Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, покликаючись на те, що між ним та відповідачем укладено договір позики від 15.11.2011 року на суму 37622 грн. Суму позики відповідач зобов'язувався повернути на вимогу позивача, проте станом на дату звернення до суду відповідач коштів не повернув, не виконав вимоги договору. Просить стягнути з відповідача на його користь 37 662 гривень заборгованості внаслідок невиконання умов договору. Позивач у судове засідання не завився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем, укладено договір позики коштів в сумі 37662,00 грн. (а.с.5). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 05 лютого 2014 року позивачем було відправлено вимогу про виплату боргу (а.с.7) за місцем реєстрації відповідача та за адресою фактичного місця проживання. Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору позики, на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості, не повернута відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved