Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №734939/458, згідно умов якого відповідачу надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у сумі 40000,00 грн. терміном користування з 08.07.2010року по 07.07.2017 року включно. П. 1.2 вищезазначеного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі. Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячну процентну винагороду в розмірі 26 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 08.07.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 734939/458. 13.10.2015 року та 16.11.2015 року банком на адресу відповідачів надіслані вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, однак дані вимоги у передбачений строк виконані не були. Станом на 14.01.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21202,79 грн., з яких: 15335,42 грн. тіло кредиту; 3311,26 грн. - прострочене тіло кредиту; 94,27 грн. нараховані відсотки, 2026,61 грн. прострочені відсотки та 435,23 грн. пені. На підставі наведеного, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 21202,79 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України. 08.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №734939/458, згідно умов якого відповідачу надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у сумі 40000,00 грн. терміном користування з 08.07.2010року по 07.07.2017 року включно (а.с. 3-8). Позичальник повертає банку кредит щомісячно до 08 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за Кредитним договором. (а.с. 3). П. 1.2 вищезазначеного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі. (а.с. 3). Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячну процентну винагороду в розмірі 26 % річних (а.с. 3). Згідно п. 2.1. Кредитного договору, надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. (а.с. 3 зворот). З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 03.10.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 361/08-ф. (а.с. 14). З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 08.07.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 734939/458 (а.с. 15). Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено що, сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязанням позичальника, які виникають з умов Кредитного договору, в повному обсязі заборгованості за кредитом та/або відсотками за кредит, а також штрафів та пені, в строки та на умовах, обумовлених Кредитним договором. Згідно з п. 2.1. Договору поруки, сторони договору визнають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, сторони договору встановлюють, що поручитель у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору, виплачує в безспірному порядку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на дату виникнення зобовязань поручителя погасити заборгованість позичальника за кожний день прострочки несвоєчасно погашеної суми заборгованості. Відповідно до п. 3.2.7. Кредитного договору, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому вимоги банком, не виконує вимогу про дострокове погашення, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку (а.с. 6). 19.01.2015 року та 26.01.2015 року банком на адресу відповідачів надіслані вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, однак дані вимоги у передбачений, 31 - денний строк виконані не були. (а.с. 20-29). Станом на 14.01.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21202,79 грн., з яких: 15335,42 грн. тіло кредиту; 3311,26 грн. - прострочене тіло кредиту; 94,27 грн. нараховані відсотки, 2026,61 грн. прострочені відсотки та 435,23 грн. пені, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~ Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 та 2 ст. 553 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основної суми боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів йому. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання. Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 1048, 1049 ЦК України, умови кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 21202,79 грн. та понесені судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. по 689 грн. з кожного.

Outcome: approved