Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач за первісним позовом, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі. За уточненими вимогами просив суд: 1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрівське» на користь [PERSON] вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку - 1141,14грн. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрівське» на користь [PERSON] середній заробіток за увесь час затримки фактичного розрахунку по виплаті вихідної допомоги у розмірі - 269 807,97 грн. Відповідач за зустрічним позовом, ТОВ «Агрофірма «Петрівське» звернувся до суду з позовом до позивача про визнання запису у трудовій книжці недійсним, а саме просили суд: 1. Прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі № 545/845/17 в одне провадження. 2. Визнати запис у трудовій книжці [PERSON] за№ 24 від 27.03.2008 року, а саме «Звільнити з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату)», недійсним. 3. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрівське», судові витрати. У судовому засідання представник позивача за первісним позовом, [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши пояснення алогічно як викладі у позові та уточнених вимогах. Проти зустрічного позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити з підстав наведених у запереченні. Представник відповідача Корсун С.В. проти позову заперечив з підстав наведених у запереченні, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічно як викладені у зустрічному позові. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, і підтверджується матеріалами справи, що: - згідно запису № 21 від 15.10.2001р. у Трудовій книжці (а.с. 83) позивача, [PERSON], на підставі Наказу № 11 від 15.10.2001 року прийнято на роботу до ДП НДГ «Ювілейне»; - згідно запису № 22 від 05.11.2002 р. у Трудовій книжці (а.с. 84) на працівника, [PERSON], на підставі Наказу № 28 від 05.11.2002 року покладено обов'язки бригадира МТФ; - згідно запису № 23 від 04.05.2007 р. у Трудовій книжці (а.с. 84) працівника, [PERSON], на підставі Наказу № 31 від 04.05.2007 року переведено на посаду помічника бригадира МТФ. Також встановлено, що у трудовій книжці [PERSON] (а.с. 84) міститься запис № 24 від 27.03.2008 року згідно якого: [PERSON] звільнено з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України( за скороченням штату) підстав НАКАЗ № 27 від 27.03.2008 року. Згідно ПРОТЕСТУ прокурора на дії посадових осіб ДП НДГ «Ювілейне» за № 95 С/07 від 24.04.2008 року, за заявою гр. [PERSON] щодо законності його звільнення з ДП НДГ «Ювілейне» від 27.03.2008р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, перевіркою встановлено, що наказом № 37 від 01.06.2007 року гр. [PERSON] був попереджений про звільнення у зв'язку зі скороченням штату. З 01.09.2007 року, [PERSON] не був звільнений у зв'язку перебуванням на лікарняному. Інспектором відділу кадрів ДП НДГ «Ювілейний», - [PERSON], 27 березня 2008 року в трудовій книжці [PERSON] внесено запис про звільнення з роботи на, підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату. Вказаний запис підлягає приведенню у відповідність до вимог законодавства виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 23 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 року № 162, де передбачено, що всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після,видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Інспектор відділу кадрів ДП НДГ «Ювілейний» всупереч вимогам цього пункту внесла в трудову книжку гр. [PERSON] запис про звільнення з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату), не маючи на те підстави, тобто підписаного директором ДП НДГ «Ювілейний» наказу про звільнення. Окрім того, [PERSON] допустила порушення пунктів 4 та 5 розділу 2 Посадової інструкції інспектора по кадрам, затвердженого директором ДП НДГ «Ювілейний» 05.01.2006 року, інспектор по кадрам зобов'язаний підготовлювати проекти наказів про прийом, переведення і звільнення працівника та організовувати своєчасне оформлення прийому, переведення і звільнення працівників відповідно до трудового законодавства і наказів директора. Суд вважає, що єдиною підставою для внесення запису до трудової книжки та проведення остаточного розрахунку є наказ про звільнення підписаний директором ДП НДГ «Ювілейний» (а.с. 34). Згідно Постанови прокурора Полтавського району від 23.04.2008р., встановлено, що за неналежне виконання свої службових обов'язків, а саме: те, що в трудову книжку гр. [PERSON] було внесено запис про звільнення з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату) без законної на те підстави - підписаного директором підприємства наказу про звільнення, - вирішено притягти до дисциплінарної відповідальності інспектора по кадрам ДП НДГ «Ювілейний», - [PERSON]. Постанову направлено для виконання до ДП НДГ «Ювілейний». Згідно пояснювальної записки інспектора по кадрам [PERSON], встановлено, що при внесенні запису до трудової книжки [PERSON] було помилково здійснено запис про його звільнення з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (в зв'язку із скороченням штату). Під час запису в трудову книжку [PERSON] було відомо, що наказ про його звільнення не був підписаний директором господарства (а.с. 38). Згідно Наказу № 47 від 14.05.2008 року про дисциплінарне стягнення, виданого по ДП НДГ «Ювілейний», встановлено, що за неналежне виконання своїх службових обов'язків, а саме: те, що в трудову книжку гр. [PERSON] було внесено запис про звільнення з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату) без законної на те підстави, інспектору по кадрам ДП НДГ «Ювілейний» , ПДАА - [PERSON] винесено догану із занесенням запису до трудової книжки (а.с.38). Суд також вважає, що запис № 24 від 27.03.2008р. у трудовій книжці [PERSON] про звільнення з роботи по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату) є недійсним, так як інспектор відділу кадрів ДП НДГ «Ювілейний» - [PERSON] діяла всупереч вимогам пункту п. 23 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 року № 162 та внесла до трудової книжки запис про звільнення з роботи гр. [PERSON] по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату), не маючи на те підстави, а саме: підписаного директором ДП НДГ «Ювілейний» наказу про таке звільнення звільнення. За даних підстав, суд вважає, що запис № 24 у трудовій книжці [PERSON] про звільнення за скороченням штату не має правової сили та будь яких правових наслідків. Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 р., визначений порядок внесення запису до трудової книжки про визнання недійсним запису про звільнення. Окрім цього встановлено, провести запис у трудовій книжці [PERSON] у відповідності до вимог законодавства можливо було при наданні ним трудової книжки до господарства, але [PERSON] трудової книжки підприємству не надав з невідомих причин. За таких підстав, судом встановлений факт, що гр. [PERSON] не був звільнений з роботи ДП НДГ «Ювілений», - 27.03.2008 року по ст. 40 п. 1 КЗпП України (за скороченням штату). Згідно Службових записок адресованих на ім»я директора ДП НДГ «Ювілений» - Берзницької Н.Є. від бригадира МТФ [PERSON] від 27.03.2008р. та від 01.04.2008р., встановлено, що помічник бригадира [PERSON] після закінчення відпустки 26.03.2008р. на роботу не з»явився та про причини свого не виходу на роботу нікому не повідомив (а.с.42, 43). Згідно Акту від 29.03.2008 року за підписом працівників ДП НДГ «Ювілений» бригадира [PERSON], зоотехніка - селекціонера [PERSON], комірника [PERSON], встановлено, що [PERSON] не має на роботі без поважних причин (А.С. 44). Згідно НАКАЗУ № 47 від 14 травня 2008 року по ДП НДГ «Ювілений», встановлено, що помічник бригадира [PERSON] після закінчення відпустки, 26.03.2008 року не з»явився на роботі без поважних на причин, після чого помічника бригадира МТФ ДП НДГ «Ювілений» - [PERSON] звільнено за прогули без поважних причин п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Також встановлено, що гр. [PERSON] з наказом № 47 від 14 травня 2008 року по ДП НДГ «Ювілений» про його звільнення був ознайомлений, що підтверджує підпис у наказі та запис про НЕЗГОДУ. Також встановлено, що Наказ № 47 від 14 травня 2008 року по ДП НДГ «Ювілений», про звільнення помічника бригадира МТФ ДП НДГ «Ювілений» - [PERSON] звільнено за прогули без поважних причин п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, є чинним, так як не підлягав оскарженню, а тому твердження позивача, що він був звільнений з посади помічника бригадира МТФ ДП НДГ «Ювілений» за скороченням від 27.03.2008 року є безпідставне та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, так як за його заявою Прокуратурою Полтавського району винесено протест з цього приводу, а запис у трудовій книжці № 24 від 27.03.2008р. було визнано як такий, що винесений безпідставно за відсутності відповідного наказу директора по підприємству та з вини інспектор відділу кадрів ДП НДГ «Ювілейний» - [PERSON], про що позивачу [PERSON] було відомо. Також слід зазначити, що відповідача за первісним позовом та позивач за зустрічним ТОВ «Агрофірма «Петрівське» являється правонаступником ДП НДГ «Ювілейний» ПДАА, яке реорганізоване в ДП СГП «Ювілейне» потім шляхом приватизації в КСП «Ювілейне» яке потім було ліквідоване шляхом приєднання до ТОВ «Агрофірма Петрівське». Згідно положень ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Суд вважає, встановленим той факт, що на час розгляду справи існує єдиний наказ про звільнення [PERSON], № 47 від 12.05.2008 р. по п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України - за прогули і жодною із сторін по справі будь якого іншого наказу про звільнення [PERSON] до суду, - не надано. За таких підстав, суд вважає у задоволенні уточненого позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрівське», про стягнення заробітної плати, слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку про задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрівське» до [PERSON], про визнання запису у трудовій книжці недійсним, як такого, що обґрунтований належними доказами по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved