Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка проводить будівельні роботи з влаштування балкону за адресою: [ADDRESS] без відповідного на те дозволу, чим порушує право позивача як власника квартири [NUMBER] та права інших власників квартир у тому самому будинку. Просить зобов'язати відповідача зупинити роботи з реконструкції квартири, зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві провести перевірку щодо порушень вказаного будівництва та зобов'язати відповідача знести самочинно зведену прибудову (лоджію). В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просили задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення в яких повідомив, що починаючи роботи з реконструкції квартири відповідачка 16.10.2014 року зареєструвала у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларацію про початок виконання будівельних робіт. В кінці грудня 2014 року роботи з реконструкції квартири були завершені, реконструйована квартира була введена в експлуатацію шляхом реєстрації 23.01.2015 року декларації про готовність об'єкту до експлуатації у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві. Позивачем не надано жодного доказу того, що з боку відповідачки існує будь-яка загроза для інших мешканців будинку. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельна інспекції України, в судовому засіданні зазначила, що вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. Представники третіх осіб: Шевченківської в м. Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство «Керуюча Дирекція Шевченківського району» в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень щодо заочного вирішення справи від позивача не надходило. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2014 року [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 79). 16.10.2014 року [PERSON] зареєструвала у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с. 57-60). В кінці грудня 2014 року роботи з реконструкції квартири були завершені, реконструйована квартира була введена в експлуатацію. Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації [PERSON] зареєструвала у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві 23.01.2015 року (а.с. 51-56). Після закінчення робіт [PERSON] отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке зареєстроване в Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві 17.03.2015 року (а.с. 47-48). Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] від 17.04.2015 року, складним експертом [PERSON], розроблена проектно-кошторисна документація відповідає вимогам Державних будівельних норм України в галузі будівництва; реконструйована квартира відповідає конструктивним, містобудівним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам; внаслідок реконструкції цілісність основної будівлі не порушено,реконструйована квартира не є аварійною (а.с. 83-84). Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45), власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. (Абзац четвертий пункту 4 в редакції Постанови КМ N 5 ( 5-2009-п ) від 14.01.2009). Ці вимоги законодавства відповідачем дотримані в повному обсязі, доводи позивача не знайшли свого підтвердження. Отже, відповідачем проведено реконструкцію квартири згідно чинного законодавства, суд не вбачає в діях відповідачки незаконних дій, на які посилається позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не доведено правомірність своїх позовних вимог, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed