Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 04 листопада 2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 336, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії 1-ИД № 135585. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з нею не склалося. Зазначає, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 15 червня 2011 року шлюб між ними було розірвано і в подальшому, з метою збереження подружніх стосунків і спільного виховання дитини, ними повторно було укладено шлюб. Однак, вони не змогли створити міцної сім'ї за час подружнього життя. Між ними почали виникати непорозуміння та сварки, образи та докори, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилвся, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні заявлений позивачем позов визнала, пояснила, що з позивачем подружніх стосунків не відновили, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення та доводи відповідача, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.11.2015 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 336. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження\~\~відсутні.

Outcome: approved