Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір №б/н від 09.04.2012 року про надання кредиту в розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з нього заборгованість, яка станом на 15.11.2017 року становить 16102,36 грн., та включає в себе: 2003,03 грн. тіло кредиту; 7444,32 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 5412,04 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 742,97 грн. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір б/н, згідно з яким ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачеві фінансовий кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 6400 грн. Кредитний договір укладено шляхом підписання відповідачем заяви про надання кредиту та його ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною картою, якими передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відносини між сторонами, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися, як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження з приводу питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно Правил користування платіжною картою, строк дії карки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного календарного місяця. Строк погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картами без встановленого Мінімального обов'язкового платежу, відбувається в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті ( в полі MONTH). Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.04.2012 року, за яким станом на 15.11.2017 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитом в розмірі 16102,36 грн., та включає в себе: 2003,03 грн. тіло кредиту; 7444,32 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 5412,04 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 742,97 грн. (процентна складова). Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг із відповідача слід стягнути 500 грн. штрафу як фіксованої частини та 742,97 грн. штрафу як процентної складової. У відповідності до вимог частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зміст зазначеної правової норми, не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому поряд із листами та телеграмами можуть використовуватися інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як встановлено матеріалами справи, позивач забезпечив можливість відповідачу користування картковим рахунком, а відповідач [PERSON] користувався картковим рахунком та використовував кошти. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором від 09.04.2012 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved