overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. За життя [PERSON] мав на праві особистої приватної власності земельні ділянки: одна з яких площею 0.2263 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку; інші - площею 0.2426 га, 0.1199 га, 0.3057 га - для ведення особистого селянського господарства; інша - площею 6.708 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право на земельну частку (пай), розміром 6,34 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Прибірський». [PERSON] за своє життя заповіту не укладав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останньому. Позивач виявив бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON]. Крім того, [PERSON], як спадкоємець за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна через те, що не мав достатніх юридичних знань у сфері спадкування, мав помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов'язане з шестимісячним строком, але помилково вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. До нотаріальної контори за порадою не звертався за станом здоров'я, так як часто хворіє і перебував на лікуванні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. [PERSON] за своє життя заповіту не укладала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останній. Позивач, як спадкоємець за законом, виявив бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. Крім того, [PERSON], як спадкоємець за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна оскільки не мав достатніх юридичних знань у сфері спадкування, мав помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов'язане з шестимісячним строком, але помилково вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. До нотаріальної контори за порадою не звертався за станом здоров'я, так як часто хворіє і перебував на лікуванні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного договору б/н від 01.04.2013 року, отримав кредит у розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. В позові зазначено, що відповідач не виконує умов договору і станом на 30.04.2016 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 22646,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2137,14 грн.; заборгованість по процентам 15804,93 грн.; заборгованість за пеню та комісію 3150,00грн.; штрафи в сумі 500,00 грн. та 1054,60 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості та понесені ним судові витрати в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст.197 ЦПК України. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 01.04.2013 року, отримав кредит у розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 1055 ЦК України. Сума позову стверджується наданим суду розрахунком і відповідачем не оскаржується (а.с.4). У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного договору б/н від 21.03.2007 року, отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості. В позові зазначено, що відповідач не виконує умов договору і станом на 31.03.2016 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 15632,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 819,74 грн.; заборгованість по процентам 10341,69 грн.; заборгованість за пеню та комісію 3250,00грн.; штрафи в сумі 500,00 грн. та 720,57 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості та понесені ним судові витрати в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст.197 ЦПК України. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного договору б/н від 21.03.2007 року, отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 1055 ЦК України. Сума позову стверджується наданим суду розрахунком і відповідачем не оскаржується (а.с.3-5). У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], відповідно до укладеного договору б/н від 30.10.2012 року, отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. В позові зазначено, що відповідач не виконує умов договору і станом на 31.03.2016 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 12955,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1015,34 грн.; заборгованість по процентах 8146,98 грн., заборгованість за пеню та комісію 2700,00грн., штрафи в сумі 500,00 грн. та 593,12 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості та понесені ним судові витрати в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач також направив до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов визнає і не заперечує щодо його задоволення (а.с.47). За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 30.10.2012 року, отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 1055 ЦК України. Сума позову стверджується наданим суду розрахунком і відповідачем не оскаржується (а.с.4). У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], підписавши 17.12.2012 року кредитний договір №AВААRD44860339, отримала кредит у розмірі 4443,93грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 16.12.2015 року включно. Вказав, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і станом на 16.12.2015 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 11954,08грн., яка складається: з тіла кредиту в сумі 4443,93грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом 2,99грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 399,96грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6061,77грн., а також штрафних санкцій: 500грн. штраф по фіксованій частині і 545,43грн. штраф по процентній складовій. У зв'язку з цим просив стягнути з [PERSON] ці кошти в судовому порядку, а також сплачені ним судові витрати в сумі 1218,00грн. В судове засідання представник позивача не зявився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином судовими повістками. Причин неявки не повідомила, заперечень щодо позову суду не надала і не скористалась своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши 17.12.2012 року кредитний договір №AВААRD44860339, отримала кредит у розмірі 4443,93грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 16.12.2015 року включно. Зазначені платежі позичальниця зобов'язалась вносити щомісячними ануітетними платежами в сумі 370,57грн., а з 21.09.2013р. - 503,89грн. за графіком погашення кредиту, не пізніше ніж 20 числа кожного місяця. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 549-552, 1055 ЦК України. У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким не оспорюється. Отже, даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], підписавши 21.11.2012 року кредитний договір №AN2MRX64110291, отримала кредит у розмірі 5509,47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 20.11.2015 року включно. Вказав, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і станом на 14.12.2015 року має заборгованість по кредиту в загальній сумі 18833,39грн., яка складається: з тіла кредиту в сумі 5509,47грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом 9,10грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 3439,39грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 8502,41грн., а також штрафних санкцій: 500грн. штраф по фіксованій частині і 873,02грн. штраф по процентній складовій. У зв'язку з цим просив стягнути з [PERSON] ці кошти в судовому порядку, а також сплачені ним судові витрати в сумі 1218,00грн. В судове засідання представник позивача не зявився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, письмово просила справу розглянути у її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає і проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши 21.11.2012 року кредитний договір №AN2MRX64110291, отримала кредит у розмірі 5509,47грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 20.11.2015 року включно. Зазначені платежі позичальниця зобов'язалась вносити щомісячними ануітетними платежами в сумі 318,61грн. за графіком погашення кредиту, не пізніше ніж 15 числа кожного місяця. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 549-552, 1055 ЦК України. У відповідності до ст. 612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким не оспорюється. Отже, даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що відповідачка [PERSON], підписавши договір споживчого кредиту № 19к15 від 12.03.2015 року, отримала кредит у розмірі 5500,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,2137% за один календарний день та частковим погашенням кредиту, строком на 12 місяців до 12.03.2016 року. Виконання зобов'язання позичальником по поверненню кредиту забезпечено договором поруки № 19к15 від 12.03.2015 року, який укладено між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON], за яким поручитель взяла на себе перед кредитором зобовязання відповідати у тому ж обсязі та на тих же умовах та в ті ж строки, що й боржник. В позові зазначено, що відповідачі не виконують умов договору і станом на 12.03.2016 року позичальник має заборгованість по кредиту в загальній сумі 16923,99 грн., з яких: заборгованість основної суми 5500,00грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом 11423,99грн. Позивач просив стягнути з відповідачів в судовому порядку солідарно суму заборгованості, а понесені ним судові витрати пропорційно. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, а також погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] до початку слухання справи подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що позов визнають і не заперечують щодо його задоволення. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], підписавши договір споживчого кредиту №19к15 від 12.03.2015 року, отримала в Кредитній спілці «Оберіг» кредит у розмірі 5500,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,2137% за один календарний день та частковим погашенням кредиту, строком на 12 місяців до 12.03.2016 року. Виконання зобов'язання позичальником по поверненню кредиту забезпечено договором поруки № 19к15 від 12.03.2015 року, який укладено між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON], за яким поручитель взяла на себе перед кредитором зобовязання відповідати у тому ж обсязі та на тих же умовах та в ті ж строки, що й боржник. Форма і умови вказаних договорів не суперечать вимогам параграфів 1,2 глави 71, зокрема ст.ст.526-527, 1055 ЦК України. Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким в судовому засіданні не оспорюється. Отже, даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Статтею 554 ЦК України передбачена солідарна відповідальність боржника та поручителя перед кредитором у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою. Судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачка [PERSON] у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України в повному обсязі, оскільки [PERSON] від сплати судового збору звільнена, як інвалід 2-ої групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя , непорозуміння один одного. Просить шлюб розірвати . У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідачка не заперечує проти позову. Заслухавши сторони , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Так, в судовому засіданні встановлено , що між [PERSON] та [PERSON] / Наусевич / [PERSON] 05. 07. 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського РУЮ у Київській області було зареєстровано шлюб , актовий запис № 93. Від спільного подружнього проживання мають сина : Ярослава [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Все це призвело до розпаду сім»ї. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки , спільного сімейного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненнями сторін , а також письмовими доказами : - копією свідоцтва про одруження / а.с. 4 / , - копією свідоцтва про народження дитини / а.с. 5 / . За таких обставин суд вважає, що шлюб може бути розірваний. Майновий спір та спір про місцепроживання дитини відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 31.10.2008 року йому належить на праві власності житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою с. Нижнє Селище вул. Борканюка № 72 Хустського району Закарпатської області. В лютому 2015 року позивач змушений був звернутися до органу реєстрації речових прав для отримання свідоцтва про право власності і при здійсненні реєстрації виявлено, що на його будинок за адресою с. Нижнє Селище вул. Борканюка № 72 Хустського району Закарпатської області накладено обтяження - заборона на нерухоме майно, накладена за повідомленням Хустського АТП від 04.04.1990 року. В даний час позивач хоче зареєструвати право власності на вищевказаний будинок, але не може цього зробити через наявність заборони. За наведених обставин існуючі обмеження на належний позивачу будинок накладені помилково, але їх існування обмежує його права власника на розпорядження належним їй майном. Тому позивач був змушений звернутися з позовом до суду про скасування обтяжень накладених Хустським АТП від 04.04.1990 року на будинок за адресою с. Нижнє Селище вул. Борканюка № 72 Хустського району Закарпатської області В судове засідання представник позивачки [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повному обсязі та просять їх задоволити. Представник відповідача Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи реєстраційної служби Хустського РУЮ в судове засідання не зявився. Від начальника відділу реєстраційної служби Хустського РУЮ [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника реєстраційної служби Хустського РУЮ, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved