overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач в травні 2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебувала в\~ не зареєстрованому (цивільному) шлюбі. Від шлюбу вони мають\~ спільних малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею,\~ з відповідачем вони проживають окремо, коштів на утримання дітей відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дітей і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність (а.с. 22). \~ \~ \~ \~ Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання\~ не з'явився, до канцеряріїї суду надійшла\~ заява про розгляд справи в його відсутність (а.с. 23), в заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі.\~ Третя особа\~ [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час\~ і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, до канцерярії суду надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи, проти позову не заперечує. (а.с. 25). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з відповідачем\~ мають спільних малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO],\~ відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 3,4), які проживають з позивачем. Відповідач є батьком малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO],\~ але добровільно матеріальної допомоги на утримання\~ дітей не надає. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст 180 СК України. Суд\~ враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України.\~ Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач\~ працездатний, також відповідач\~ має сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], на утримання дитини відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини\~ з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на користь третьої особи\~ [PERSON], яка змінила своє прізвище на [PERSON], заборгованості по аліментам не має (а.с. 22,23,24,27), інших утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами\~ ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.\~ Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач в травні 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що [INFO] у сторін народився син: [PERSON]. 18 жовтня 2002 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб. Сімейні стосунки з відповідачем не склались і в кінці 2003 року він пішов з сім`ї. 15 квітня 2004 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні та вихованні сина. [PERSON] офіційно не працює, тому позивач просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 5100 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, представник позивача в судовому засідання позов підтримали та пояснили, що відповідач взагалі не утримує дитину, не допомагає ані грошима, ані речами, ані харчами. Тому просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що позивач, починаючи з 2004 року, заборонила йому бачитися з дитиною. Гроші він давав їй на руки і вважає, що розмір аліментів слід встановити у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Зазначений факт підтверджується також свідоцтвом про встановлення батьківства (а.с.15). 18 жовтня 2002 року сторони вступили у зареєстрований шлюб (а.с.12). 15 квітня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.13). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він вважає достатнім сплачувати 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина. Позивачем та її представником не надано суду доказів, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 5100 грн. щомісячно. Враховуючи майновий стан відповідача, той факт, що він не працевлаштований офіційно, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають сплаті у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач в травні 2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та суперечки, з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дітей від шлюбу не мають. Позивач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2013 р. Від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач в травні 2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та суперечки, з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дитина залишається проживати з позивачем. Позивач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.06.2012 р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач в травні 2018 року звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказує, що з листопада 2013 року [PERSON] залишила позивача з дітьми та не проживає по теперішній час за адресою реєстрації, а саме [ADDRESS]. У грудні 2013 року сторони звернулися із спільною заявою до Оболонського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження шодо розірвання шлюбу. 30 січня 2014 року Оболонським районним судом м.Києва винесено судове рішення про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що з часу припинення між сторонами шлюбних відносин, відповідач не підтримує не тільки з позивачем, а головним чином з дітьми ніяких стосунків, не спілкується не тільки по телефону, але й по інтернету теж, не приймає участі у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвиткові синів. Така поведінка відповідача свідчить про її самоусунення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні, так як саме позивач забезпечує дітей всім необхідним для їх нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дітей, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребують діти. Позивач вказує, що між сторонами були підписані відповідні договори, які регулюють відносини між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, а також сплати необхідних аліментів на їх утримання. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач в травні 2018 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], стверджуючи, що сім'я між ними розпалась, поновити сімейні відносини не можливо. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала і наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до суду не з'являється, про час і місце слухання справи сповіщався судом неодноразово за місцем реєстрації, судові повістки повертаються до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання», за телефоном сповістити відповідача не надалось можливим - він не відповідав. Відповідач причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За згодою позивача суд розглядає справу відповідно до положень ст.ст.280-281 ЦПК України і ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд вивчив матеріали справи, вислухав позивача і встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2013 року - актовий запис за №273, вчинений 14 березня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] і неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім 'я між сторонами розпалась, причиною є різні погляди на подружнє життя/, матеріальне забезпечення сім'ї, виховання дітей. Постійні сварки з різних питань привели до втрати почуттів любові та поваги. Позивачка пояснила, що з березня 2017 року відповідач не цікавиться сім'єю, не надає будь-якої допомоги на утримання дітей. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 22.09.2017 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивачка стверджує, що батько умисно ухиляється від виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, тому державним виконавцем відповідача оголошено в розшук. Дослідивши наведені стороною доводи, суд дійшов висновку, що сім'я між [PERSON] і [PERSON] розпалась і поновити її неможливо, тому як відсутня вільна згода жінки на шлюб. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майновий спір між сторонами на момент розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до положень ст..141 ЦПК України судові витрати суд розподіляє між сторонами порівну і стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору в сумі 302 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 05 березня 2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 березня 2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №26. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.03.2011 року, зроблений актовий запис № 26 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області, актовий запис № 34. Від сумісного життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, подружнє життя не скалося, подружні стосунки фактично розірвано. Збереження сім`ї неможливе. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. 05.08.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконкомі Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області (а.с. 6). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що тривалий час подружжя проживає окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 08 грудня 2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 грудня 2017 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №2236. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.12.2017 року, зроблений актовий запис № 2236 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач в травні 2021 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що 12 вересня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований 12 вересня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1463. Позивач [PERSON] надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, у якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.09.2014 року, зроблений актовий запис № 1463 (а.с.05). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.06). Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] до [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved