Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та штрафів і звернення стягнення на предмет застави. Позов мотивує тим, що 05 лютого 2008 року між ВАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 12/2008, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 38 000,00 дол. США під 13,5 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 04.02.2015 року. Мета отримання кредиту споживчі цілі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 12/2008 між банком та відповідачем [PERSON] 05 лютого 2008 року було укладено договір застави майна № 03/2008-з, відповідно до якого заставодавець передала легковий автомобіль марки Renault Magnum, тип транспортного засобу - вантажний сідловий тягач, номер шасі (кузову, рами) VF611GTA000109569, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску, який належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АСС 050466 виданим Луцьким РЕГ МРЕВ ДАІ \~УМВС України у Волинській області 11.01.2008 р. Оскільки відповідач прострочив взяті на себе договірні зобовязання за кредитними договорами, не виконав їх належним чином, то станом на 30.12.2014 року у позичальника [PERSON] утворилась заборгованість перед банком по несплачених відсотках за користування кредитом та пені в загальній сумі що \~становить \~12 533,18 доларів США та \~45\~472,58 грн., з яких: залишок кредиту - 10\~991,36 доларів США, залишок нарахованих та несплачених відсотків - 1\~541,82 долар\~ США, штрафи за кредитним договором № 12/2008 від 05.02.2008 року - 18\~013,38 грн., штрафи за договором застави № 03/2008-з від 05.02.2008 року - 27 459,20 грн. А тому просить, стягнути солідарно з відповідача в свою користь суму заборгованості та штрафів, звернути стягнення на предмети застави та стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між ВАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 12/2008 (а.с. 16-29), відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 38 000,00 дол. США під 13,5 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 04.02.2015 року. Мета отримання кредиту споживчі цілі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 12/2008 між банком та відповідачем [PERSON] 05 лютого 2008 року було укладено договір застави майна № 03/2008-з (а.с. 36-38), відповідно до якого заставодавець передала легковий автомобіль марки Renault Magnum, тип транспортного засобу - вантажний сідловий тягач, номер шасі (кузову, рами) VF611GTA000109569, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску, який належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АСС 050466 виданим Луцьким РЕГ МРЕВ ДАІ \~УМВС України у Волинській області 11.01.2008 р. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договорів, свої зобовязання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, станом на 30.12.2014 року у позичальника [PERSON] утворилась заборгованість перед банком по несплачених відсотках за користування кредитом та пені в загальній сумі що \~становить \~12 533,18 доларів США та \~45\~472,58 грн., з яких: залишок кредиту - 10\~991,36 доларів США, залишок нарахованих та несплачених відсотків - 1\~541,82 долар\~ США, штрафи за кредитним договором № 12/2008 від 05.02.2008 року - 18\~013,38 грн., штрафи за договором застави № 03/2008-з від 05.02.2008 року - 27 459,20 грн. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9) та виписками з особових рахунків (а.с. 42-50). Окрім цього, [PERSON] порушив умови пункту 2.1.3 Договорів застави, оскільки не надавав позивачу доказів страхування належного йому на праві власності рухомого майна, яке є предметом застави, по пакету повне «Каско» після закінчення терміну дії попередніх договорів страхування. Звернення позивача з приводу необхідності виконання умов пункту 2.1.3 Договорів застави, які були направлені на адресу відповідача, зокрема: від 02.09.2014 року вих. № 80-14-1864/1, від 02.09.2014 року вих. № 80-14-1865/1, від 02.09.2014 року вих. № 80-14-1865, від 04.07.2014 року вих. № 80-14-1453 (а.с. 30-35), [PERSON] проігнорував, а тому позивачем за умовами пункту 6.4. Договорів застави нарахований штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від вартості предмета застави, зазначеної в п. 1.5 цього Договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача нараховану кредитну заборгованість. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Оскільки боржником [PERSON] було порушено зобовязання за кредитними договорами, позивач набув права задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмети застави. А тому, позов в цій частині підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про \~звернення \~стягнення \~на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення \~збереження предмета забезпечувального обтяження або \~передачі \~його \~в управління \~на період до його реалізації, якщо такі необхідні. У звязку з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмети застави, суд вважає, що для забезпечення збереження предметів застави слід передати їх в управління заставодержателя. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved