Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій вказав, що 10 січня 2001 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно з яким на день своєї смерті все своє майно заповів позивачу. Інших осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині немає. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~ЦПК розгляд справи здійснюється судом за\~\~відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~технічного\~\~засобу не\~\~здійснюється. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №146279, виданого повторно 16 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області 04 березня 1996 року померла [PERSON]. [PERSON] селищної ради №2208 від 04 жовтня 2016 року підтверджується, що після смерті [PERSON] у володіння спадковим майном вступив чоловік [PERSON]. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00016817353 від 30 червня 2016 року підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №146278, виданого повторно 16 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області 10 січня 2001 року помер [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], що підтверджується заповітом від 22 грудня 1998 року, зареєстрованому в реєстрі за №69. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу №572/02-31 від 29 липня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Кірова», с.Вільховець Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON], яка померла 04 березня 1996 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №021, прізвище [PERSON] прописано за №511, [PERSON] за №510. Відповідно до повідомлень відділу Держгеокадастру №99-28-99.4-824/17-16 від 13 липня 2016 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 22284,63 грн. Згідно із випискою з по господарської книги №1 за 1996-2000 роки померлій [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та присадибна ділянка. Після смерті [PERSON], 04 березня 1996 року, фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за законом чоловік [PERSON], який помер 10 січня 2001 року і після смерті останнього в управління та розпорядження спадковим майном вступив [PERSON] Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно зі ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів. \~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.2 ст.15 ЦК України способом захисту цивільних справ може бути визнання права.\~\~ Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на майнову частку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку осіб, які мають майновий пай в КСП «ім..Кірова» с.Вільховець Новоушицького району Хмельницької області. Крім того, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4\~ ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на майнову частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved