Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач ДП «ММТП» звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23.07.2013 року у зміні з 08.00 години [PERSON], експедитор вантажу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс» передав відомості щодо номера контейнера MBSU2802839, вантаж - матеріали для виробництва керамічної плитки, що надійшов до Маріупольського порту на т/х «Ізмаіл» рейс12.07.2013 року к/с КС 14, для відвантаження в м. Калуш Україна, за рознарядкою № М1902 від 03.07.2013 року, з проханням виставити його на рампу для розформування й завантаження вантажу в автотранспорт. Товаросупроводжувальних документів і автотранспорта на складі на це час не було.В 11.30 на 3 вантажний район прибула автомашина державний номер КА240ЕУ з документами на контейнер номер MBSU2803178, вантаж - матеріали для виробництва керамічної плитки, що надійшов до Маріупольського порту на т/х «Медазов Джулія» рейс 14.07.2013 року к/с КА08, рознарядка № М1958 від 12.07.2013 року для відвантаження у м. Каменоломні Росія. [PERSON], яка займає посаду заступника начальника складу 3 вантажного району ДП «ММТП», не перевірила відповідність супровідних документів і вантажу, розпорядилась зробити завантаження вантажу в автомашину з контейнера номер MBSU2802839 замість контейнера номер MBSU2803178. Після завантаження автомашини державний номер КА240ЕУ [PERSON],яка займає посаду заступника начальника складу 3 вантажного району ДП «ММТП»,за вказівкою [PERSON], яка станом на 23.07.2013 року тимчасово виконувала обовязки начальника складу 3 вантажного району ДП «ММТП»,оформила товаросупроводжувальні документи. Таким чином відповідачі шляхом неналежного виконання своїх посадових обовязків заподіяли контрагенту позивача і позивачу, як виконавцю за договором про надання послуг від 26.12.2012 року №04-6/209/21 матеріальні збитки на загальну суму 11 525,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 323232,85 грн., які Позивач змушений був відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 04.10.2016 року по справі №905/2044/16.Наказом від 26.01.2017 року за №30 матеріальний збиток у сумі 323232,85 грн. визнаний збитком Позивача. Цим же наказом із заробітної плати, що не перевищує середньомісячну заробітну плату відповідачів відрахована частина шкоди в наступному розмірі: з [PERSON] - 9686,26 грн.; з [PERSON]- 8423,52 грн.; з [PERSON]- 7918,84 грн., а також запропоновано відповідачам, відповідно до ст. 130 КЗпП України добровільно покрити залишок шкоди в розмірі 297204,23 грн., що зроблено не було. В звязку з чим ДП «ММТП» вимушений звернутися до суду з позовною заявою і просить суд стягнути з відповідачів 297204,23грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір у сумі 4458,06 грн. Від представника позивача ДП «ММТП»надійшла письмова заява, в якій він на позовних вимогах наполягав, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення.\~\~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за їх відсутності не надали та про причини неявки суд не повідомили. Приймаючи до уваги думку представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає\~\~частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи\~\~не інакше\~\~як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим\~\~відповідно\~\~до цього\~\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10\~та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] займають посади заступника начальника складу 3 вантажного району ДП «ММТП», що підтверджується особовими картками працівників № 4378, № 6906 та [PERSON], станом на 23.07.2013 року тимчасово виконувала обовязки начальника складу 3 вантажного району ДП «ММТП»,згідно з наказом № 2679/к, посадові обовязки яких визначені посадовими інструкціями, з якими відповідачки ознайомлені. На підставі типових договорів укладених між позивачем та відповідачками, останні несуть повну індивідуальну матеріальну відповідальність безпосередньо повязану с отриманням, зберіганням та видачею в процесі виробництва матеріальних цінностей. Згідно з наказом позивача від 26.01.2017 року № 30, 23.07.2013 р. відбулось засилання вантажу - матеріал для виробництва керамічної плиткі з контейнера MBSU2802839, т/х «Ізмаїл», рейс 12.07.2013 р. ТОВ «Морське постачання та сервіс». Відповідно до наказу по порту від 05.08.2013 р. № 514 заступника начальника складу (вантажного- змінного) 3 вантажного району [PERSON], заступника начальника складу (вантажного-змінного) 3 вантажного району [PERSON] (нині [PERSON]Г.), старшого тальмана 3 вантажного району [PERSON] було попереджено про матеріальну відповідальність. Згідно з рішенням Господарського суду Донецької області від 04.10.2016 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2016 р. по справі № 905/2044/16 з ДП .«ММТП» стягнуто на користь ТОВ «Морське постачання та сервіс» 11 525.81 дол. США та судові витрати, що складають 4322,54 грн. 16.01.2017 р. портом було сплачено на користь ТОВ «Морське постачання та сервіс» відповідну суму, підтверджену платіжним дорученням № 221 від 16.01.2017 р. 318910,31 грн. (на день оплати є еквівалентом 11525,81 дол. СІЛА) та платіжним дорученням № 222 від 16.01.2017р. 4322,54 грн., що разом становить 323232,85 грн., у звязку з чим матеріальний збиток у сумі 323232,85 грн. визнаний збитком порту та із заробітної плати відповідачів відрахована частина шкоди в наступному розмірі: з [PERSON] - 9686,26 грн.; з [PERSON] - 8423,52 грн.; з [PERSON] - 7918,84 грн., а також запропоновано відповідачам, відповідно до ст. 130 КЗпП України добровільно покрити залишок шкоди в розмірі 297204,23 грн. Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 посадових інструкцій, відповідачі несуть повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їм портом матеріальних цінностей, а також дії або бездіяльність, які призвели до збитків, нещасним випадкам і іншим наслідкам. Отже, відповідачами порушено п. п. 4.2, 4.3 Посадових інструкцій та наказом позивача № 514 від 05.08.2013 року відповідачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності через неналежне виконання своїх посадових обовязків, що призвело до матеріальної шкоди заподіяної позивачу. Згідно\~статті 130 КЗпП України, працівники\~несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси\~працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю)\~працівника.\~Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення\~працівника\~до\~дисциплінарної,\~адміністративної\~чи\~кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.5\~ст.135-3 КЗпП України, розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності. Згідно\~ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків,\~працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі\~прямої дійсної шкоди, але не більше\~свого\~середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до ст. 1193 ч. 4 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої\~фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням\~злочину. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судових рішеннях та безпосередньо у судовому засіданні й доводять наявність вини відповідачів, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню, з урахуванням матеріальних становищ відповідачів, їх середньомісячних заробітків, і стягує в відшкодування матеріальної шкоди з кожної відповідачки суму у розмірі 3500,00грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідачів відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі по 1486,02 гривень з кожного.

Outcome: partial