Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить виділити йому в натурі 31/100 частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності, припинити право спільної часткової власності на 31/100 частку домоволодіння та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 65 кв.м, житловою площею 46 кв.м, як на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Власником 26/100 частини домоволодіння є [PERSON] , а решта 43/100 частки належить відповідно до свідоцтва про спадщину за законом [PERSON] . Фактично в кожного із співвласників у володінні та розпорядженні знаходяться окремі ізольовані частини домоволодіння з самостійними комунікаціями. В технічному паспорті на будинок зазначено три самостійні квартири, а також вказані належні йому приміщення в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою від 9 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунені. Ухвалою від 27 липня 2020 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 12 жовтня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. 26 жовтня 2020 року позивач подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про місце, дату та час судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 7 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Рева Л.Л., належить 31/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , до складу якої входять: «3-1» - коридор, «3-2», «3-5», «3-6» - жила, «3-3» - ванна, «3-4» - кухня, «ІІ» - замощення, 1/3 «№ 5», «№ 4» - огорожа, «№ 3» - ворота з хвірткою, жилою площею 46,0 кв.м, загальною площею 65,0 кв.м. Право власності позивача на 31/100 частку домоволодіння зареєстровано 15 вересня 2011 року в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав. Відповідачу [PERSON] належить 26/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 8 грудня 2010 року. Власником 43/100 частки вказаного домоволодіння відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 27 травня 1998 року є відповідач [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільні частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у справі власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Згідно п.1.2, 2.1, 2.4 вказаної Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна з дотриманням чинних будівельних норм. Як свідчить технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 10 листопада 1999 року, житловий будинок фактично розділений на три квартири, кожна з яких має окремий вихід. Відповідно до висновку експерта № 200807/6/С судової будівельно-технічної експертизи від 29 вересня 2020 року, складеного ПП «Експерт-Рівне-Консалт», виділ в натурі, як окремого об`єкта нерухомості, 31/100 частки в будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , з врахуванням встановленого фактичного користування є технічно можливим. Виділ в натурі не потребує виконання робіт по переплануванню та переобладнанню. Частини будинку, якими фактично користуються співвласники, ізольовані, мають окремі входи та окреме інженерне забезпечення. Враховуючи, що частка позивача в будинковолодінні складається з конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень інших співвласників будинковолодіння, кожен із співвласників має окремий вхід та систему життєзабезпечення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. За таких обставин позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved