Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 17 листопада 2008 року померла його тітка [PERSON], єдиним спадкоємцем є він, оскільки його батько брат тітки - помер 20 серпня 1996 року. До складу спадкового входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5300 га, розташована на території Олійницької сільської ради. На зазначену земельну ділянки на імя [PERSON] був виготовлений державний акт, однак він втрачений, тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 3,5300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Олійницькоїї сільської ради в порядку спадкування після [PERSON] Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Теофіпольського райсуду від 25 квітня 2017 року встановлено, що позивач є рідним племінником [PERSON], яка померла 17.11.2008 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2017 року, спадкова справа після [PERSON] не заводилася, 27.07.2017 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В позовній заяві позивач зазначає, що по день смерті [PERSON] проживала разом з ним у його господарстві, як доказ подано виписку з погосподарської книги, однак зазначений доказ суд оцінює критично, оскільки в рішенні Теофіпольського райсуду від 25.04.2017 по справі №685/485/17 вказано, що згідно витягу з погосподарської книги, [PERSON] з 06.12.2003 року по день смерті проживала одиноко. Таким чином, позивачем подано на підтвердження своїх вимог два витяги з погосподарських книг, які суперечать один одному. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишила, однак зазначене спростовується відомостями із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 11.07.2017 року, згідно якого [PERSON] 25.12.2007 року склала заповіт, який станом на день розгляду справи є чинним, згідно зазначеного заповіту спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] Оскільки позивач не заявив клопотання про залучення до справи у якості співвідповідача спадкоємця за заповітом, а у випадку її смерті - її спадкоємців, суд вважає, що позов подано до неналежного відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed