Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором, з урахуванням уточнення позовних вимог в сумі 17238,06 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 14.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Л71.188.73449, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 17832,00 грн., зі сплатою 0,0010 % за кожен день користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором №Л71.188.73449 від 14.03.2012 року станом на 03.03.2015 року становить 17238,06 грн.. Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитним договором, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить уточнений позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладених у позові та до додаткових пояснень по справі. Просить уточнений позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який долучений до матеріалів справи, оскільки позивач не виконав зобов'язання про видачу грошових коштів(кредиту) на умова, встановлених договором, що є наслідком відсутності зобов'язань відповідача перед Банком за договором Л71.188.73449 від 14.03.2012 року. Просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за недоведеністю. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 14.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Л71.188.73449, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 17832,00 грн., зі сплатою 0,0010 % за кожен день користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів(а.с.5-8). Як вбачається із п.1.2 Договору, що датою видачі коштів є дата списання коштів з рахунку Банку(при безготівковому переказі). Із п.4.1 Договору видно, що позичальник заявляє та гарантує, що умови даного договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам. Відповідно до п.4.2 Договору він вступає в силу з дня його підписання сторонами. Зобов'язання сторін є дійсними до повного його виконання. Кредитний договір відповідачкою не оспорений та є чинним, а тому його умови підлягають виконанню сторонами. Крім того, відповідачкою зобов'язання по кредитному договорові №Л71.188.73449 від 14.03.2012 року було визнано та частково виконано, оскільки 27 квітня 2012 року та 10.05.2012 року нею здійснена оплата по договорові в розмірі 297,19 грн. двома платежами, що відображено у деталізованому розрахунку (а.с.45) в рахунок погашення кредиту згідно графіка (а.с.7). Зазначені обставини свідчать про визнання відповідачем умов кредитного договору№Л71.188.73449 від 14.03.2012 року. Розмір заборгованості підтверджений розрахунком, який представником відповідачки не спростований, та становить станом на 03.03.2015 року у розмірі 17238,06 грн.(а.с.45). Заперечення представника відповідачки щодо неотримання відповідачкою коштів спростовуються наданою банком роздруківкою заборгованості, згідно з якою кошти за цим договором використані в інтересах [PERSON], а саме, спрямовані на погашення кредиту за іншим кредитним договором №0185/БП3/95/0040495 від 11.08.2008 року. Такі дії вчинені Банком 19.03.2012 року, тобто, через декілька днів після підписання Договору, що підтверджується випискою з особового рахунку кредитного договору №0185/БП3/95/0040495 від 11.08.2008 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідність заборгованості за попереднім кредитним договором розміру кредиту за Договором в даній справі свідчить про узгодженість дій Банку та відповідачки [PERSON], щодо укладення кредитного договору №Л71.188.73449 від 14.03.2012 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 29.04.2015 року відповідачка не внесла кошти на погашення заборгованості перед позивачем. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідачка за Кредитним договором №Л71.188.73449 від 14.03.2012 року не сплатила у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача кошти у сумі 17238,06 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved