Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом мотивуючи тим що 03 червня 2019 року по вулиці Івана Мазепи, буд. 15 в м. Біла Церква сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 320D», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Rover 75», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 01 липня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Rover 75», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно до договору ОСЦВП №АО-3541712, згідно якого розмір франшизи становить 2 000,00 грн. Позивач звернувся до товариства із заявою про виплату страхового відшкодування, при цьому погодився, що вартість автомобіля «BMW 320D», д.н.з. [NUMBER] становить 13 000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідно до звіту №46834-1 про оцінку вартості матеріального збитку від 09 липня 2019 року позивачу як власнику автомобіля «BMW 320D», д.н.з. [NUMBER] завдано матеріальної шкоди у розмірі 43 522,87 грн., вартість відновлювального ремонту складає 20 7742,76 грн. Розмір страхової відшкодування, що підлягав виплаті позивачу склав 28 522,87 грн, однак відповідачем на картковий рахунок позивача здійснено безготівкове зарахування страхового відшкодування в сумі 22 960,91 грн. А тому, позивач просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 5 561,96 грн. Також позивач вказує, що йому відповідачем [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних та душевних стражданнях, з приводу невиплати відповідачкою суми франшизи. А тому, також просить суд стягнути з відповідачки на свою користь суму франшизи в розмірі 2 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Ухвалою від 10.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21 липня 2021 року відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направив відзив на позовну заяву, який мотивував тим, що за наслідками ДТП, яка мала місце 03.06.2019 року за участю транспортного засобу Rover 75, р.н. [NUMBER] та транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , страховиком було отримано повідомлення про ДТП від позивача. Відповідно до Звіту №46834-1 від 09.07.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , складає 207 742.76 грн.. ринкова вартість транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] (тобто вартість до його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді) складає 43 522.87 грн. Згідно п 8.2. Методики, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу на момент пошкодження за наявності умови, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість. Отже, у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, відновлювальний ремонт автомобіля є економічно необгрунтованим, а вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження. Зазначає, що згідно ст. 36.2 Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Позивач подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування, де зазначив, що погоджується із залишками ДТП (вартістю ТЗ після ДТП) у розмірі 13 000,00 грн. Отже, позивач та птраховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Отже, розмір страхового відшкодування, що підлягав до виплати позивачу був розрахований в розмірі 28 522,87 грн. Потерпілою особою у заявленій дорожньо-транспортній пригоді від 03.06.2019 року є юридична особа «GENESIS EU» EOOD (нерезидент) - власник згідно свідоцтва про реєстрацію № [NUMBER] транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , майну якої було заподіяно шкоду внаслідок заявленої події. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було отримано заяву про виплату страхового відшкодування, яку було підписано позивачем, як представником «GENESIS EU» EOOD, за Довіреністю щодо здійснення виплати страхового відшкодування на картковий рахунок позивача ( [PERSON] - фізичної особи - резидента). Отже, отримувачем страхового відшкодування за шкоду, спричинену юридичній особі - нерезиденту, було зазначено фізичну особу - резидента. Доходи, які нараховуються (виплачуються, надаються) юридичній особі - нерезиденту, оподатковуються відповідно до п.п. 141.4.5, п.п. 141.4.2 п. 141.1 ст. 141 Кодексу з урахуванням положень ст. 103 Кодексу. Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 28 522,87 грн, (22 960,91 грн. було перераховано на картковий рахунок позивача та 5 561,96 грн. було перераховано до бюджету (5 134,12 грн. - податок на доходи Фізичних осіб та 427.84 гон. - військовий збір) Таким чином, Страховиком було здійснено Позивачу виплату страхового відшкодування, розмір якого було визначено відповідно до ст. 12, п. 1 ст. 22; ст. 30, ст. 36 Закону з урахуванням умов Полісу №АО/3541712, у розмірі 28 522,87 грн. Отже, виплата страхового відшкодування страховиком здійснена в повному обсязі, у строки, передбачені Законом, підстави для стягнення додаткової (вже сплаченої) суми у розмірі 5 561,96 грн. та, відповідно, задоволення позовних вимог, відсутні. 23 липня 2021 року відповідачка [PERSON] направила відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача суму франшизи визнала, в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди просила відмовити, у зв`язку з недоведеністю. 25 серпня 2021 року представником позивача направлено пояснення, в яких зазначає, що позивач правомірно володів автомобілем BMW 320D, р.н. [NUMBER] , отже він має право на захист свого порушеного речового права, в тому числі на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням даного майна. Крім того, вважає, що застосування до нього оподаткування ПДФО та військового збору є необґрунтованим. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача направив клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, судом встановлено, що 03.06.2019 р. о 07 год 30 хв у м. Біла Церква, вул. Івана Мазепи 15, водій [PERSON] керуючи т/з Rover 75 д.н.з. [NUMBER] , була не уважна, не дотрималась безпечної швидкості та дистанції руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем BMW 320 D д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль BMW здійснив зіткнення з автомобілем Kia Cerato д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2019 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», страховий поліс № АО/0440142. Згідно цього полісу розмір франшизи становить 2 000 грн. 03 червня 2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та надав усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування, де зазначив, що погоджується із залишками ДТП (вартістю ТЗ після ДТП) у розмірі 13 000,00 грн. Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 30 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту №46834-1 від 09.07.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , складає 207 742,76 грн. ринкова вартість транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] (тобто вартість до його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді) складає 43 522.87 грн. /а.с. 26-38/. Відповідно до ст. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди,а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза за Полісом АО-3541712 складає 2000 грн. Виходячи з наведеного суд вважає, що розмір страхового відшкодування визначається та розраховується наступним чином : 43 522,87 грн. (вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди) 13 000 грн. (вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, погоджена сторонами) 2000,00 грн. (франшиза за Полісом АО-3541712), що дорівнює 28 522,87 грн. розмір страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем розмір страхового відшкодування не оспорюється. Судом також встановлено, що 28 жовтня 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в безготівковій формі на користь позивача було здійснено страхову виплату в розмірі 22 960,91 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №61721949 від 28 жовтня 2019 року. Позивач в позовній заяві вказує, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» неправомірно здійснило виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, у зв`язку чим, просить суд стягнути з останнього решту страхового відшкодування в розмірі 5 561,96 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно ст. 1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, потерпілою особою у заявленій дорожньо-транспортній пригоді від 03.06.2019 є юридична особа «GENESIS EU» EOOD (нерезидент) - власник згідно свідоцтва про реєстрацію № [NUMBER] транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , майну якої було заподіяно шкоду внаслідок заявленої події. Згідно довіреності у справі, посвідченої нотаріусом в районі дії Районного суду м. Софія Руменом Богдановим, реєстр. №273 за реєстром Нотаріальної палати, Максим Дмитрович Гіржу, як одноособовий уповноважений ТОВ «GENESIS EU» EOOD, представленого Володимиром Столярчуком, передовірив [PERSON] право, зокрема, управляти в країні та за кордоном легковим автомобілем марки БМВ, модель 320Д, реєстраційний № [NUMBER] , а також представляти довірителя в страхових компаніях, укладати страхові договори, порушувати справи щодо компенсації шкоди, а також отримувати страхові суми відшкодування /а.с.13-16/ Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було отримано заяву про виплату страхового відшкодування, яку було підписано позивачем, як представником ТОВ «GENESIS EU» EOOD, за вищевказаною Довіреністю щодо здійснення виплати страхового відшкодування на картковий рахунок [PERSON] - фізичної особи - резидента. Отже, отримувачем страхового відшкодування за шкоду, спричинену юридичній особі - нерезиденту, було зазначено фізичну особу - резидента. Особливості оподаткування доходів нерезидентів визначено п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-V1 зі змінами та доповненнями (надалі - Кодекс). Доходи, які нараховуються (виплачуються, надаються) юридичній особі - нерезиденту, оподатковуються відповідно до п.п. 141.4.5, п.п. 141.4.2 п. 141.1 ст. 141 Кодексу з урахуванням положень ст. 103 Кодексу. Крім того, згідно п.п. 170.10.1 п. 170.10 ст. 170 Кодексу, доходи з джерелом їх походження в Україні, що нараховуються (виплачуються, надаються) на користь нерезидентів, оподатковуються за правилами та ставками, визначеними для резидентів (з урахуванням особливостей, визначених деякими нормами цього розділу для нерезидентів). Отримання грошових коштів (страхового відшкодування, нарахованого на користь нерезидента) фізичною особою - резидентом, відповідно до положень п. 14.1.47 ст. 14 Кодексу, є додатковим благом, яке відповідно до п.п. «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, та, відповідно до положень ст. 168 Кодексу підлягає оподаткуванню за ставкою податку 18 % (відповідно до п. 167.1 ст. 167 Кодексу) та за ставкою податку 1,5 % (відповідно до пп. 1.4 п. 16і підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу). Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 28 522,87 грн., з яких 22 960,91 грн. було перераховано на картковий рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №61721949 від 28 жовтня 2019 року та 5 561,96 грн. було перераховано до бюджету (5 134,12 грн. - податок на доходи Фізичних осіб та 427.84 грн. - військовий збір), що підтверджується копіями платіжних доручень №61721969 від 28 жовтня 2019 року та №61721970 від 28 жовтня 2019 року. Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування, розмір якого було визначено відповідно до ст. 12, п. 1 ст. 22, ст. 30, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням умов Полісу №АО/3541712, у розмірі 28 522,87 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Отже, виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснена в повному обсязі, у строки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для стягнення додаткової суми у розмірі 5 561,96 грн. та, відповідно, задоволення позовних вимог в цій частині, відсутні. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У відповідності до п 12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15 та 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Таким чином, судом встановлено, що власник автомобіля BMW 320 D д.н.з. [NUMBER] , з яким відповідачка [PERSON] 03.06.2019 року здійснила зіткнення, має право на отримання відшкодування матеріальних збитків, в тому числі і на отримання розміру франшизи, передбаченої полісом страхування № АО-3541712. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи в розмірі 2 000,00 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн. суд виходить з наступного. Як роз`яснено у п.п.3, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За викладених позивачем та його представником обставин на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, яку переніс позивач, суд вважає, що сам по собі факт визнання відповідачки винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки судове рішення, яким [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП , безумовно не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності за ст. 23 ЦК України. Крім того, позивач в позові вказує, що зазнав моральних та душевних страждань, у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля, однак, як було встановлено судом вище, власником пошкодженого транспортного засобу BMW 320D, р.н. [NUMBER] , є ТОВ «GENESIS EU» EOOD. Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача [PERSON] йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідачки та її вини в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог у цій частині, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 145 грн. 28 коп. (2 000 грн. х 100 : 12 561,96 = 16%, 908 грн. х 16% = 145 грн. 28 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial