Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 2002 року померла її бабця [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Вказує, що після смерті бабці відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,4665га., що розташована на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030698 від 04.05.2001 року. Крім цього заповітом посвідченого секретарем сільської ради від 05.07.2001 року [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповіла позивачу. Зазначає, що звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини їй було розяснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю, однак такий у неї відсутній, а збереглась лише копія. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку після смерті її бабці. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що не заперечує щодо позову, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ №248675, встановлено що 05.08.2002р. померла бабця позивачки [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії І-ЛВ №030698 [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 3,4665га., що розташована на території [PERSON] сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до заповіту посвідченого секретарем сільської ради вбачається, що [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповіда своїй онучці [PERSON] Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved