Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №б/н від 21.09.2009, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.07.2016 становить 15822,12 грн. та включає в себе 1468,34 грн. заборгованості за кредитом, 10527,00 грн. заборгованості за процентами, 2597,16 грн. заборгованості за комісію, а також 500 грн. фіксованого штрафу та 729,62 грн. процентної складової штрафу. Просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти проведення судового засідання в порядку заочного розгляду з постановленням заочного рішення. Тому суд вважає, що справу слід слухати у відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. У відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 21.09.2009 Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №б/н, згідно з яким Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надало відповідачеві кредит в сумі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір укладено шляхом підписання відповідачем заяви про надання швидкого кредиту та його ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.09.2009, за яким станом на 31.07.2016 становить 15822,12 грн. та включає в себе 1468,34 грн. заборгованості за кредитом, 10527,00 грн. заборгованості за процентами, 2597,16 грн. заборгованості за комісію, а також 500 грн. фіксованого штрафу та 729,62 грн. процентної складової штрафу /аркуш справи 3-5/. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором від 21.09.2009, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved