Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 06.01.2015 року він уклав з відповідачем договір добровільного страхування непередбачених фінансових витрат № DNHOJL-150646Z, відповідно до якого, предметом договору є майнові інтереси, повязані із страхуванням на випадок непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи. Протягом дії даного договору він був звільнений з роботи за наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 04.09.2015 року за № 258 о/с згідно п. 64 «г» «Положення про проходження служби рядовим, начальницьким складом органів внутрішніх справ», затверджений постановою КМУ № 114 від 29.07.1991 року із змінами. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Просить суд стягнути в його користь з відповідача 10000,00 грн. страхового відшкодування та суму в розмірі 2000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Просила суд відмовити в задоволення позову, вказуючи, що звільнення позивача з органів в внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) не є страховою подією. Також, зазначила що особи, які є військовослужбовцями не підлягають страхування . Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.01.2015 року [PERSON] уклав з ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» договір добровільного страхування непередбачених фінансових витрат № DNHOJL-150646Z, відповідно до якого, предметом договору є майнові інтереси, повязані із страхуванням на випадок непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи (а.с. 7). П. 5 даного договору передбачено, що страховим випадком за цим договором є понесення страхувальником непередбачених фінансових втрат, внаслідок втрати ним постійного місця роботи. Під «втратою постійного місця роботи» розуміється розірвання трудового договору страхувальника за ініціативою роботодавця (власника або уповноваженого ним органу) лише у випадках: зміна в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реоганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (а.с. 7). Відповідно до наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 04.09.2015 року за № 258 о/с згідно п. 64 «г» «Положення про проходження служби рядовим, начальницьким складом органів внутрішніх справ», затверджений постановою КМУ № 114 від 29.07.1991 року із змінами [PERSON] був звільнений з роботи (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 982 ЦК України\~визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України\~визначено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1\~ст. 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). На виконання умов договору, позивач повідомив відповідача за вказаним у догворі телефонним номером. Проте, електронним листом від 07.10.2015 року йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. 28.04.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, листом за № 18-05/02-07 від 18.05.2016 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. (а.с. 10-13). Таким чином, враховуючи, що позивач був звільнений з органів МВС України та п. 64 «г» «Положення про проходження служби рядовим, начальницьким складом органів внутрішніх справ», затверджений постановою КМУ № 114 від 29.07.1991 року із змінами, передбачає саме звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, тому суд вважає, що даний випадок є страховим. Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 9760,00 грн. В задоволення решти вимог щодо стягнення суми в розмірі 240,00 грн. слід відмовити, оскільки дана сума відповідно до п. 3.6. умов страхування стягненню не підлягає. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», \~

Outcome: partial