Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про тлумачення змісту правочину - заповіту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] в с. Нова Гребля Калинівського району Вінницької області померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй при житті майно, в тому числі і на належну їй земельну ділянку площею 3,2727 га. Право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.07.2018 року виданим державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. за реєстром № 2304, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі на нерухоме майно державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. 12.07.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 15972109052116, номер запису про право власності - 27016295. Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На дату смерті [PERSON] залишала по собі заповіт від 16.03.2016 року, яким розпорядилася, на випадок смерті, належною їй земельною ділянкою площею 3,2727 га, розташованою на території Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва належну їй згідно інформаційної довідки з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Вказану земельну ділянку [PERSON] заповіла- [PERSON] . 07 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Василишиної Л.В. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , а саме майна зазначеного в заповіті від 16.03.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області Бікі В.М. 16.03.2016 року за реєстром № 07. 11 листопада 2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області - Василищина Л.В. відмовила [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2727 гектара в межах згідно з планом, що розташована - Вінницька область, Калинівський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0521685600:03:002:0064, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та одночасно роз`яснила право звернення спадкоємців звернутися до суду за тлумаченням заповіту. За вказаних обставин, він вимушений звертатись в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог заявлених позивачем не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3\~ ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Нова Гребля Калинівського району Вінницької області померла [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого від 11 вересня 2019 року виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області, наявною в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй при житті майно, в тому числі і на належну їй земельну ділянку площею 3,2727 га. Право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.07.2018 року виданим державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. за реєстром № 2304, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі на нерухоме майно державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. 12.07.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 15972109052116, номер запису про право власності - 27016295. Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На дату смерті [PERSON] залишала по собі заповіт від 16.03.2016 року, яким розпорядилася, на випадок смерті, належною їй земельною ділянкою площею 3,2727 га, розташованою на території Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва належну їй згідно інформаційної довідки з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Вказану земельну ділянку [PERSON] заповіла- [PERSON] . 07 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Василишиної Л.В. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , а саме майна зазначеного в заповіті від 16.03.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області Бікі В.М. 16.03.2016 року за реєстром № 07. 11 листопада 2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області - Василищина Л.В. відмовила [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2727 гектара в межах згідно з планом, що розташована - Вінницька область, Калинівський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0521685600:03:002:0064, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та одночасно роз`яснила право звернення спадкоємців звернутися до суду за тлумаченням заповіту. Спадкодавець - [PERSON] отримала земельну ділянку площею 3,2727 гектара в межах згідно з планом, що розташована - Вінницька область, Калинівський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0521685600:03:002:0064 в спадок від свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В зв`язку із постійним проживанням з [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, а тому вважала до дати оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] себе власником спадкового майна, в тому числі і власником земельної ділянки площею 3,2727 гектара. В зв`язку із чим не звернула уваги на факт формального неотримання свідоцтва про право на спадщину за законом при складання заповіту від 16.03.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області Бікі В.М. 16.03.2016 року за реєстром № 07 Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із спадкуванням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини другої статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною другою статті 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Відповідно до статей 12, 76 - 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 263 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що [PERSON] не може оформити спадщину за заповітом [PERSON] після її смерті, оскільки у заповіті предметом спадкування вказана земельна ділянка площею 3,2727, розташована на території Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а фактично предметом спадкування є земельна ділянка площею 3,2727 гектара в межах згідно з планом, що розташована - Вінницька область, Калинівський район, Новогребельська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0521685600:03:002:0064, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, 12 липня 2018 року за реєстром № 2304, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] , державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, 12 липня 2018 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1597210905216, номер запису про право власності: 27016295. Отже суд вважає, що з метою захисту права [PERSON] на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного [PERSON] 16.03.2016 року на користь [PERSON] . При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із наступного. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця. Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України). Враховуючи вищивикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved