overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачем 06.07.2016 року було подано відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 25 квітня 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №427. Прізвище позивача до шлюбу «Чипенко». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем шлюбні стосунки фактично не існують, між ними постійно виникають сварки, що привело до втрати почуття любові та взаємоповаги, відповідач має іншу жінку, часто не приходить ночувати додому, стосунки припинені з квітня 2015 року. Подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що фактично стосунки припинені з червня 2016 року, вони намагались відновити стосунки, але все марно. Діти проживають із нею, питання їх утримання буде вирішуватись в подальшому окремо, спору про поділ майна немає, на примирення вона не згодна, причина розірвання шлюбу подружня невірність чоловіка. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Галаган». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначав, що позивач все пояснила вірно, на його думку відновлення стосунків можливе, але якщо позивач наполягає, він не заперечує. Спору про поділ майна немає, буде спілкуватись із дітьми. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25 квітня 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №427, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №068194, оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Діти проживають із позивачем, після розірвання шлюбу місце їх проживання не змінюється, спору між сторонами щодо цього немає. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини з червня 2016 року. Спору про поділ спільного майна немає. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Галаган». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачем 06.07.2017 року подано відповідну позовну заяву про стягнення аліментів, в обґрунтування заяви зазначено, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, з 15 лютого 2017 року фактично не проживають спільно. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Зазначала, що відповідач працює, отримує постійний дохід, просила ухвалити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Відповідач проти поданого позову не заперечував, надав суду довідку з місця роботи. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони у справі перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12 січня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується відповідною копією свідоцтва (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Відповідач працює в ТОВ «Харківметал-2», на посаді стропальника з 24.07.2017 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються судом в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач суду повідомив, що він є працездатною особою, інвалідності не має, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають, згоден сплачувати аліменти. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позивач про подачі позову звільнена від його сплати, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачем 07.06.2016 року було подано відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, який зареєстрований 30 червня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №354. Прізвище до шлюбу позивача - «[PERSON]». З лютого 2016 року між ними припинені шлюбно-сімейні стосунки та спільне господарство з того часу не ведеться, ніяких стосунків не підтримується. Сумісне життя з відповідачем не склалось, відсутнє взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, виникали конфлікти, що віддалило їх один від одного. Дитина залишається проживати із позивачем, просила шлюб розірвати. До початку розгляду справи позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила залишити прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», визначити місце проживання дитини із нею, шлюб розірвати, спір про поділ майна та стягнення аліментів вирішується судом окремо. Відповідачем до початку розгляду справи також подано письмову заяву, в якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, також зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 01 лютого 2016 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із матір'ю, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований який зареєстрований 30 червня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №354, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Між сторонами відсутній спір з приводу визначення місця проживання дитини та після розірвання шлюбу дитина залишається проживати із позивачкою. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини з 01 лютого 2016 року, що не заперечується сторонами. Спір про поділ майна, стягнення аліментів вирішується в окремому судовому провадженні. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачем 08.06.2016 року було подано відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 22 квітня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №289. Прізвище позивача до шлюбу « Рак». Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки та ведення домашнього господарства, відповідач постійно влаштовував сварки, в тому числі й у присутності сторонніх осіб, подальше спільне життя неможливе, спільне господарство не ведеться з 21 грудня 2015 року, спору про поділ майна немає, дитина залишається проживати із нею, просила залишити прізвище після розірвання шлюбу «Девліш». Просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, задовольнити позов, шлюбні стосунки припинені з 21 грудня 2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 22 квітня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №289, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №021000, оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Дитина проживає із позивачем, після розірвання шлюбу місце її проживання не змінюється, спору між сторонами щодо цього немає. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини з 21 грудня 2015 року. Спору про поділ спільного майна немає. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Девліш». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачем 10.11.2017 року було подано відповідну позовну заяву та визначено вимоги про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 26 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №43. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх 15 років між ними постійно виникали конфлікти, що призвело до припинення між ними стосунків. Вони мають різні погляди на шлюб, сімю, відсутнє почуття поваги, дружби, любові. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Позивач подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов задовольнити, зазначала, що шлюбні відносини припинені з 20 травня 2017 року, з цього ж часу не ведеться спільне господарство, не заперечувала проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача, просила залишити прізвище «Шевченко». Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що позов підтримує, просить його задовольнити, посилалась на те, що в травні 2017 року у її матері, позивача у справі, та вітчима, відповідача у справі, виник черговий конфлікт, мати пішла з дому та деякий час проживала у неї. В жовтні 2017 року у матері стався інсульт, тому вона не може особисто прибути. Зазначала, що між сторонам стосунки погіршувались давно, відповідач постійно змінює свою думку з приводу розірвання шлюбу, спору про майно у них немає. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, про час та дату розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви не подавав. З урахуванням думки позивача, представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №149726, оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи (а.с.2). Прізвище до шлюбу позивача [PERSON]. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини 20 травня 2017 року. Спору про поділ спільного майна немає. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач просила залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачем 11.11.2014р. подано до суду позов про визнання її спадкоємцем права за законом [PERSON] на завершення процедури приватизації та отримання документу про право власності на земельну ділянку площею 1,0039 га, кадастровий номер 2324810100:12:002:0145, угіддя - сіножаті, із земель ДП СП «Надія», яка розташована на території Приморської міської ради, м.Приморськ Запорізької області. Представник позивача наполягає на позові, вказуючи, що [PERSON] за життя набула право на отримання земельної ділянки з держвласності як пенсіонер державного сільгосппідприємства. Проте за життя не встигла оформити своє право власності на нього. Її спадкоємицею є позивачка і набуває прав на оформлення цього майна. Представ к третьої особи не заперечує. В судове засідання відповідач не прибув, надіслано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечень не мають (а.с. 26). Вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, за свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO]. (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] в Приморському відділі РАЦС Запорізької області 03.10.1987р. (а.с.6). На підставі розпорядження голови Приморської РДА від 15.03.2010р. за №114 надано згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо організації території земельних ділянок громадянам - працівникам ДП «СП «Надія» та пенсіонерам з їх числа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За списком працівників трудового колективу та пенсіонерів з їх числа ДП «СП «Надія» Приморського району Запорізької області є [PERSON] ДП СП»Надія» підтверджено про включення [PERSON]до пенсіонерів господарства ( а.с. 7, 27-28). Згідно довідки відділу Держкомзему у Приморському районі Запорізької області про правовий статус земельної ділянки від 23.12.2009р. №1364, розмір земельної ділянки складає 1,0039 га та має кадастровий номер 2324810100:12:002:0145, яка надається за рішенням РДА [PERSON] (а.с.8-9). На підставі свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO]., батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З викладеного вбачається, що дійсно [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], яка за життя набула права на земельну ділянку площею 1,0039 га, кадастровий номер 2324810100:12:002:0145 із земель ДП «СП «Надія». Однак за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказану земельну ділянку. Таке право спадкується, а неможливість його оформити, дає право на визнання його в судовому порядку, та передбачає виконання спадкоємцем всіх передбачених законом дій для отримання права власності на землю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивачем 12.11.2018 року було подано відповідну позовну заяву та визначено вимоги про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що вони перебувають в шлюбі з 13.08.2005 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №476. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Стосунки між подружжям припинились, відновлювати стосунки наміру немає. Протягом 2017 року стосунки почали псуватись, почались сварки та непорозуміння, з січня 2018 року відповідач не проживає спільно з родиною. Просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивачем до початку розгляду справи подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Також позивач зазначала, що шлюбні стосунки припинені з січня 2018 року, спільне господарство не ведеться з цього ж часу, дитина залишається проживати із позивачем, питання утримання вирішили добровільно. Спору про поділ майна немає, просила залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON], не стягувати судовий збір з відповідача на її користь. Відповідач подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги позову визнав, не заперечував, що стосунки припинені з січня 2018 року, причиною розлучення є непорозуміння в родині, дитина залишається проживати з позивачем, питання утримання вирішують добровільно, спору про майно немає. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 13 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №016831, оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи. Прізвище до шлюбу позивача «Дергун». \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати із матірю, позивачем у справі, спору про місце проживання дитини між сторонами немає, питання утримання дитини вирішено добровільно. \~ \~ \~ \~Стосунки між подружжям припинені з січня 2018 року, спору про поділ спільного майна немає. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Позивач просила залишити прізвище після розірвання шлюбу «Степаненко». \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України позивач просила не стягувати з відповідача на її користь сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачем 13.09.2017 року було подано відповідну позовну заяву та визначено вимоги про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 08 липня 2006 року місто Харків, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №679. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 03 червня 2012 року. Спільне життя не склалося, оскільки вони мають різні характери, не могли прийти до спільної думки з більшості питань сімейного життя, почуття були втрачені, родина зберігається формально. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного. Примирення між ними не можливо, спір про поділ майна вирішений добровільно, діти будуть проживати х нею, питання їх утримання вирішено добровільно. Позивач подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов задовольнити, зазначала, що шлюбні відносини припинені з травня 2016 року, на примирення вона не згодна, спору про майно немає, діти залишаються проживати з нею, питання їх утримання вирішено добровільно, просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову про розірвання шлюбу не заперечував, зазначав, що шлюбні відносини припинені з травня 2016 року, діти будуть проживати із позивачем, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08 липня 2006 року місто Харків, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №679, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №037031, оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи (а.с.4). Прізвище до шлюбу позивача Каплунова. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії І-АМ №066873 та серії І-ВЛ №280492 (а.с.5,6) Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини в травні 2016 року. Спору про поділ спільного майна немає. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач просила залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved