Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 09.09.1968р. [PERSON] видано ордер [NUMBER] на право зайняття з родиною квартири [ADDRESS]. На теперішній час в вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які фактично за вказаною адресою не проживають, утриманням квартири не займаються, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутністю та проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надали. 10.09.2018р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.1968р. [PERSON] видано ордер [NUMBER] на право зайняття з родиною квартирою №65 по вул. Партизанська,65 (а.с.4). На день звернення позивача до суду вказана квартира залишилась у комунальній власності Покровської міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до довідки (виписки из домовой книги о составе семьи и прописке) Покровського МКП «Житлкомсервіс» від 08.05.2018 року та поквартирної карточки на теперішній час в вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Актом про перевірку паспортного обліку [ADDRESS] від 05.05.2018 року встановлено, що у вищевказаній квартирі більше п'ятнадцяти років ніхто не проживає (а.с.7). Згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] МКП «ЖЕО» наявний борг за період з січня 2015р. по квітень 2018р. у сумі 13770,59 грн.; згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] МКП «Покровводоканал» у абонента за вищезазначеною адресою за період з листопада 2016р. по травень 2018р. наявний борг у сумі 1107,37 гривень; згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] ТОВ «Універсалсервіс ЛТД» у абонента наявний борг у сумі 1619,82 гривні; згідно довідки ТДВ «Дніпрокомунтранс» про заборгованість за послуги вивозу та утилізації побутових відходів борг складає 115,66 гривень (а.с.8-11). Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин, у тому числі наявності поважних причин відсутності за місцем реєстрації відповідачами не надано, а судом не здобуто. Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Згідно ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування» (280/97 - ВР) право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно ст.10 Закону органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України (254к/96-ВР) та законами є сільські, селищні, міські ради. Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад закріплюється у статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно якого, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі, виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати тощо. Отже, суб'єктами права комунальної власності є територіальні громади села, селища, міста, від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради. Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач, або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщення при умові, що вони не проживають в ньому без поважних причин більше шести місяців. Враховуючи те, що спірна квартира перебуває у комунальній власності, власник якої законодавчо наділений правом на усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження та користування своїм майном, відповідачі протягом тривалого часу не користуються вказаним житловим приміщенням та не сплачують за нього відповідні комунальні платежі, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved