Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивачка, являється співвласницею будинку [ADDRESS]. Позивачка набула право власності на будинок на підставі договорів дарування, за якими [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині будинку кожному без розподілу внатурі, а [PERSON] подарував 1/3 частину будинку [PERSON]. Після укладення договорів дарування стало відомо, що в будинку зареєстрований [PERSON], якого як члена своєї сім'ї [PERSON], зареєстрував, коли був співвласником будинку. На даний час [PERSON] в будинку не проживає. Вона не має можливості сплачувати за утримання будинку і за відповідача як за додаткового члена своєї сім'ї, тому вимушений звернутись до суду. Позивачка та третя особа в судове засідання не з'явились, проте подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. [PERSON] також у своїй заяві вказав, що просить визнати [PERSON] втратившим право користування і 2/3 частин будинку [ADDRESS], які йому належать на праві приватної власності, Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідност. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами ч міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселились у спірний будинок власника, але на час розгляду справи не є членами його сім'ї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] являються співвласниками будинку [ADDRESS] на підставі договорів дарування від 29.10.2008 року. В даному будинку як член сім'ї власника зареєстрований і [PERSON] (а.с. 6). Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає, змінивши місце проживання. Згідно довідки виданої квартальним комітетом № 8 Олександрійської міської ради, (а.с. 26) відповідач в будинку [ADDRESS] не проживає з 2003 року, згідно акту, складеного за участю сусідів та представників квартального комітету, відповідач в будинку [ADDRESS] не проживає (а.с. 7). Наявність факту реєстрації відповідача в будинку позбавляє позивачку можливості оформити субсидію та належним чином користуватися належним їй будинком. Тому відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням. Судові витрати, відповідно вимог ст.. 88 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved