Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що між ПрАТ «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АС/2202690 відносно автомобіля «Iveco EuroCargo», державний номер [NUMBER]. 07.09.2014 року мала місце ДТП, під час якої відбулося зіткнення вищезазначеного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «BMW», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП власнику автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER] було завдано матеріальної шкоди, яка в розмірі 50000,00 гривень була відшкодована позивачем. Оскільки постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП, ПрАТ «Страхова компанія «Перша» просить стягнути з нього компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 50000,00 гривень, а також суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника [PERSON], позов не визнає. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, зазначила про його безпідставність. Пояснила, що [PERSON] справді був учасником ДТП, яке мало місце 07.09.2014 року і відносно нього були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 130 ч. 4 КУпАП. Разом з тим посилання позивача на те, що [PERSON] є винуватим у скоєнні даного ДТП є надуманими, оскільки Постановою Калуського міськрайонного суду від 01.12.2014 року провадження по справі відносно [PERSON] закрито у звязку з закінченням терміну притягнення його до адміністративної відповідальності, вини його не встановлено. А тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.2014 року близько 01 год.00хв. в м. Калуші по вул. Євшана мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Iveco EuroCargo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] На час вчинення ДТП автомобіль марки «Iveco EuroCargo», державний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Перша», про що свідчить Поліс №АС/2202690 від 04.10.2013 року (а.с. 9). [PERSON], потерпілий внаслідок вищезазначеного ДТП, звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» із повідомленням про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10, 12). 03.10.2014 року був здійснений огляд пошкодженого транспортного засобу (а.с. 24) та 18.12.2014 року складено Висновок № 322 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х5», державний номер [NUMBER] (а.с. 20-37). Згідно даного висновку вартість відновлювального ремонту даного автомобіля склала 377\~703,69 грн. На підставі страхового акту № ЦВ-09-8424 від 27.01.2015 року (а.с. 6-7) було визначено розмір страхового відшкодування 50000,00 грн. та згідно платіжного доручення № 11656 від 25.02.2015 року ПрАТ «СК «Перша» перерахувало [PERSON] вказану суму (а.с. 5). Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2014 року, винесеною за наслідками розгляду матеріалів адміністративної справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. ст.. 124, 130 ч. 4 КУпАП, провадження в справі закрито у звязку із закінченням терміну притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с. 8). Разом з тим, вина [PERSON] у вчиненні вказаних правопорушень даною постановою не встановлена. Як передбачено ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Як передбачено п.п. а п. 38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Статтею 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справи про ДТП розглядаються судом, а отже вину у заподіянні шкоди може встановити тільки суд. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.\~ З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, в тому числі доказів визнання відповідача винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 4 КУпАП. Таким чином позовні вимоги ПрАТ «СК «Перша» є безпідставними, а в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed