Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у позовній заяві вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.05.2015 року, [PERSON] отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21579,68 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконував, а тому, станом на 27.12.2015 року, має заборгованість за кредитним договором на суму 25192,80 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом на суму 21245,99 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 1071,70 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2875,11 гривень. Оскільки відповідач заборгованість по кредитному договору в добровільному порядку не відшкодував, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати в сумі 1378,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з клопотанням, в якому підтримав позовні вимоги позивача і просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у попередньому судовому засіданні 05.04.2016 року, причини неявки до суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. в звязку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою представника позивача, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.05.2015 року, [PERSON] отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21579,68 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості повинно було здійснюватися починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконував, а тому, станом на 27.12.2015 року, має заборгованість за кредитним договором на суму 25192,80 гривень, що підтверджується розрахунками позивача. Відповідно до ст.526, 629 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] свої зобовязання, що витікають з кредитного договору в добровільному порядку не виконує, чим порушують права позивача. а тому приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.258, 526, 527,530, 599,610, 611, 625, 629, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved