Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади м.Канева в особі Канівської міської ради про визнання права на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. У позові позивач вказав, що [INFO] р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за законом у визначений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформити спадкове майно не зміг. Тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. в м.Каневі, Черкаської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади м.Канева в особі Канівської міської ради, ради в судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р. (а.с.5), що [PERSON] померла [INFO] року в м.Каневі, Черкаської області; - з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1950 року (а.с.7), що матір'ю [PERSON] була [PERSON]; - з заяви від [INFO] р. , що [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON].(а.с.47) - з постанови Канівської державної нотаріальної контори від 20.08.2014р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], який належав [PERSON], в зв'язку з тим, що [PERSON] не надав нотаріусу правовстановлюючих документів (а.с. 24) - з технічного паспорта на садибний (індивідуальний ) житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що власник домоволодіння не зазначений (а.с.29-35); - з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори №2044/02-14 від 11.09.2014 року, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв за законом [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовилась. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом встановлено, що представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON]. З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог і його доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved