Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

позивач звернувся до відповідач з позовом про усунення перешкод користування приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником ? частини квартири [ADDRESS]. 12 грудня 2011 року набула у власність вищевказану частину даної квартири на підставі договору дарування. 12.01.2016 року позивачка намагалася потрапити у квартиру, однак виявилося, що відповідач змінив замки у вхідних дверях. Вказує, що неодноразово зверталася до відповідача надати їй доступ до помешкання ? частини квартири, однак отримала відмову. Оскільки відповідач в добровільному порядку не вважає за потрібне надати позивачу доступ до житла, змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання без її участі. Позов підтримує, просить задоволити. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір та правову допомогу. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини квартири від 12.12.2011 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла в дарунок ? (одну другу) частину квартири №2 в будинку №33 на вулиці Балтійській у місті Львові. Згідно витягу про державну реєстрацію прав СЕЕ №089291 ? частки квартир №2 будинку №33 по вул.Балтійській у м.Львові належить на праві приватної спільної частково власності [PERSON]. Підставою виникнення права власності є договір дарування /Р.№1-2209/12.12.2011 / посвідчений Другою Львівською державною нотаріальною конторою. Статтею 316 ЦК України дано визначення поняття права власності, згідно якого правом власності є право особи на майно,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та с т.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України та передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 155 вищевказаного Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved