Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про їх виселення з квартири [ADDRESS] та зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що під час проведення електронних торгів з примусової реалізації квартири [ADDRESS], які відбулися 12 січня 2015 року його було визнано переможцем цих торгів, згодом йому було видано акт про проведені електронні торги від 22.01.2015р., що стало підставою для отримання ним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. 23 січня 2015р. позивач отримав свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру та провів реєстрацію права власності. Разом з тим, відповідач [PERSON], будучи колишнім власником цієї квартири, продовжує в ній проживати разом з дочкою - відповідачем у справі [PERSON] Оскільки відповідачі в добровільному порядку належної позивачу квартири не звільнили, на даний час продовжують в ній проживати, чим порушують його права як власника майна, просить позов задовольнити та виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, представник останнього - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явилися втретє, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі та у зв'язку з сімейними обставинами, однак доказів поважності причин неприбуття в судове засідання суду не представив, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії свідоцтва (а.с.8) [PERSON] належить на праві власності квартира №9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 23.01.2015 року на підставі вищевказаного свідоцтва проведено Державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач звертався до відповідачів із вимогою про звільнення квартири [ADDRESS] (а.с.9), однак така залишилась не виконаною. Судом встановлено, що на даний час відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЛКП «За Замком» №856 від 23.04.2015р. (а.с.41). Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачі в добровільному порядку не звільнили квартиру [ADDRESS], право власності на яку належить позивачу, чим порушують права останнього на володіння та користування майном, суд приходить до висновку, що такі підлягають відновленню шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] в судовому порядку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, що стосується позовних вимог в частині зняття відповідачів з реєстрації в квартирі [ADDRESS], то такі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а у відповідності до вимог ст.14 ЦПК України таке рішення суду є обов'язковим для виконання. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 121 грн. 80 коп. по 60 грн. 90 коп. з кожного.

Outcome: partial