Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2014 р. між [PERSON], представником - [PERSON], та [PERSON] укладено Договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов даного Договору Орендодавець в особі його представника надає в строкове платне користування земельну ділянку, що належить Орендодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу 16.05.2012 року за реєстром № 1368 та зареєстрованого в Поземельну книгу за №4612130000181001 (площею 1,8397, кадастровий номер 4624885700:13:000:0181), а Орендар приймає дану земельну ділянку, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Проте даний Договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства України. Враховуючи те, що при укладенні Договору оренди земельної ділянки не було передано документів зазначених у ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які є невід'ємною частиною такого Договору та передача об'єкта оренди не відбулась, оскільки така здійснюється за актом приймання-передачі, тому Договір оренди земельної ділянки є недійсним. Також зазначає те, що відповідачем не здійснено жодних дій на виконання Договору оренди земельної ділянки, а саме не проводилось плати за користування такою земельною ділянкою. Просить суд визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 16.07.2014р., посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 1964; зобов'язати приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] скасувати державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки від 16.07.2014р. за № 1964. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. З дослідженого судом договору оренди земельної ділянки від 16.07.2014 р. укладеного між [PERSON], представником - [PERSON], та [PERSON] встановлено, що відповідно до умов даного Договору [PERSON] в особі його представника надає в строкове платне користування земельну ділянку, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу 16.05.2012 року за реєстром № 1368 та зареєстрованого в Поземельну книгу за №4612130000181001 (площею 1,8397, кадастровий номер 4624885700:13:000:0181), а [PERSON] приймає дану земельну ділянку, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Проте даний Договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства України з таких підстав. Відповідно ст.ст. 13, 14,18 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на момент укладення Договору, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі згідно із ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на момент укладення Договору, є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на момент укладення Договору, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6. 11. 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на момент укладення Договору, передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом прнймання-передачі. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України: «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу». Положеннями ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи вищенаведене та те, що при укладенні Договору оренди земельної ділянки не було передано документів зазначених у ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які є невід'ємною частиною такого Договору та передача об'єкта оренди не відбулась, оскільки така здійснюється за актом приймання-передачі, тому Договір оренди земельної ділянки є недійсним. Також судом встановлено, що відповідачем не здійснено жодних дій на виконання Договору оренди земельної ділянки, а саме не проводилось плати за користування такою земельною ділянкою. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved