Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.06.2006 року у розмірі 72325,50 грн. та судові витрати за подання позовної заяви до суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3900,00 на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 31.08.2016 року у розмірі 82552,64 грн., яка складається з 7989,15 грн. заборгованість за кредитом, 70737,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3826,30 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3420,26 грн. штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 14147,40 грн., яка була задоволена на користь позивача рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.082014 року з відповідача, а тому різниця становить 72325,50 грн. Ухвалою від 03.10.2016 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві, просить суд позов задоволити в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3900,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив згоду на отримання кредиту своїм підписом у заяві, визнавши тим самим «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку». Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6. Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди банку. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування банківською карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого у нього виникла загальна заборгованість станом на 31.08.2016 у розмірі 82552,64 грн., яка складається з 7989,15 грн. заборгованість за кредитом, 70737,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3826,30 грн - заборгованість за пенею та комісією. Згідно копії рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2014 року, наявної в матеріалах справи з відповідача стягнуто частину заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.06.2006 року у розмірі 14147,40 грн. Таким чином на момент винесення рішення по справі у відповідача [PERSON] наявна заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 15.06.2006 року, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, у розмірі 68405,24 (82552,64-14147,40) грн., а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 3420,26 грн. штраф (процентна складова), що у сумі становить 72325,50 (сімдесят дві тисячі триситта двадцять п'ять гривень 50 копійок) грн. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору.

Outcome: approved