Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що відповідач підписав заяву № б/н від 04 квітня 2011 року, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором. 01.12.2020 року позивач зменшив позовні вимоги до 16\~990 грн. 32 коп., а саме 13\~211 грн. 45 коп. заборгованість за (простроченим) тілом кредиту та 3778 грн. 87 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, яку просив стягнути разом з судовими витратами. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат Чирвон О.І. у судове засіданя не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність , зменшені позовні вимоги визнав та не заперечуває щодо стягнення зазначеної суми. Суд,\~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, позивачем надано до суду завірену анкету - заяву відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04 квітня 2011 року. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 04.04.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн., 04.04.2011 року зменшено до 300 грн.; 21.08.2011 року збільшено до 600 грн.; 20.02.2015 року збільшено до 2000 грн.; 14.12.2015 року збільшено до 5000 грн.; 07.02.2017 року збільшено до 8000 грн.; 06.07.2017 року збільшено до 10 000 грн.; 19.10.2017 року збільшено до 15 000 грн.; 04.09.2018 року зменшено до 13 200 грн.; 23.10.2018 року збільшено до 15 000 грн.; 27.12.2018 року зменшено до 12 180 грн.; 21.02.2019 року зменшено до 11 160 грн.; 03.08.2019 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої до січня 2015 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк». У подальшому карта відповідачу неодноразово перевипускалась, термін дії останньої - до вересня 2020 року. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог та наданого позивачем розрахунку , станом на 24 листопада 2020 року утворилась заборгованість у сумі 16 990 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за (простроченим) тілом кредиту у розмірі 13 211 грн. 45 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит в порядку ст. 625 ЦК України у розмірі 3778 грн. 87 коп. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04 квітня 2011 року вбачається, що станом на 24 листопада 2020 року заборгованість за простроченими відсоткам за користування кредитом становить 3778 грн.87 коп. Виходячи з того, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 548/15991/13-ц та постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 361/2385/18-ц. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в повному обсязі відповідачем заборгованість не погашена, на підставі ст.625 ЦК України він на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором або законом інший розмір процентів не встановлено, тому відповідач має сплатити саме 3% річних від суми боргу, як це передбачено ст.625 ЦК України, як зазначив у своєму розрахунку позивач, що складає 3778 грн. 87 коп. Таким чином, загальна сума , що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 16\~990 грн. 32 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК\~України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирововї угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови поззивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про поверення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1051 грн.

Outcome: approved