Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09.08.1981 року в Іванівстькій сільській раді калинівського району Вінницької області, актовий запис №42. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Тому звертається в суд з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності без технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з`явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, розгляд справи просить провести за її відсутності без технічної фіксації судового процесу. Після розірвання шлюбу просить іменувати її прізвищем « [PERSON] ». Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 09.08.1981 року в Іванівстькій сільській раді калинівського району Вінницької області, актовий запис №42. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім`ю. Згідно ст.110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Спільне сімейне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам сторін. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відповідача надалі іменувати прізвищем - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved