Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Мотивував свої вимоги тим, що 16 лютого 2013 року близько 17 год. 40 хв. на автодорозі Знамянка-Луганськ-Узварено, 223 км. водій автомобіля «Шевролет», р.н. [NUMBER] [PERSON] змінюючи напрямок руху з середньої смуги на праве узбіччя не переконався в безпеці руху та скоїв зіткнення з рухаючимся в попутному напрямку автомобілем «Ніссан», р.н. [NUMBER], чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Ніссан», р.н. [NUMBER] було пошкоджено. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8526310 діючий на 16 лютого 2013 року, забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «Ніссан», р.н. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третім особам складає 50000 гривень. Франшиза становить 0 гривень. Як вказує позивач він звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, однак останній у встановлений законом строк не здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 35244 гривні 59 копійок. Позивач зазначив, що оскільки відповідачем не було забезпечено явку представника для визначення розміру шкоди, а тому він самостійно звернувся до оцінювача ТОВ «Крок», який відповідно до звіту № 22/02/13-С від 25 лютого 2013 року надав висновок, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Нісан», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо - транспортної пригоди складає 35244 гривні 59 копійок, а тому він і просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача зазначений розмір майнової шкоди та вирішити питання про судові витрати, які в конкретному випадку становлять 352 гривні 25 копійок. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою фактичного місцезнаходження. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки не повідомляв. Позивач наполягає на ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Згідно постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2013 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою встановлено, що 16 лютого 2013 року близько 17 год. 40 хв. на автодорозі Знамянка-Луганськ-Узварено, 223 км. водій автомобіля «Шевролет», р.н. [NUMBER] [PERSON] змінюючи напрямок руху з середньої смуги на праве узбіччя не переконався в безпеці руху та скоїв зіткнення з рухаючимся в попутному напрямку автомобілем «Ніссан», р.н. [NUMBER], чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль позивача «Ніссан», р.н. [NUMBER] було пошкоджено. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8526310 діючий на 16 лютого 2013 року, забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «Ніссан», р.н. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третім особам складає 50000 гривень. Франшиза становить 0 гривень. Страховик ПАТ «Страхова компанія «Інкомстрах». З матеріалів висновків звіту ТОВ «КРОК» за № 22/02/13-С від 25 лютого 2013 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Нісан», р.н. [NUMBER], вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Нісан», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо - транспортної пригоди складає 35244 гривні 59 копійок Позивач стверджує і таке береться судом до уваги, що йому не було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 35244 гривні 59 копійок. Відповідачем не надано суду доказів проведення фактичної виплати страхового відшкодування позивачу в межах суми ліміту. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Виходячи з таких міркувань, суд вважає доведеними вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі пред'явленому до стягнення. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання розподілу судових витрат вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 352 гривні 25 копійок судових витрат.

Outcome: approved