Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , крім цього, просить стягувати з [PERSON] на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,0 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування у відділі Служби у справах дітей Сихівського району перебувають діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження голови Сихівської районного адміністрації Львівської міської ради № 5 від 18.01.2016 року, відібрано дітей від матері [PERSON] , оскільки остання не може забезпечити відповідного догляду за дітьми, що може безпосередньо загрожувати їх життю та здоров`ю. Крім цього, згідно з рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року, [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав. На даний час діти перебувають в Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради. У березні 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Одночасно, позивач просить у випадку, коли суду дійде до висновку про підставність заявлених вимог щодо позбавлення батьківських прав, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 аліментів на утримання [PERSON] , [PERSON] та передати дітей Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради для влаштування під сімейну форму опіки. Справа поступила до суду 19 березня 2019 року. Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова від 29 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених вище. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що у 2016 році у відповідача відібрано двох дітей та влаштовано їх в дитячий будинок. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року задоволено позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання дітей у відповідача. Зазначив, що відповідач протягом часу з 12 вересня 2018 року по 06 березня 2019 року відвідувала дітей лише 10 разів. Також, просить у випадку задоволення позову стягувати з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що вона виконала усі вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради щодо участі у вихованні дітей. Зокрема, відвідує дітей, які знаходяться у дошкільному будинку, приносить їм необхідні речі та продукти. Відносини з дітьми у неї нормальні, вони раді її бачити та запитують, коли зможуть повернутись додому. Зазначила, що не веде антисоціальний спосіб життя та проживає 4 роки у цивільному шлюбі із чоловіком, з яким разом орендують житло. На сьогоднішній день працює касиром у ТзОВ «Свій Маркет» та отримує дохід у розмірі 4600,0 гривень. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Сисун Г.Р. в судовому засіданні при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Пояснила, що її невідомо чому відповідач змінила місце праці, оскільки раніше працювала на посаді кухаря. Дітей відвідує рідко, що свідчить про відсутність у [PERSON] бажання бачитись з дітьми. За останній період часу зауважень до поведінки матері щодо дітей [PERSON] , [PERSON] немає, діти ідуть на контакт з матір`ю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). У зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с.19). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обов`язки. Згідно зі ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до листа голови районної адміністрації Львівської міської ради Маруняк І. від 18.01.2016 року (а.с.8) у зв`язку із тим, що матері дітей була необхідна негайна госпіталізація, родичів з якими могли залишитись діти не було та такі не мали належного догляду, забезпечення з боку батьків, що становило небезпеку для їх життя та здоров`я, з метою захисту інтересів дітей було прийнято рішення про негайне відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] , та їх влаштування у Будинок дитини № 1 м.Львова на повне державне забезпечення. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року (а.с.11-13), скасовано рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06 серпня 2017 року та ухвалено нове рішення. Позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено. Відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передано дітей органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради для влаштування їх під сімейну форму опіки чи у відповідний дитячий заклад. Відповідно до висновку Орану опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 12 від 11 березня 2019 року (а.с.21), комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не створила належних умов для проживання, навчання та відпочинку дітей. Заробітна плата її є недостатньою для оренди відповідного помешкання та утримання дітей. Згідно зі ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається із довідки про доходи № 151 від 02.09.2019 року, виданої ТзОВ «Рітейл Україна» (а.с.57), [PERSON] працює касиром торговельного залу та її дохід за липень 2019 року становив 3740,35 гривень. Крім цього, відповідачем продовжено строк дії договору оренди житлового приміщення, а саме [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,5 кв.м. Розмір орендної плати становить 5400,0 гривень на місяць (а.с.55-56). Відповідно до інформації наданої Дитячим дошкільним будинком № 1 Львівської міської ради (а.с.20) мати [PERSON] , своїх дітей в 2018/2019 роках відвідувала щомісячно з вересня 2018 року по лютий 2019 року. Проявляє материнські почуття, цікавиться здоров`ям та життям дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача [PERSON] , яка своїх дітей відвідує часто - 2-3 рази на тиждень. Зазначила, що сестра працює та має постійне місце проживання, хоче, щоб діти проживали разом з нею. Крім цього, родина всіма можливими засобами буде допомагати її у вихованні дітей та забезпеченні їхнього нормального розвитку. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, проживає з чоловіком у незареєстрованому шлюбі, працює та отримує додатковий дохід, який дає їй можливість забезпечити себе та дітей житлом і належними умовами для проживання. Жодним чином не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, регулярно відвідує дітей та на даний час відпали обставини, що передували відібранню у відповідача дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може позбавити батьківських прав лише у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи. Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа № 631/2406/15-ц) вказано на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів умисного ухилення відповідача від участі у вихованні дітей та судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до відповідача крайнього заходу у виді позбавлення батьківських прав. Таким чином беручи до уваги наведене, а також те, що мати дітей проти позбавлення батьківських прав заперечує, працює, орендує житло, бажає брати активну участь в їх вихованні та догляді, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав, а відтак позов в частині вимог про позбавлення батьківських задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.166 ЦПК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, вимога про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , які відібрані у матері та перебувають у Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради, також не підлягає задоволенню, так як суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed