Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину вказавши, що відповідач завдав йому тілесні ушкодження середньої тяжкості, у вигляді перелому суглобового отростку нижньої щелепи зліва та гематоми щелепи, які є небезпечними для життя та спричинили тривалий розлад здоров`я. З приводу заподіяних тілесних ушкоджень, він у період 01.07.14р. по 09.07.14р. знаходився на стаціонарному лікуванні в СХВ Кіровоградської обласної лікарні, а у період з 09.07.2014 року по 31.07.2014 року знаходився на лікарняному та відвідував Кіровоградську обласну стоматологічну поліклініку для проходження лікування. Курс лікування складав один місяць. Позивач також вказав, що ним було понесені значні витрати на лікування, на проїзд до місця лікування, а також втратив працездатність. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2014 року за вказаний злочин, відповідача засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України. Вирок набув законної сили. Крім того в обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що за період лікування з приводу отримання тілесних ушкоджень, ним за власний рахунок було придбано медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, загальний розмір витрат на придбання яких склав 1079,11 грн., а на протезування втраченого внаслідок нанесеного удару в область щелепи 14-го зуба, як зазначив позивач, знадобиться 1685, 00 грн. До теперішнього часу позивач відчуває проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, потребує дотримання дієти та обмеження фізичної активності. В момент отримання тілесних ушкоджень, позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, страху за своє здоров`я та життя. У зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень, як вказано в позові, позивач зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із ушкодженням здоров`я, а також втратою можливості в повній мірі бути годувальником своєї сім`ї. Наслідки перенесеної травми призвели до появи психосоматичних психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. В рахунок відшкодування матеріальної шкоди, позивач отримав від відповідача 900,00 грн. З урахуванням викладених обставин, позивач з даним позовом звернувся до суду. Представником позивача до суду надано заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити та не заперечував проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти. Відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2014 року, 28.06.2014 року, о 23-00 год., біля магазину «Альф» по вул. 40 років Перемоги [PERSON] умисно наніс удар рукою в ліву сторону щелепи [PERSON] Від удару [PERSON] втратив свідомість. Своїми діями [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді перелому суглобового отростку нижньої щелепи зліва та гематоми щелепи, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я. За вказаний злочин, відповідача засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України. Вирок набув законної сили. З приводу отриманих тілесних ушкоджень, позивач у період з 01.07.14р. по 09.07.14р. знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному стоматологічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні, з діагнозом: перелом суставного відростка нижньої щелепи зліва; фрактура коронки 14 зуба, що підтверджується виписним епікризом МКСХ № 12017. Згідно з випискою з історії хвороби від 13.10.2014 року, № 463, виданою Кіровоградською обласною стоматологічною поліклінікою, [PERSON] з приводу отриманого перелому суглобового відростка нижньої щелепи зліва мав неодноразові скарги на біль в ділянці нижньої щелепи зліва, декілька разів продовжувався лікарняний лист. За період лікування з приводу отримання тілесних ушкоджень, позивачем за власний рахунок було придбано медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, загальний розмір витрат на придбання яких склав 1079,11 грн. З наданих позивачем касових чеків на придбання медичних препаратів вбачається, що позивачем було придбано медичні препарати, найменування яких збігається з найменуванням препаратів у виписному епікризі МКСХ № 12017. Згідно з висновком лікарні Святого Луки від 29.11. 14 року та нарядом від 29.11.14р. на протезування втраченого внаслідок нанесеного позивачу удару в область щелепи 14-го зуба, передбачені витрати у сумі 1685, 00 грн. Разом з тим, як підтверджується поясненням позивача, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, позивач отримав від відповідача 900,00 грн. Таким чином, суд вважає, що загальний розмір матеріальних витрат, які відповідач повинен відшкодувати позивачеві складає 1864,11 грн. (1079,11+1685,00=2764,11-900,00). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст.. 1167 ЦК України). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. За вказаних вище обставин суд вважає, що діями відповідача позивачеві заподіяно моральну шкоду, проте з урахуванням принципу розумності та справедливості розмір зазначеної позивачем моральної шкоди повинен бити задоволений частково. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial