Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, який обґрунтував неналежним виконанням умов кредитного договору від 02.03.2006 року з боку відповідача, внаслідок чого станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі 24 641,76 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач та його представник не з'явилася, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. В задоволенні позову просить відмовити, оскільки вважає, що позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник є таким, який прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, обумовлений договором, у зв'язку із чим наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 02.03.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6-12). Внаслідок порушення відповідачем строку та порядку погашення кредиту станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 24 641,76 грн., яка складається з: 4381,33 грн. - заборгованість за кредитом, 18610,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1149,61 грн. - штраф (процентна складова). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. - ч.1 ст.530 ЦК України. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно ч.3 ст.254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Разом із тим, із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу особа може звернутися до суду в межах строку позовної давності. (ст.256 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4 ст.264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦК України). Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. За правилами визначення початку перебігу позовної давності, визначеними ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього року жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговій платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], отримав кредит від позивача в розмірі 10000 грн. Останній платіж ним був здійснений 23.02.2009 року. Вказане підтверджується розрахунком наданого банком. З позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості позивач звернувся в суд лише 11.08.2015 року, тобто поза строками позовної давності. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що у позивачу слід відмовити у задоволенні позову до [PERSON] у зв'язку з пропуском строку давності звернення до суду з даним позовом. На підставі ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають у зв'язку з необґрунтованістю заявленого позову.

Outcome: dismissed