Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та припинити реєстрацію. Вказує на те, що на підставі ухвали Христинівського районного суду від 27.02.2017 у справі №706/1094/16-н він являється власником жилої квартири по вулиці Леніна, 1. кв. 1 в с. Ягубець Христинівського району Черкаської області. У вказаній квартирі зареєстрована моя колишня дружина [PERSON]. Відповідачка проживає за адресою [INFO] з реєстрації не знімається та не реєструється за місцем фактичного проживання. її реєстрація на його житловій площі обмежує його цивільні права. Тим більше, при укладенні мирової угоди у справі №706 1094/16-ц відповідачка в усному порядку зобов'язалась добровільно знятись з реєстрації та зареєструватись за адресою її фактичного проживання. В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце проведення судового засідання належним чином був повідомлений у встановленому законом порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати у її відсутність. Згідно відзиву наданого суду, [PERSON] не погоджується з позовними вимогами [PERSON], вказуючи на те, що вона бувший член сімї власника житла, та не втратила права користуванням житловим приміщенням. В судове засідання заінтересована особа Виконавчий комітет Ягубецької сільської ради не зявився, проте від виконачого комітету надійшла заява, в якій зазначено, що Виконавчий комітет Ягубецької сільської ради заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки окрім [PERSON] прописані її діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі та проживали спільно в житловій квартирі [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Згідно з ухвали Христинівського районного суду від 27.02.2017 року яка набрала законної сили, вбачається що між сторонами було укладено та затверджено мирову угоду, про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ, відповідно до якої: Нежиле приміщення магазину, загальною площею 123,3 кв.м., розташоване за адресою: вул. Леніна (Соборна), 3А в с. Ягубець Христинівського району та автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS д.н.з. [NUMBER] в цілому переходять у власність [PERSON], за нею визнається в цілому без обмеження право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном відповідно до чинного законодавства. Жила квартира, яка розташована за адресою: с. Ягубець вул. Леніна (Соборна), 1[ADDRESS] в цілому переходить у власність [PERSON], за ним визнається в цілому без обмеження право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном відповідно до чинного законодавства Тобто, фактично [PERSON] являється власником жилої квартири яка розташована за адресою: с. Ягубець вул. Леніна (Соборна), 1[ADDRESS] в цілому. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Право користування житловим приміщенням охоплюється статтею 47 Конституції України та статтею 379 ЦК України та визнає право особи використовувати житлове приміщення для проживання та забезпечення її потреб. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місцем проживання особи визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15). Відповідач [PERSON] в відзиві посилається на вимоги статті на ст. 156 ЖК України, проте як встановлено судом та що підтверджується довідкою № 619 від 16.10.2018 виданою Ягобецькою сільською радою, що [PERSON] не проживає в жилій квартири по вулиці Леніна, 1. кв. 1 в с. Ягубець Христинівського району Черкаської області та фактично проживає в [INFO], та яка зазначена в відзиві, наданого відповідачем по справі. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Заінтересована особа : Виконавчий комітет Ягубецької сільської ради заяві зазначила, що заперечує проти задоволення позову з посиланням на те, що в даному житловому будинку прописані та проживають двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], проте позивач не ставить вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням дітей. За п.34Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року №5«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,передбачено,що підчас розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК),а саме від вирішення однієї із таких вимог:про позбавлення права власності на жиле приміщення;про позбавлення права користування жилим приміщенням;про визнання особи безвісно відсутньою;про оголошення фізичної особи померлою. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Як встановлено судом, наявність реєстрації відповідача [PERSON], у належному позивачу [PERSON]В на праві власності будинку, заважає йому вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилою квартирою по вулиці Леніна, 1. кв. 1 в с. Ягубець Христинівського району Черкаської області. Даних про наявність будь-якої домовленості між позивачами та відповідачем з приводу користування житловим приміщенням, а також доказів про поважність причин відсутності відповідача у житловому приміщенні за місцем реєстрації суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved