Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 15.05.2006 року отримав кредит у розмірі 11400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В порушення умов договору відповідач свої зобов?язання належним чином не виконував. Станом на 30.06.2016 року виникла заборгованість в розмірі 46350,35 грн., яка складається з: 9751,94 грн. заборгованість за кредитом; 31715,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2183,35 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 15.05.2006 року у розмірі 46350,35 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи до суду не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.549 ЦК Україна неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 15.05.2006 року позивач надав строковий кредит відповідачу в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та можливістю збільшення кредитного ліміту. (а.с.8-15). Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 30.06.2016 року становить 46350,35 грн., яка складається з: 9751,94 грн. заборгованість за кредитом; 31715,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2200,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 2683,35 грн. заборгованість по судовим штрафам. (а.с.4-7). В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Як вбачається з наданого розрахунку комісія (пеня) виникла в період починаючи з 01.09.2014 року. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд вважає, що в частині стягнення неустойки (пені, штрафу) позовні вимоги задоволенню не підлягають, бо відповідач мешкає в зоні проведення АТО та зазначені штрафи та пеня виникли та нараховані після 14.04.2014 року. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути тіло кредиту у розмірі 9751,94 грн., проценти у розмірі 31715,06 грн., а всього 41467,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial