Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 21 квітня 1993 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку житловою площею 40,57 кв.м. з надвірними будівлями: сарай Б-1, вбиральня № 1, огорожа № 2, що розташований за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Жовтнева, 30. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори [PERSON], але за необізнаністю позивача він не був зареєстрований в органах, що здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна, відповідно до діючого на той час законодавства. В 1994 року [PERSON] зі своєю родиною переїхав до придбаного житлового будинку, де відкрито та безперервно проживає до теперішнього часу. 03 вересня 1996 року позивач був поставлений на реєстраційний облік за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Жовтнева, будинок № 30. Маючи намір зареєструвати своє право власності на зазначений будинок, [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Якимівського РУЮ Запорізької області, але йому було відмовлено в реєстрації, через що він вимушений звернутися до суду за захистом свого права власності. В звязку з чим, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок житловою площею 40,57 кв.м., з надвірними будівлями: сарай Б-1, вбиральня № 1, огорожа № 2, що розташовані за адресою: Запорізька область смт. Якимівка вул. Жовтнева 30. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 квітня 1993 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку житловою площею 40,57 кв.м. з надвірними будівлями: сарай Б-1, вбиральня № 1, огорожа № 2, що розташований за адресою: Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Жовтнева, 30. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори [PERSON], але не був зареєстрований в органах, що здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна, відповідно до діючого на той час законодавства. В 1994 року [PERSON] зі своєю родиною переїхав до придбаного житлового будинку, де відкрито та безперервно проживає до теперішнього часу. Маючи намір зареєструвати своє право власності на зазначений будинок, [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Якимівського РУЮ Запорізької області, але йому було відмовлено в реєстрації, через що він вимушений звернутися до суду за захистом свого права власності. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved