Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поставки, в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 394 842,00 гривень. Позивач посилається на той факт, що згідно укладеного договору поставки від 21.01.2015 року № МСТХ-150013, позивач зобов`язувався на умовах, передбачених Договором, постачати в асортименті товар відповідачу, а відповідач, в свою чергу, зобов`язується приймати і оплачувати товар. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором поставки, відповідач станом на 19.06.2018 року має заборгованість 394 842,00 грн. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. Ухвалою від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~\~\~ Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору поставки від 21.01.2015 року № МСТХ-150013, ФОП [PERSON] зобов`язувався на умовах, передбачених Договором, постачати в асортименті товар [PERSON] , а [PERSON] , в свою чергу, зобов`язується приймати і оплачувати товар. Відповчідно до п. 1.2 Договору, право власності на товар переходить до покупця в момент його передачі покупцю. Відповідно до п. 2.2 Договору, відповідач зобов`язався оплатити поставлений товар протягом 20 банківських днів з моменту поставки товару за накладною. П. 1.2 Договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця в момент його передачі покупцю (представнику покупця). Згідно п. 3.3 В момент приймання товару, покупець здійснює перевірку відповідності кількості та якості (комплектності) товару за правилами Інструкції №П-6, затвердженою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року та Інструкції №П-7, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді СРСР від 25.04.1966 року, з урахуванням особливостей встановлених договором. Відповідно до п. 3.4 претензії з приводу некомплектності, якості або дефектів товару приймаються протягом 5 календарних днів з моменту відвантаження товару постачальником. У разі пропуску цього терміну, товар вважається прийнятим покупцем за належною кількістю, комплектністю та якістю. П. 4.2. Договору, визначено, що за прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочки до дня погашення заборгованості, а також штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Постачальник залишає за собою право не застосовувати штрафні санкції. Пунктом 6.8. договору визначено, що у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до 7.3. Договору сторони погодились встановити позовну давність тривалістю п`ять років. На виконання умов Договору, Позивачем було поставлено Відповідачу товару згідно видаткової накладної №БТ-002987001 від 21.01.2015 року позивачем було здійснено поставку товару, а саме: плуг «Кентавр» ПНМ 1-20, в кількості 10 шт., загальною вартістю 7 840,00 грн.; грунтофрези «Кентавр 100», в кількості 10 шт., загальною вартістю 27 440,00 грн.; косілки роторні КР-01Б, в кількості 20 шт., загальною вартістю 58 800,00 грн.; косілки роторні КР-02, в кількості 5 шт., загальною вартістю 14 700,00 грн., мотоблоки «Кентавр» МБ 1080Д-5, в кількості 10 шт., загальною вартістю 119 952,00 грн., мотоблоки «Кентавр» МБ 1010 комплект, в кількості 5 шт., загальною вартістю 81 830,00 грн.; мотоблоки «Кентавр» МБ 1081Д комплект (мотоблок, фреза, плуг), в кількості 5 комплектів, загальною вартістю 84 280,00 грн.; - усього на загальну суму 394 842,00 грн. За видатковою накладною № БТ-002987001 від 21.01.2015 року поставлено Товар на загальну суму 394 842,00 грн., розрахунок за який мав бути проведений відповідно до договору протягом 20 календарних днів. Відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань, не здійснював грошових переказів на рахунок позивача в якості оплати за поставлений товар відповідно до умов договору. Факт наявності заборгованості Відповідача у сумі 394 842,00 грн. підтверджується довідкою ФОП Олексюка С.Л. від 27.03.2019 року, в якій зазначено, що за період з 21.01.2015 року по 27.03.2019 року, на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», кошти від [PERSON] , на виконання умов договору поставки №МСХТ-150013 від 21.01.2015 року, не надходили. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори). Дво чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Ч. 1 ст. 712 ЦК України зазначено, що за договором поставки продавець (постачальник), зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; Ч. 2. ст. 712 ЦК України передбачено застосування до договору поставки загальних положень про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договором поставки, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що вбачається з матеріалів справи. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови договору поставки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно д ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги Фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за\~ договором поставки - є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 948,43 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved