Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.01.2016 року між [PERSON] та ТзОВ «Волиньгаз Збут» укладено договір №11417J9I4MBP016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів. Відповідно до Акту приймання-передачі природного газу від 30.06.2019 року [PERSON] не сплатила за 4528 м.куб. спожитого природного газу на суму 41380,39 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» заборгованість за поставлений природний газ в сумі 41380,39 та судові витрати. Ухвалою судді від 10.02.2021 року до участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості залучено третю особу на стороні позивача - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз». 08.04.2021 року представником позивача подано пояснення до позову в якому позивач зазначає, що [PERSON] протягом тривалого часу не надавала доступу до приладу обліку природного газу та у лютому 2019 року відповідачем [PERSON] в телефонному режимі було подано дані щодо споживання природного газу, згідно з якими, на показник обліку газу 24600 м. куб. їй було нараховано споживання природного газу в розмірі 100 м.куб за місяць. 28.03.2019 року відповідачу було припинено газопостачання, про що складено акт №5 від 28.03.2019 року «Про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності)». Доступу до приладу обліку газу [PERSON] не надала. 23.05.2019 року з дозволу та в присутності [PERSON] на об`єкті споживання відповідача по [ADDRESS] , було демонтовано лічильник газу з показником 29128,354 м.куб. для проведення повірки. Таким чином, на дату зняття приладу обліку газу різниця між фактичним і зазначеним у телефонному режимі показником у лютому 2019 року складає 4528 м. куб. газу, що становить 41380,39 гривень. 30.11.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості. У даному відзиві відповідач зазначає, що оскільки 28.03.2019 року їй було припинено газопостачання, тому вона не мала можливості з 01.06.2019 по 30.06.2019 року користуватися газопостачанням, а тому не могла спожити за цей період 4528 м. куб. газу. З тих підстав вважає вимоги безпідставними та просить відмовити у позові повністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові та поясненнях до нього. Також заявив про зменшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 41042,22 грнивень відповідно до відомості за січень 2019 лютий 2021 року. Представник третьої особи в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових поясненнях, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, вважав їх необґрунтованими, а тому в задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] самостійно передавала показники споживання природного газу. У 2019 [PERSON] не надавала доступу до приладу обліку газу, а тому у березні 2019 припинили постачання природного газу. 23.05.2019 [PERSON] надала доступ до приладу обліку природного газу та було виявлено необлікований газ у розмірі 4528 м. куб. Оскільки це було виявлено в кінці травня, тому 4528 м. куб. газу облікували у червні 2019. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] не надавала доступ до приладу обліку природного газу, тому в березні 2019 оплобмували прилад обліку природного газу та припинили газопостачання. 23.05.2019 [PERSON] надала доступ до лічильника газу, котрий вони зняли на повірку та виявили необлікований газ у розмірі 4528 м. куб. Свідок [PERSON] , [PERSON] надали суду аналогічні пояснення тим, що надали свідок [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 01.01.2016 між [PERSON] (споживач) та ТзОВ «Волиньгаз Збут» (постачальник) укладено договір №11417J9I4MBP016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.4.2.3 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди до Договору про продовження строку йогоо дії на 2017, 2018, 2019 роки. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»). Судом встановлено, що [PERSON] не надавала представникам третьої особи доступ до приладу обліку газу, у зв`язку з чим їй було направлено лист від 25.02.2019 з вимогою забезпечити безперешкодний доступ до приладів та систем газопостачання об`єкта споживання газу. Оскільки відповідач не забезпечив безперешкодний доступ до приладів та систем газопостачання об`єкта споживання газу, тому 28.03.2019 відповідачу було припинено газопостачання, про що складено акт №5 від 28.03.2019 року «Про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності)» підтверджується, що по [ADDRESS] . 23.05.2019 з дозволу та в присутності [PERSON] на об`єкті споживання відповідача було демонтовано лічильник газу з показником 29128,354 м. куб., про що складено акт №16 від 23.05.2019 року «Про пломбування комерційного вузла обліку газу», акт демонтажу приладу обліку газу та протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експерту повірку. Відповідно до поданих [PERSON] у лютому 2019 показників обліку газу, такий показник становив 24600 м. куб. Однак на дату зняття приладу обліку газу фактичний показник споживання газу становив 29128,354 м. куб. Таким чином, різниця у фактичних показниках газу становить 4528 м. куб (29128 24600), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу до договору постачання природного газу №ВОЗ89007595 від 30.06.2019 року та відповідно до відомості за січень 2019 лютий 2021 становить 41042,22 гривні. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у відповідача існує різниця у фактичних показниках газу і з тими, які вона сама передавала, зокрема 4528 м. куб, котра виникла внаслідок того, що вона подавала показники обліку природного газу, котрі не відповідали дійсним, про що позивачу стало відомо лише 23.05.2019 і обліковано у червні 2019, а тому не беруться судом до уваги доводи представника відповідача, що станом на червень 2019 газопостачання відповідачу було припинено і вона не могла у червні 2019 спожити 4528 м. куб. природнього газу. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про наявність заборгованості за спожитий природній газ та розмір заборгованості. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за Договором №11417J9I4MBP016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 01.01.2016 року не виконав, за спожитий природний газ не розрахувався, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 41042,22 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 гривень.

Outcome: approved