Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що за підписом головного лікарая Стебницької міської лікарні було видано наказ № 104 від 21.06.2013 р. яким оголошено догану [PERSON] за грубе порушення при ведені медичної документації, недостовірність записів в медичній документації. Вважає, що даний наказ, є незаконним, винесеним з мотивів помсти та особистої неприязні головного лікаря [PERSON] до нього, причини які вказуються в наказі для застосування заходів дисциплінарного впливу є нікчемними, зазначені порушення надумані, а їх оцінка необєктивна та тенденційна. Позиція відповідача пояснюється тим, що позивач зайняв жорстку та непримириму позицію по відношенню до незаконної діяльності головного лікаря Стебницької міської лікарні [PERSON] нехтування ним своїми посадовими обовязками, зловживанням владою та службовим становищем, нецільовим використанням бюджетних коштів та коштів громади міста. Свої претензії до його роботи та поведінки та аргументи котрі їх підтверджують він направляв в компетентні органи, ініціював перевірку його діяльності та в результаті реакції на його запити було встановлено факт зловживань по результатам дослідження яких рекомендовано звільнити останнього з займаної посади та відкрито кримінальне провадження. Зважаючи на це, [PERSON] вирішив в будь-який спосіб звільнити його з роботи та для цієї мети почав видавати безглузді та безпідставні накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, які він в даному позові і оскаржує. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача та третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилися в черговий раз, не повідомивши причин неявки. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За принциповими положеннями ст.ст.\~10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1\~ст. 60 ЦПК України. Вимогами статей\~59, 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року за підписом головного лікаря Стебницької міської лікарні [PERSON], видано наказ № 104 про оголошення догани завідувачу хірургічним відділенням [PERSON] за грубе порушення при веденні медичної документації, щодо хворого [PERSON] Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частиною 3 ст.149 КЗпП України встановлено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Із постанови старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 07.03.2017 року, вбачається, що кримінальне провадження щодо підроблення листка непрацездатності на ім»я [PERSON] закрито у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Судом також встановлено, що сторони по справі перебувають у неприязних (конфліктних) відносинах, і ця догана, є ніщо інше як зведення особистих порахунків, так як правових підстав для оголошення догани позивачу, у відповідача не було. Таким чином, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в наказі головного лікаря Стебницької міської лікарні [PERSON] № 104 від 21.06.2013 р., не вказано норму закону, яка передбачає такий вид дисциплінарного стягнення, як догана. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп\~\~

Outcome: approved