Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2020 року ним поштовим листом від приватного виконавця Закорко В.В. було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2020 року. 23 січня 2020 року його представник звернувся до цього виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами даного провадження, де ним був виявлений виконавчий напис, здійснений 11.12.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 20 655 грн. 21 коп. та витрат, по`язаних з його вчиненням в сумі 300 грн., який він вважає таким, що не підлягає виконанню. Так, між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав йому кредит в сумі 19 800 грн. зі сплатою за користування кредитними коштами 32 % річних на строк до 23 січня 2015 року. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.Л. 14 січня 2020 року було відкрито виконавче провадження. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотрималася вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, в матеріалах виконавчого провадження відсутнє повідомлення позивача про відступлення права грошової вимоги, укладеного 02.10.2019 року на користь ТОВ «ФК «Аланд», сам напис виданий з порушенням строку позовної давності, про застосування якої позивач не мав змоги заявити. Посилаючись на ці обставини, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського МНО Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що 23 січня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав кредит в сумі 19 800 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитними коштами 32 % річних на строк до 23 січня 2015 року (арк.с.10-13). Позивач стверджує, що кредитна заборгованість перед Банком ним була погашена майже повністю, про що суду надав копії платіжних документів, наявних у нього, на суму 8 760 грн. 00 коп. (арк.с.14-18). Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2020 року, стягувачем виступає ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», проте жодних кредитних договорів з останнім позивач не підписував, ніяких коштів від них не отримував, також жодних попереджень чи вимог від відповідача не надходило, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутнє повідомлення позивача про відступлення права грошової вимоги, укладеного 02.10.2019 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», розрахунок суми заборгованості за договором № R53100186573В від 23.01.2012 року та документи, на підставі яких відбулося відступлення права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». 11 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на користь ТОВ «ФК «Аланд» був вчинений виконавчий напис за реєстраційним № 30553, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраціний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором № R53100186573Ввід 23.01.2012 року, укладеним ним із ПАТ «ВТБ БАНК», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20 вересня 2018 року по 23 жовтня 2019 року. Сума заборгованості складає 20355,21 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14911,37 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить - 0 гривень.; прострочена заборгованість за процентами - 5443,84 гривень; неустойка (штраф, пеня) за порушення зобов`язань по кредиту - 0 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 300,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд»складає 20655,21 гривень (арк.с.46). 14 січня 2020 року на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 60976598 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Аланд»» заборгованості в сумі 20 655 грн. 21 коп. (арк.с.9). У відповідності з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року № 61-154св18. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (вказаного висновку про правильне застосування норм права дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 60 постанови від 28 березня 2018 року). Як вбачається з виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться з 20.09.2018 року по 23.01.2019 року. Тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши те, чи з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Оскільки строк виконання зобов`язання за кредитним договором від 23.01.2012 року визначено датою - 23.01.2015 року, тому з цієї дати обчислюється строк, у межах якого нотаріус вправі вчиняти виконавчий напис про стягнення кредитної заборгованості. Отже, трирічний строк з дня виникнення права вимоги за кредитним договором по поверненню суми кредиту та процентів за його користування, в межах яких нотаріус міг вчинити виконавчий напис минув 24.01.2018 року. З огляду на вищевикладене, дані обставини свідчать про наявність спору між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», оскільки про дату виникнення такої заборгованості останньому було достовірно відомо з моменту припинення виконання ним кредитних зобов`язань, а у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог ТОВ, у зв`язку з чим нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис, тому даний напис не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню на підставі рішення суду. Позивачем у справі оспорюється як розмір заборгованості, так і строк, за який ця заборгованість стягнута оспорюваним виконавчим написом. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріуса від 11 грудня 2019 року не в повній мірі були дотримані вимоги ст. 88 Закону «Про нотаріат» та пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить положенням статті 16 ЦК. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами та вчинено виконавчий напис поза межами строку давності до вимог про стягнення, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved