Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 11 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNL0RX90500046 про надання споживчого кредиту відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2227,50 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 24% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту строком на 12 місяця з 11.08.2008 року по 11.08.2007 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам “Розстрочка” складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобов’язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у зв’язку з чим виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 31256,42 грн., з яких: 2227,50 грн. – заборгованість за кредитом; 11645,64 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 360,84 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 15314,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина); 1477,45 грн. – штраф (процентна ставка). Просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та сплачені судові витрати. Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. В письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності свого представника, проти винесення заочного рішення заперечував. Відповідач [PERSON], виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, у судове засідання не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № DNL0RX90500046 про надання споживчого кредиту відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2227,50 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 24% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту строком на 12 місяця з 11.08.2008 року по 11.08.2007 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам “Розстрочка” складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак зобов’язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. В зв’язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 17 вересня 2013року має заборгованість в сумі 31526,42 грн., з яких: 2227,50 грн. – заборгованість за кредитом; 11645,64 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 360,84 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 15314,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина); 1477,45 грн. – штраф (процентна ставка). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) встановлено, що у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-яким видам платежів, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов’язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу /а.с.8/. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Кредитний договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості (сум кредиту, відсотків за користування, штрафів). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, враховуючи, що відповідачем зобов’язання за кредитним договором не виконані, останній на теперішній час є діючим, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, враховуючи, що у передбачені договором строки відповідачем не було повернуто кредитні кошти та не сплачено відсотки за користування останніми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за тілом кредиту, відсоткам та штрафам відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг є обґрунтованими та слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNL0RX90500046 від 11.08.2006 року в сумі 16211,43 грн., з яких: 2227,50 грн. – заборгованість за кредитом; 11645,64 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 360,84 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина); 1477,45 грн. – штраф (процентна ставка). При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного або інтересу. Згідно з п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, оскільки згідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України “Про захист прав споживачів” кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Так як у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіку погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його, тобто 11.08.2007 року. З даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 24 жовтня 2013 року, та свідчить про пропущення позивачем без поважних причин річного строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 162,11 грн. – в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: partial