Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, в розмірі відповідно 5855 грн. та 500 грн. Доповнивши позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідача 1200 грн. на оплату правової допомоги В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю на аналогічних позовній заяві підставах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що позивачем не надано жодного доказу того, що всі проведені лікувальні процедури перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку із отриманою травмою, крім того вироком Бучацького районного суду від 30.12.2013р., який змінено ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30.04.2014р. лише в частині розподілу процесуальних витрат, з нього стягнено моральну шкоду у розмірі 1500 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., які він сплатив, а цивільний позов залишено без розгляду, оскільки поданий ним доказ про розмір матеріальної шкоди був неналежним. Вислухавши сторони, їх представників, свідка, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно вироку Бучацького районного суду від 30.12.2013 р., який змінено ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30.04.2014р. лише в частині розподілу процесуальних витрат, відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджено до 850 грн. штрафу в дохід держави. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що матеріальна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задоволення позовних вимог в цій частині позову повинно відповідати як заподіяній матеріальній шкоді, так і критерію справедливості. Таким чином розмір відшкодування, підтриманий позивачем та представником позивача в судовому засіданні, становить 5855 грн., при цьому суд враховує те, що розмір заявленої до відшкодування матеріальної шкоди відповідає реально заподіяній матеріальній шкоді, що підтверджується довідкою, довідкою-розрахунком стоматологічної клініки DVM м. Бучач, квитанціями про оплату послуг клініки. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи те, що вироком Бучацького районного суду від 30.12.2013 року стягнено з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 1500 грн., яка ним згідно квитанцій поштового переказу відшкодована позивачу, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення судових витрат на правову допомогу позивачем та його представником подано розписку та договір про надання правових послуг від 01.07.2014 р., при цьому розрахунок та квитанція про оплату послуг стороною до матеріалів справи подані не були. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Належні докази понесених позивачем витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що позивач та представник позивачка не довели факту оплати в законодавчо встановленому граничному розміру витрат на правову допомогу, без належного обґрунтування заявили вимогу про її стягнення з відповідача тому, вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Позивач при подачі позовної заяви до суду звільнений від сплати судового збору, тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved