Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 239,44 гривень, покликаючись на те, що 31.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем не виконуються зобов'язання перед позивачем, а саме не сплачує кредит та відсотки за його користування у термін визначений договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.01.2015 року становить 12 239,44 гривень, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.9/. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що [PERSON] не здійснює погашення наданого кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість позивача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по договору №б/н від 31.01.2011 року, яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.7-8/ станом на 30.01.2015 року становить 12 239,44 гривень, що включає в себе: · 4417,09 гривень заборгованості за кредитом; · 5213,33 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; · 1550,00 гривень заборгованості за пенею та комісією; · 500.00 гривень штрафу (фіксована частина); · 559,02 гривень штрафу (процентна складова). · Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, встановлено, що дійсно у [PERSON]наявна заборгованість по договору №б/н від 31.01.2011 року, відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved