Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 02.09.2013 р. відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] було отримано 5080 доларів США, терміном на один рік. Факт отримання відповідачкою даних коштів, підтверджується розпискою. Крім того, на підтвердження вищезазначеної суми коштів відповідачкою по справі передано ряд правовстановлюючих документів відносно належного їй та її чоловікові на праві власності майна. У вказаній розписці було обумовлено термін повернення коштів, а саме: через один рік з дня їх отримання, проте до сьогоднішнього часу жодних коштів позивачу не повернуто. Крім цього, позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме: на початку літа 2017 року між сторонами відбулася розмова щодо повернення заборгованих коштів, також 09.08.2017 р. на адресу відповідачки було надіслано письмову вимогу щодо повернення коштів та запропоновано [PERSON] повернути кошти в термін до 08.09.2017 р. Однак, кошти не повернуті. Тому із посиланням на вимоги ст.625, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь 133\~655 грн. за договором позики та 1336.55 грн. сплачених судових витрат. 18 січня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, у звязку з чим згідно з ч.5 ст.279 ЦПК справа розглянута у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб у порядку скороченого провадження. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 5080 доларів США, терміном на один рік (а.с.7). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 133\~655 (сто тридцять три тисячі шістсот пятдесят пять гривень) грн. Відповідач неодноразово повідомлявся про необхідність оплатити заборгованість по Договору, зокрема 09.08.17 р. позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення коштів (а.с.8), проте всупереч вимог діючого законодавства відповіді на неї не отримав. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] 133\~655 грн. в повернення заборгованості по договору позики позивачу та судових витрат. На підставі ст.ст.11,526,610,1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved