Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до Другої Луцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю коштів. У вересні 2019 року у нього виникла необхідність на оформлення права власності на спадкове майно після батька, а саме: на частку двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Однак, як йому стало відомо, що в межах виконавчого провадження № 10010085, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 2-1556 від 11.02.2002 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів та виконавчого провадження № 26135917 про стягнення з [PERSON] в користь держави 60,00 грн. штрафу, на дану квартиру накладено арешти, а саме: на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Левчук О.О. № 20540, реєстраційний номер обтяження вих. № 37213 від 22.06.2004 року; посатнови старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Кравчук С.В. серії АМ № 448403 від 05.04.2006 року; постанови старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Кравчук С.В. серії АА № 669881 від 05.04.2006 року. Вказує, що обтяження у вигляді арешту на вищевказане нерухоме майно, яке належить його батьку на праві власності, створює перешкоди у здійсненні його права щодо оформлення ним права власності на майно спадкодавця та розпорядження ним у майбутньому. З врахуванням наведеного, просить суд зняти арешт з майна [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: квартири [ADDRESS] : реєстраційний номер обтяження 337213 від 22.06.2004 року за постановою б/н відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції вих. № 20540 від 14.06.2004 року, винесену головним державним виконавцем Левчук О.О., внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором Другої Луцької державної нотаріальної контори 22.06.2004 року; реєстраційний номер обтяження 3069423 від 06.04.2006 року за постановою державної виконавчої служби міста Луцька, АМ № 448403 від 05.04.2006 року, винесеною старшим державним виконавцем Кравчук С.В., внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором Другої Луцької державної нотаріальної контори 06.04.2006 року; реєстраційний номер обтяження 3069460 від 06.04.2006 року за постановою державної виконавчої служби міста Луцька, АА № 669881 від 05.04.2006 року, винесеною старшим державним виконавцем Кравчук С.В., внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором Другої Луцької державної нотаріальної контори 06.04.2006 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 18, 19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 21). Після [PERSON] смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: частку квартиру [ADDRESS] (а.с. 18). Позивач являється сином спадкодавця [PERSON] та прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до Другої Луцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17). Однак, позивач не зміг оформити право власності на спадкове майно, оскільки на вищевказану квартиру накладено арешти. Так, з ВП-спецпідрозділ від 08.10.2019 року на виконанні у Першому відділі ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області перебувало виконавче провадження № 26135917 з примусового виконання постанови від 17.12.2010 року № 3-8941/2010 про стягнення з [PERSON] на користь держави 60 грн. штрафу (а.с. 14). Крім того, з ВП-спецпідрозділ від 08.10.2019 року вбачається, що на виконанні у Першому відділі ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області перебувало виконавче провадження № 10010085 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1556 від 11.02.2002 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 180193414 від 09.09.2019 року, на квартиру [ADDRESS] , накладено арешти на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС ЛМУЮ Левчук О.О. № 20540, реєстраційний номер обтяження вих. № 37213 від 22.06.2004 року; посатнови старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Кравчук С.В. серії АМ № 448403 від 05.04.2006 року; постанови старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Кравчук С.В. серії АА № 669881 від 05.04.2006 року (а.с. 8-10). За даними ВП - спецпідрозділ вищевказані виконавчі провадження завершені. У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на час вчинення вказаних виконавчих дій, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, наявність обтяження у вигляді арешту на вищевказане нерухоме майно, яке належить батьку позивача на праві власності, створює перешкоди останньому у здійсненні його права щодо оформлення права власності на спадкодкове майно. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність зняття арешту з квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved