Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач тягар по оплаті комунальних послуг не несе, а за місцем реєстрації не проживає протягом понад, як півроку. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним вище житловим приміщенням, а в подальшому після дослідження доказів в судове засідання не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є сусідкою [PERSON], проживає за адресою [ADDRESS], знає позивача близько 14 років. Свідок вказала, що вона не одноразово відвідувала позивача за адресою її проживання, однак речей відповідача [PERSON] вона в квартирі не бачила, а самого відповідача останній раз свідок бачила близько п'яти років тому, в квартирі крім позивача проживають також її батьки, чоловік, брат та двоє дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою [PERSON], проживає за адресою [ADDRESS], знає позивача протягом тривалого проміжку часу, не одноразово відвідувала позивача за адресою її проживання, при цьому речей відповідача [PERSON] вона в квартирі не спостерігала, а самого відповідача останній раз свідок бачила близько п'яти років тому. Враховуючи наведене, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, оскільки справа перебуває тривалий час на розгляді, позивачем надано суду свої пояснення, однак в подальшому в судове засідання він після стадії дослідження доказів не з'явився, а відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи також не з'явився в судове засідання, то суд вважає за можливе завершити розгляд даної справи по суті спору. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 30.04.2004р. зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 3), за цією ж адресою з 09.11.2004р. зареєстрований і відповідач - [PERSON] (а.с.3). При цьому з матеріалів справи вбачається, що уповноваженим власником (основним квартиронаймачем) є [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою КП ЄРЦ №02-02/7190 від 29.10.2013р. (а.с.3) та ордеру №485 від 14.10.1991р. (а.с. 2). Відтак до спірних правовідносин слід застосувати норми ЖК про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України у випадку відсутності наймачів більше 6 місяців, такі особи можуть бути у судовому порядку визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В той же час у ст.71 ЖК України зазначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» від 12.04.1985р. №2, з послідуючими змінами, роз'яснено: у справах про визнання наймача або члена сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням(ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачами усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки, або інші особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. При цьому якщо зазначені вище особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж самі права і обов'язки як наймач і члени його сім'ї. З врахуванням наявних у справі доказів, а також показань свідків, з яких убачається, що [PERSON] не проживає за адресою : [ADDRESS] принаймі близько останніх 5 років, тобто відсутність відповідача протягом тривалого часу без поважних причин, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування цим житловим приміщенням, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, однак необхідно вказати наступне. Виходячи з аналізу змісту ст.ст.84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. В матеріалах справи є квитанція від 15.01.2014р. про сплату 1250,00 гривень за юридичні послуги надані, як вбачається із квитанції, арбітражним керуючим [PERSON] (а.с.5), однак зі змісту даної квитанції не відомо, що кошти сплачені саме позивачем за юридичну чи правову допомогу та саме за цією цивільною справою, або лише за цією справою, угоди про надання правової допомоги по вказаній цивільній справі між адвокатом та позивачем суду не представлено, натоміть інтереси останнього в суді представлялись за дорученням, таким чином, у зв'язку з недоведеністю позивачем суми витрат на правову допомогу по даній цивільній справі в розмірі 1205,00 грн., відсутністю в матеріалах справи інших доказів, які підтверджують надання юридичних послуг, пов'язаних з розглядом даної цивільної справи, то у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем за отримання правової допомоги в даній справі та в саме в такому розмірі, позаяк, крім іншого в юридичному плані спір у даній справі не є складним, а позовна заява виконана на одній сторінці , її мотивувальна частина складається із шести речень, а відтак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат в сумі 1250,00 грн. за юридичні послуги, оскільки на переконання суду, окрім того, що вони є значно завищеними, вони також не є належним чином підтвердженими. На підставі викладеного,

Outcome: approved