Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути на його користь з відповідача інфляційні втрати за період з березня 2015 р. по червень 2019 р. в розмірі 32132 гривні 30 копійок, 3% річних за період з 12.03.2015 р. по 19.07.2019 р. в розмірі 4916 гривень 85 копійок, проценти за користування коштами в розмірі 30011 гривень 65 копійок за період з 03.03.2013 р. по 19.07.2019 р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/19917/13-ц від 20.01.2014 року задоволено вимоги стягувача та вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 38 366,40 грн та 239,66 грн - 3 % річних від суми заборгованості. Зазначає, що 25.07.2018 року та 02.08.2018 року від відповідача надійшли оплати по погашенню заборгованості за договором позики на загальну суму 3 949,00 грн. Також позивач вказує, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27.08.2015 року по справі №752/4849/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 13 811, 90 грн, три проценти річних в сумі 2 087,55 грн та судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач посилається на те, що на його вимогу про погашенню заборгованості за договором позики відповідач не реагує, а заборгованість відповідача на момент звернення позивача до суду становить 67 060,80 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкірая М.І. від 16.08.2019 року відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 16.06.2020 року справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлявся за місцем проживання. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання без вручення. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/19917/13-ц від 20.01.2014 року задоволено вимоги стягувача та вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 38 366,40 грн та 239,66 грн - 3 % річних від суми заборгованості. Судом також встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27.08.2015 року по справі №752/4849/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 13 811, 90 грн, три проценти річних в сумі 2 087,55 грн та судовий збір в сумі 243,60 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2019 року позивач звертався до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості у розмірі 67 060,80 грн, однак, така вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що рішення суду про стягнення боргу відповідачем не виконане належним чином, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача втрати від інфляції і 3% річних на підставі ст.625 ЦК України, відповідно до наданого позивачем розрахунку. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved