Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього понесені витрати на лікування [PERSON], [INFO], в розмірі 2071 грн. 08 коп. В обґрунтування вимог позову зазначає, що 14.10.2013 року близько 2 години ночі [PERSON] знаходився біля будинку [ADDRESS], де до нього підійшов [PERSON] Між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, яка раптово переросла в бійку. В подальшому [PERSON] зайшов у середину під'їзду, а [PERSON], взявши розкладний ніж, що лежав поруч на пні, та маючи намір на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наздогнав його і коли [PERSON] повернувся обличчям до нього, умисно лівою рукою наніс удар ножем в живіт. В результаті цього потерпілому [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження з критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння. Вироком Васильківського міськрайнного суду Київської області від 24 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 528 від 13.11.2013 року у [PERSON] мало місце тілесне ушкодження у вигляді разового проникаючого у черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки у правій підреберній ділянці з пошкодженням правої долі печінки. У зв'язку з цим, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Васильківській ЦРЛ Київської області в період з 14.10.2013 року по 23.10.2013 року та на його лікування Васильківською ЦРЛ було понесено витрати в сумі 2071,08 грн. У зв'язку з указаним позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені лікарнею витрати на лікування [PERSON]в розмірі 2 071, 08 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач, який судом належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с. 15). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що згідно вироку Васильківського міськрайнного суду Київської області від 24 грудня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с.5). Вчиненим злочином [PERSON] заподіяв тяжкі тілесні ушкодження [PERSON], який згідно довідки Васильківської центральної лікарні № 48 від 14.11.2013 року знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні Васильківської ЦРЛ з 14.10.2013 року по 23.10.2013 року, на його лікування було витрачено 2071,08 гривень (а.с.6). Згідно калькуляції вартості одного ліжко-дня в Васильківській ЦРЛ, затвердженого головним лікарем Васильківської ЦРЛ А.М.Кривушко вартість одного ліжко-дня становить 230,12 гривень ( а.с.7). Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних втрат. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 p., сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно із п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Приймаючи до уваги вище викладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий [PERSON] в кількості 10-ти ліжко-днів, проведених ним в реанімаційному відділенні, витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Васильківської центральної лікарні та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 2 071 грн. 08 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved