Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про поділ майна. Мотивує тим, що 27 листопада 1999 року він уклав шлюб з відповідачем - [PERSON] . В період шлюбу ними була придбана квартира [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23 лютого 2010 року. Квартира зареєстрована в Олександрійському МБТІ за ним. Крім того, в період шлюбу ними були придбані гараж в [ADDRESS] , який оформлений на відповідачку, автомобіль « Нісан» , 2005 р.в., р.н. [NUMBER] , який оформлений на нього, автомобіль » DAEWOO Matiz», 2007 р.в. , р.н. [NUMBER], який оформлений на відповідачку. Всього майна придбали на суму 116 786 грн. Від подружнього життя мають дітей : [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO] , які проживають з відповідачкою . Після розірвання шлюбу проживають окремо. Домовленості про добровільний розподіл майна , що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними не досягнуто. У зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом про розподіл спільного нажитого майна. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задоволити. Запропонував виділити йому у власність автомобіль « Нісан» вартістю 54 000 грн. , а інше майно виділити відповідачці, так як з нею залишаються проживати діти. Просить також не стягувати з відповідачки грошову компенсацію його частки у вартості спільного майна , а також судові витрати. Відповідачка позов визнала , погоджується з варіантом, запропонованим позивачем . Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно п.1 ст.69 СК України чоловік і жінка мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно п.1 ст.70 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Встановлено, що сторони знаходились в шлюбі з 27 листопада 1999 року по 24.05.2014 року. Шлюб між ними був розірваний, після розірвання шлюбу проживають окремо. Від подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою . В судовому засіданні встановлено , що в період шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 2010 року. Квартира зареєстрована в Олександрійському МБТІ за позивачем . Крім того, в період шлюбу сторонами були придбані гараж в [ADDRESS] , який оформлений на відповідачку, автомобіль «Нісан» , 2005 р.в., р.н. [NUMBER] , який оформлений на позивача , автомобіль «DAEWOO Matiz», 2007 р.в. , р.н. [NUMBER], який оформлений на відповідачку. Всього майна придбали на суму 116 786 грн. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Частка кожного в вартості майна становить 58392 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задоволити. Запропонував виділити йому у власність автомобіль « Нісан» вартістю 54 000 грн. , а інше майно , виділити відповідачці , так як з нею залишаються проживати діти. Просить не стягувати з відповідачки різницю в вартості його частки в сумі 4392 грн. А також подав письмову заяву, в якій просить не стягувати з відповідачки судові витрати по справі на його користь. Відповідачка погодилася в судовому засіданні з пропозицією позивача. Тому суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню , так як це не порушує прав і інтересів сторін.

Outcome: approved