Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30 травня 2014 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 11 684 грн. 74 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але всі конверти повертаються із відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також зобов`язався виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 30 травня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 17 липня 2019 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов`язаннями, що становить 11 684 грн. 74 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 4 479 грн. 32 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 100 грн. 79 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 0 грн., пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 3 222 грн. 02 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 850 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 532 грн. 61 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 921 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved