Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач в травні 2015 звернувся до суду з позовом про визнання за ним та його матірю [PERSON], померлою 14.01.2011 року права власності кожного з них на ? частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м. Дзержинськ, смт. Новгородське, вул. В.Інтернационалістів, 1/27, загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в грудні 1997 року вони з матірю в відділі приватизації ВАТ «Новгородський машзавод» отримали свідоцтво про право власності на квартиру № 27, що знаходиться в будинку № 1 по вул. В.Інтернационалістів в смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області. У звязку з цим, кожному з них на праві власності належало по ? частці квартири. 14 січня 2011 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності ? частку квартири за адресою м. Дзержинськ, смт. Новгородське, вул. В.Інтернационалістів, 1/27, Донецької області. Єдиним спадкоємцем померлої за законом першої черги є він, її син. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] за законом або за заповітом не має. В установленому порядку та визначені строки він звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні спадщини, так як він не може надати правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, який був втрачений матірю ще за її життя. В подальшому позивач змінив свої вимоги, надавши суду письмову заяву, в якій просив визнати за ним право власності на належну йому ? частку спадкової квартири та визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 14.01.2011 року на належну їй ? частку цієї квартири. Згодом позивач уточнив раніше заявлені позовні вимоги, надавши суду письмову заяву, в якій просив визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру № 27, що знаходиться в будинку № 1 по вул. В.Інтернационалістів в смт. Новгородське м. Дзержинську Донецької області. Позивач в судове засідання не зявився, його інтереси за довіреністю в суді представляв [PERSON], який також не зявився в судове засідання, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Із повідомленої позивачем в своєму позові інформації, яка ні ким і ні чим не спростована (а.с. 3-5; 7) власниками квартири № 27, що розташована в будинку № 1 по вул. В.Інтернационалістів в смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області є [PERSON], позивач по справі та його мати [PERSON]. Згідно представленої копії свідоцтва про право на житло (а.с. 7; 13) зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності по ? частці кожному з них на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 14 січня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на належне [PERSON] на праві спільної сумісної власності майно, а саме на ? частку квартири № 27, розташованої в будинку № 1 по вул. В.Інтернационалістів в смт. Новгородське м. Дзержинська Донецької області. За життя, [PERSON] зазначене нерухоме майно нікому не спадкувала. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги є її син [PERSON], позивач по справі (а.с. 9; 10; 11-12; 31-33). З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують право власності позивача на ? частину квартири за адресою: м.Дзержинськ, смт. Новгородське, вул.. Інтернаціоналістів, 1/27, але документ, який засвідчує його право власності втрачений, то його вимоги про визнання права власності на 1/2 частину квартири підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на іншу ? частини квартири в порядку спадкування, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. В частині 1 статті 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають в тому числі діти спадкодавця. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, будучи єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], позивач по справі в установленому порядку та визначені законодавством строки звернувся до приватного нотаріуса Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від померлої матері. Однак, [PERSON], позивачу по справі було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги на спадкову квартиру, що залишилася після смерті матері [PERSON], так як ним нотаріусу не були представлені документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто правовстановлюючі документи щодо належності їм з матірю на праві спільної сумісної власності цієї квартири по ? частці кожному з них. Даний факт підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 396/02-31 від 20.07.2015 року (а.с. 29). Отже, після смерті [PERSON] позивач по справі фактично прийняв спадщину у вигляді квартири за законом першої черги від померлої матері, не відмовлявся від неї. Крім того, згідно інформації державного нотаріусу Дзержинської державної нотаріальної контори від 15.07.2015 року № 710/01-16 (а.с. 31-33) після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальних дій, то позивачем втрачена можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, її вимоги про визнання права на спадщину підлягають судовому захисту. Таким чином, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відсутність правовстановлюючого документа на квартиру, не може бути для позивача по справі перешкодою у прийняті спадщини від померлої матері. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved