Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 20 241 грн. 26 коп. заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 25.12.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Г03.032.70121. За умовами укладеного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 6 600 грн. з сплатою за користування кредитом 21.90 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором та графіком. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту та процентів, в зв'язку з чим позивач надсилав вимоги про повернення боргу, які останнім залишилися без задоволення. Останній платіж відповідач здійснив 12.03.2011 р. Всупереч умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання про повернення кредиту, відсотків та штрафних санцій не виконав. В зв'язку з цим станом на 10.12.2013 р. виникла заборгованість по кредиту в сумі 20 241 грн. 26 коп., з яких: 5 464 грн. 12 коп. простроченого боргу, 11 152 грн. 16 коп. прострочених процентів, 107 грн. 78 коп. строкових процентів, 2 587 грн. 20 коп. простроченої плати за обслуговування кредиту, 930 грн. віндикаційних витрат. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити вказану суму заборгованості . Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву про підтримання позову, про заочний розгляд справи і про розгляд справи без представника. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надходила заява про причини неявки і про розгляд справи без нього. Тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позаяк представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в кредитному договорі (а.с.3-4), встановлено, що 25.12.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Прикарпаття» та відповідачем було укладено кредитний договір №Г03.032.70121. Згідно п.п.1.1, 1.2. названого договору та ордеру (а.с.12), банк надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 6 600 грн. строком на 24 місяці. Згідно п.1.5 кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти в розмірі 21.90 річних та плату за кредитне обслуговування в розмірі 0.70 % щомісячно від початкової суми кредиту. Відповідно до п.2.2. зазначеного договору у разі прострочки погашення кредиту відповідач платить штрафні проценти по підвищеній ставці: 48 % річних, які нараховуються з першого дня прострочення по день повернення простроченої суми. Записами в довідці по розрахунку заборгованості (а.с.7), встановлено, що станом на 10.12.2013 р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 20 241 грн. 26 коп., з яких: 5 464 грн. 12 коп. простроченого боргу, 11 152 грн. 16 коп. прострочених процентів, 107 грн. 78 коп. строкових процентів, 2 587 грн. 20 коп. простроченої плати за обслуговування кредиту, 930 грн. віндикаційних витрат. Записами в змінах до статуту Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (а.с.19), встановлено, що ПАТ «Плюс Банк» виникло внаслідок зміни назви Публічного акціонерного товариства «Плюс Банк», а Публічне акціонерне товариство «Плюс Банк» було створено шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства «Плюс Банк». Відкрите акціонерне товариство «Плюс Банк» було правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Прикарпаття». Згідно правил ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Досліджені докази дають підстави зробити висновок, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судові витрати позивача складають 229 грн. 40 коп. і стверджуються меморіальним ордером №РХ:1435 (112260) від 25.12.2013 р. (а.с.1). З відповідача слід стягнути в дохід держави 14 грн. 20 коп. недоплаченого судового збору. На підставі ст.ст.1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved