у Львівській області, про визначення місця проживання дитини. Зазначає, що шлюб між сторонами розірвано 25.09.2013 року рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області. Як відомо позивачу відповідачка проживає в цивільному шлюбі, тобто має іншу сім'ю, де вихованню доньки не приділяли належної уваги, дитина більше часу проводила із позивачем, іноді з батьками відповідача. Підставою для позову є бажання забезпечити дитині належні, у першу чергу безпечні умови проживання. Позивач хоче, щоб його донька навчалась у школі з українською мовою навчання та виховувалася громадянином держави Україна, не хоче наражати її життя та здоров'я на небезпеку через бойові дії, що тривають на сході країни. Вважає, що зазначене вище є неможливим на території, що не є підконтрольною Україні. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Сидор В.А. позов підтримали, дали пояснення аналогічні зазначеним у фабулі позовної заяви та не заперечили щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 09.11.2016 р. та 28.11.2016 р., повторно, не з'явилася, хоча в установленому законом порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа - представник служби у справах дітей Бродівської РДА в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька [PERSON] та пояснила, що при винесені рішення комісія виходила з того, що мати дитини на даний час проживає на не підконтрольній території України, де постійно ведуться бойові дії, що може загрожувати життю та здоров'ю дитини. Визначення місця проживання малолітньої доньки біля позивача не означає, що мати позбавляється права брати участь у вихованні і житті доньки. Дитина прихильна до обох батьків однаково. Разом з тим в неї міцний зв'язок з батьком, якого любить і який піклується про неї. Дитина добре навчається в школі, забезпечена всім необхідним, має належний догляд та увагу з боку батька. Мати із жодними заявами в комісію не зверталася, хоча належно була повідомлена про розгляд питання щодо визначення місця проживання дитини. Просить позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, свідка, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. У відповідності до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків та самої дитини. Крім цього, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлює, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дата ратифікації 27.02.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За принципом ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З показань свідка [PERSON], яка працює соціальним педагогом Бродівської ЗОШ І-ІІІ ст.№3, випливає, що дитина навчається у вказаній школі у третьому класі. Дитина поступила до школи адаптованою, добре підготовленою до навчального процесу, показує хороші знання, перебуває під постійним піклуванням батька, який бере участь у її вихованні, допомагає у навчанні, всіляко дбає про її розвиток, тому дитина дуже прихильна до батька. В той же час дитина боялася зустрічі з матір'ю, при зустрічі вела себе стримано, не виявляла бажання залишитися з матір'ю. В процесі спілкування з дитиною психолога стало видно, що дитина надає перевагу проживанню разом з батьком. Як видно з свідоцтва про народження дитини, рішення про розлучення, ксерокопії паспортів, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9-10), шлюб розірвали 25.09.2013 р. (а.с.9 зворот). 02.07.2016 року позивач разом із донькою переїхали у м.Броди Львівської обасті з м.Дебальцеве Донецької області, де раніше постійно проживали. На даний час позивач разом із донькою проживає у винайманій квартирі за адресою [ADDRESS] (а.с.12) та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 04.07.2016р. № 1310000191 виданою управлінням праці та соціального захисту населення Бродівської РДА (а.с.11). Дитина з того часу проживає з позивачем та знаходиться повністю на його утриманні [PERSON] працює машиністом мотозавода МПТ-4 ВП «Бродівська дистанція колії» (а.с.13-14), тобто має постійний дохід, згідно характеристики з місця праці виключно позитивно характеризується. З довідок та характеристики, виданих у Бродівській загальноосвітній школі 1-3 ступенів №3, вбачається, що дитина [PERSON], являється ученицею 3 класу, вихованням навчанням дитини займається батько. Мати участі у вихованні дитини не бере. Судом враховано, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. В той же час мати [PERSON] проживає за місцем постійної реєстрації на окупованій території Донецької області, де на даний час ведуться бойові дії. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 06.10.2016 року за № 0437-272-15-2 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з батьком. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні та безпечні умови для виховання та розвитку. Разом з тим, проживання дитини з [PERSON] не позбавляє можливості матері [PERSON] приймати участь у вихованні дитини. На підставі ст.ст.19,160, 161 СК України,

Outcome: approved