Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 56496,20 грн. та судового збору у розмірі 840,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2017 року уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0612 га, яка розташована за адресою с.Виннички, Пустомитівського району, Львівської області, з цільовим призначенням для ведення садівництва. Договір було укладено у простій письмовій формі з подальшим зобов`язанням нотаріально посвідчити такий. До моменту укладення договору продавець [PERSON] одержав від покупця [PERSON] повну суму грошей за земельну ділянку в розмірі 52253,00 грн., що еквівалентно 2000 доларів США. Причиною укладення договору у простій письмовій формі було те, що документи, необхідні для придбання земельної ділянки ще не були підготовані відповідачем. Сторони досягли згоди нотаріально посвідчити даний договір протягом 10 днів після підписання даного договору. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, на телефонні дзвінки не відповідає. Передані відповідачу кошти є авансом, який підлягає поверненню. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.11.2020 року справу передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області. Ухвалою від 18.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2017 року сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки протягом 10 днів після підписання даного договору, ціна земельної ділянки визначена в розмірі 52253,00 грн., що еквівалентно 2000,00 доларів США за курсом НБУ, які відповідач (продавець) отримав від позивача (покупця), про що уклали договір в простій письмовій формі. В матеріалах справи наявна розписка [PERSON] про отримання від [PERSON] грошової суми в розмірі 52253,00 грн., що еквівалентно 2000,00 доларів США, яка є ціною продажу земельної ділянки площею 0,0612 га, розташованої за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Виннички, кадастровий номер 4623681200:08:000:2706. Як зазначив позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач, не подавши відзиву на позов, на даний час договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки не укладений. Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч. 1 ст. 635 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст. 220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, завдаток, на відміну від авансу, забезпечує зобов`язання, що виникає з основного договору та є додатковою гарантією виконання такого. Відсутність основного договору виключає можливість видачі завдатку. Згідно правової позиції, викладеної постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12, оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися усно укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. У зв`язку з цим, сплачена позивачем за договором від 06.10.2017 року сума коштів вважається авансом, а не завдатком, і незалежно від причин, з яких основний договір між сторонами не був укладений, такий повинен бути повернутий. Станом на день подачі позову 13.10.2020 року, курс долара згідно даних НБУ становив 28,2481 грн. за 1 долар, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму коштів у розмірі еквівалентному 2000,00 доларів США отриманого авансу, а саме 56496,20 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved