Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те що [PERSON] 03.09.2012 року був прийнятий на посаду виконавчого директора до ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» (надалі по тексту - Відповідач). 23.02.2015 року Позивач був звільнений, але Відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та не провів повний розрахунок при звільненні, зокрема не виплатив заборгованості за рішенням Печерського районного суду м. Києва № 757/8862/15-ц від 19.11.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Судом встановлено, що Позивач 03.09.2012 року був прийнятий на посаду виконавчого директора ПАТ Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву». 23.02.2015 року Позивач був звільнений, але відповідача не виплатив, але Відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та не провів повний розрахунок при звільненні, зокрема не виплатив заборгованості за рішенням Печерського районного суду м. Києва № 757/8862/15-ц від 19.11.2015 року. Відповідно довідки № ОК-5 від 20.02.2015 року середній заробіток (оклад) [PERSON] становив 9 876,00 грн (а.с.8). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2015 року позов [PERSON] було задоволено, з ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі станом на 03.04.2014 року 33 077,17 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. (а.с.а.с. 6-7). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2015 року було скасовано в частині вирішення позовних вимог про стягнення заробітної плати та ухвалено в цій частині нове рішення, яким вимоги сердюка В.О. задоволені частково та з ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» стягнуто на його користь 94 475, 00 грн. (а.с.а.с.45-47). Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України підприємство, установа, організація згідно з частиною 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2016 року зменшено суму середнього заробітку з 9 876,00 грн. до 9447,50 грн., позивач просить зменшити суму позовних вимог і просить стягнути середній заробіток за час затримки при звільненні в розмірі 55 740,25 грн. станом на 31.08.2016 року. Крім того, представник відповідача подав до суду заяву. з якою убачається, що розрахунок має бути проведений із розрахунку з 04.03.2016 року по дату подання позову 31.08.2016 року: 9 447.50 грн. х 5.9 міс. = 55 470, 25 грн. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що з позивачем не було проведено розрахунку при звільненні, порушені його права, які підлягають захисту, а тому позов підлягає задоволенню, підлягає стягненню з ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на користь [PERSON] сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 740 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved