Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 07.07.2008 року між [PERSON] та Філією відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 092 відповідно до якого, банк зобов»язувався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 180000 гривень, позичальник зобов»язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 180000 гривень, а також сплатити відсотки за користування кредитом 18,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався на споживчі цілі під заставу. Кредит надавався окремими частинами за відновлювальною кредитною лінією, у період до 07 липня 2010 року. На дату закінчення цього періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами по останній робочий день місяця, починаючи з липня 2010 року з остаточним терміном погашення кредиту є 06 липня 2018 року. Забезпеченням за даним кредитним договором виступає передана в іпотеку приміщення, що знаходяться с. Андріївка, вул.. Центральна, 177 а, Буського району, Львівської області. Позов просять задовольнити. Представник позивача підтримав заявлений позов, згодом уточнював позовні вимоги, остання заява поступила до суду 03.08.2012 року (а.с. 78). Просять суд стягнути суму заборгованості 254174,15 гривень з відповідачів на користь АТ «Ощадбанк», ТВБВ № 10013/051 філії Львівське обласне управління, внести зміни в п.1.2. договору шляхом перенесення остаточної дати погашення кредиту на дату набрання рішенням законної сили, стягнути судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що на даний час у них скрутне матеріальне становище, заявлену суму банком вони визнають, мають намір погашати суму заборгованості. Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справа, суд приходить до наступного. Між Філією Буського відділення ВАТ «Ощадний банк України» (кредитодавець) та [PERSON]О.(позичальник) уклали кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 092 від 07 липня 2008 року. Сума ліміту кредиту визначено в сумі 180000 гривень. Остаточним терміном повернення кредиту є 06 липня 2018 року (а.с. 53- 54). Відповідно до договору про зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії № 092 від 07 липня 2008 року (а.с. 52) від 08 липня 2010 року. Станом на 08.07.2010 року сума фактичної заборгованості становить 180000,00 грн. Позичальник зобов»язується щомісячно здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1875,00 грн. та сплату нарахованих процентів по останній робочий день місяця, починаючи з 01 серпня 2010 року, шляхом внесення готівки до каси Банку шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 07 липня 2018 року. В забезпечення виконання кредитного договору 07 липня 2008 року (а.с. 50-51) [PERSON] уклав договір іпотеки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого позичальник [PERSON] передав в іпотеку приміщення складу цегельного заводу, бані, контори, прохідної і майстерні по вул.. Центральній, 177 «а» в с. Андріївка, Буського району, Львівської області. У зв»язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором кредитором направлено позичальнику та майновому поручителю [PERSON] вимоги про погашення заборгованості, які останніми не виконані (а.с. 54-55). В силу ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно бути виконано належним чином. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з Кредитним договором, у разі несвоєчасного повернення кредиту та / або сплати процентів Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи вказані обставини та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту відповідно до умов договору, договором передбачено право банку вимоги дострокового повернення кредиту при порушенні строків платежів за договором. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, з відповідачів слід стягнути солідарно судові витрати.

Outcome: approved