Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Спадщина відкрилася [INFO] , у відповідності до вимог частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України. Спадщина померлої, складається із права власності: - на земельну ділянку яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель, площею 0,15 га(1500 кв.м), кадастровий номер 1221455400:02:008:1386, розташована: [ADDRESS] відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДН № 009606 зареєстровано в Книзі записів державних актів на землю за № 9337 від 21 листопада 1996 року, та відповідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-650, виданий 06.06.2013 року, видавник Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора. (додаток№4); - на житловий будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15177742). Спадкодавцем 19 червня 2018 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Ларисою Леонідівною, зареєстрований у реєстрі за № 1444, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеного майна є [PERSON] . 23 листопада 2019 року [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся з заявою до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Любові Віталіївни про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але постановою державного нотаріуса від 23 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини у спадкоємця, ним не було подано заяви про прийняття спадщини шести місяців з дня смерті спадкодавці, а також фактично не прийняв спадщину, так як не проживав та не був зареєстрований разом з померлою за однією адресою на день її смерті. [PERSON] спільно постійно проживав зі спадкодавцем/рідною матір`ю, [PERSON] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації позивача, з березня 2010 року та до дня її смерті. Разом з [PERSON] позивач вів спільне господарство та побут, постійно доглядав за нею, піклувався та надавав усіляку допомогу. Оскільки позивач проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини то вважав себе таким, що прийняв спадщину. Окрім того, позивач є юридично необізнаною особою і вважав, що має подати заяву на прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Вищевказане підтверджується тим, що позивач все ж таки звернувся до нотаріальної контори після спливу встановленого шестимісячного строку. Просить суд встановити [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у три місяці. Ухвалою від 11.03.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 25.01.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 18.03.2021 року до участі у справі залучено [PERSON] , як третю особу яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору. Позивач до початку судового засідання надав заяву в якій позов підтримав, просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, будь-яких заяв не надавав. Третя особа [PERSON] надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути без його участі. Представник Дніпровської районної державної нотаріальної контори до початку засідання надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №106 від 11.10.2018 року, зроблений виконавчим комітетом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Після її смерті відкрилася спадщина на: - земельну ділянку яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель, площею 0,15 га(1500 кв.м), кадастровий номер 1221455400:02:008:1386, розташована: [ADDRESS] відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДН № 009606 зареєстровано в Книзі записів державних актів на землю за № 9337 від 21 листопада 1996 року, свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-650, виданий 06.06.2013 року, видавник Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора; - житловий будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15177742). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19 червня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. зареєстрованого в реєстрі за №1444, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори від 23 листопада 2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки ним пропущено строк прийняття спадщини. В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало, те що позивач вважав, що він спадщину прийняв, так як хоч і не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, але фактично проживав. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч.3 ст.1272 ЦК, вбачається, що тримісячний строк для прийняття спадщини з дня набрання рішенням суду законної сили з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивача не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що інші спадкоємці не заперечували проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved