Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач громадянка України [PERSON], [INFO], іпн [NUMBER], звернулась 30.10.2015 року в суд з цим позовом та просила визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5122981000:01:002:0186) площею 2,93 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджувалося державним актом серія ІІІ-ОД №067027 від 16.01.2001р., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Підставою цьому зазначала те, що після смерті [PERSON], який помер 24 квітня 2011 року не має можливості отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів документів про успадковану земельну ділянку. Оскільки державний нотаріус [PERSON] відмовляє їй, єдиній спадкоємиці за заповітом, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, чим фактично не визнає її право на спадок, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом для захисту свого права власності на об'єкт нерухомості у вигляді земельної ділянки. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати документа, що підтверджує право власності. Цей позов пред'являється до Бочманівської сільської ради, як до органу місцевого самоврядування, оскільки згідно із законом право власності на земельну ділянку або буде визнано за мною в порядку спадкування, або відповідно до ст.1277 ЦК України спадщину може бути визнано відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування. Представник відповідача, в особі Бочманівського сільського голови [PERSON], надав заяву від 24.11.2015 року про розгляд справи у відсутність представника сільради в якій проти позову не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Як вбачається з матеріалів справи 24 квітня 2011 року помер спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-ЖД №260327 від 27.04.2011р., видане виконавчим комітетом Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,93 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 5122981000:01:002:0186) площею 2,93 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджувалося державним актом серія ІІІ-ОД №067027 від 16.01.2001р. Нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки складає 83\~167,4 грн. Єдиною спадкоємицею за заповітом всього належного заповідачу майна на день смерті є позивач, [PERSON], (заповіт від 17.07.2007 року , посвідчений секретарем Бочманіської сільської ради, зареєстровано в реєстрі №11). Спадкоємиця обовязкової частки, непрацездатна вдова [PERSON] [PERSON], [INFO], відмовилася від прийняття обовязкової частки в спадковому майні на користь доньки спадкодавця [PERSON], шляхом подачі відповідної заяви №1188 від 28.08.2011 року, яка засвідчена нотаріально (спадкова справа №384/2011). 28.09.2011 року позивач, звернулася із заявою №1189 до державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (ст.ст.1269,1270 ЦК України). В результаті подачі заяви оформлено спадкову справу 384\\2011, тобто відповідно до ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину. Державний нотаріус Котовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] своїм листом №904/01-16 від 25.09.2015р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та порадила звернутися до суду у звязку із відсутністю належним чином оформлених документів на спадкову земельну ділянку, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Таким чином, будучи єдиною спадкоємицею майна [PERSON], вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча вже фактично є власницею успадкованого майна. У зв'язку з цим змушена відповідно до положення ст.392 ЦК України пред'явити позов про визнання права власності на успадковану мною вищезазначену земельну ділянку. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належно оформлених документів на спадщину, позбавляє позивача права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved