Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10991,99 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до відповідно до укладеного договору № б/н від 18.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А тому підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. 29.08.2016 року [PERSON] померла, спадкоємцем померлої є [PERSON], якому позивачем було направлено лист-претензію, знідно якого позивач пред»явив свої вимоги, але ніяких дій з боку відповідача не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 18.10.2010 року становить 109991,99 грн, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 4690,52 тіло кредиту, 6101,47 грн. проценти за користування кредитом, 200 грн пеня. А тому позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10991,99 грн. за кредитним договором № б/н від 18.10.2010 року. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Як вбачається з матеріалів справи при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За таких обставин підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов»язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. 29.08.2016 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиці у Закарпатській області. З довідки державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13.03.2017 року № 210/02-14 вбачається, що по спадковій справі № 254/2016 рік до майна помелої 29.08.2016 року [PERSON], [INFO], видано свідоцтво про право на спадщину за законом 01.03.2017 року за реєстром № 3-116, її онуку [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно наданого банком розрахунку станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 18.10.2010 року становить 109991,99 грн, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 4690,52 тіло кредиту, 6101,47 грн. проценти за користування кредитом, 200 грн пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа-претензії вих № SAMDN52000070616897 від 31.03.2017 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» пред»явило [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним догоаором № б/н від 18.10.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], однак, дій на погашення заборгованості [PERSON] вчинено не було. Відповідно до ст. 1216 ПК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Враховуючи вищенаведене, а також те, що факт наявності заборгованості за договором б/н від 18.10.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] доведений, а відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], що прийняв спадщину, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved