Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з первісним позовом до [PERSON], в якому з урахуванням прийнятих судом до розгляду уточнень, просила суд: - в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за нею; - в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] та на автомобіль Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], які зареєстровані за ним; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 80273,65 грн., як грошову компенсацію її частки в різниці між вартістю автомобіля [NUMBER], 2006 року випуску та вартістю автомобіля DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], які є обєктами права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони з 07 серпня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2014 року. У шлюбі ними були придбані автомобілі: Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за відповідачем та знаходиться у його фактичному користуванні, DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за нею та знаходиться у її фактичному користуванні, та Hyundai Accent, 2012 року випуску, який зареєстрований за відповідачем, проте його місцезнаходження (кому і на якій підставі відповідач його передав у користування іншій особі) позивачеві невідомо, у звязку з чим вона відмовилась від претензій на цей автомобіль на користь відповідача без сплати їй грошової компенсації за її частку у вказаному автомобілі. Таким чином, позивач вважала, що сторонам можливо виділити в особисту власність наявні автомобілі, якими вони реально користуються та які за ними зареєстровані, а грошову компенсацію її частки в автомобілі Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, р.н. [NUMBER], що складає 80273,65 грн., просила стягнути з відповідача на її користь. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнений первісний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні первісного позову, посилаючись у тому числі на те, що відповідач за первісним позовом не надав своєї згоди щодо присудження грошової компенсації позивачеві замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, р.н. [NUMBER], а також на те, що на депозитний рахунок суду попередньо не було внесено відповідної грошової суми, що суперечить положенням частин 4, 5 ст. 71 СК України. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просив суд: - в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнати право особистої приватної власності за [PERSON] на автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та на автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а за [PERSON] - на автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8246,35 грн. в якості різниці між вартістю автомобіля Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску (258920,00 грн.) та часткою чоловіка у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (250673,65 грн.); - зобовязати [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя передати [PERSON] автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та відповідне Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у триденний термін з дня набрання законної сили рішення по цій справі. В разі наявності заперечення [PERSON] (або її представника) щодо виплати [PERSON] 8246,35 грн. в якості різниці між вартістю автомобіля Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску (258920,00 грн.) та часткою чоловіка у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (250673,65 грн.), просив застосувати другий варіант порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя, а саме: - визнати право особистої приватної власності за [PERSON] в цілому на автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та на автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а на автомобіль Hyundai Accent 3d Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у частці 5/157 вартості автомобіля; - визнати за [PERSON] право часткової власності у розмірі 152/157 на автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску; - зобовязати [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя передати [PERSON] автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та відповідне Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у триденний термін з дня набрання законної сили рішення по цій справі. В обґрунтування зустрічного позову посилався на те, що вказані автомобілі були придбані сторонами в період шлюбу, проте на даний час він користується лише одним автомобілем - Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а двома іншими автомобілями користується відповідач за зустрічним позовом, або хтось з її родичів чи знайомих. Тому вважав, що йому необхідно виділити в особисту власність автомобілі Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а відповідачу за зустрічним позовом автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а грошову компенсацію його частки в автомобілі Hyundai Accent Зd Хетчбек, що складає різницю між вартістю цього автомобіля та його часткою у майні, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в сумі 8246,35 грн. просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом на його користь. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнений зустрічний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти зустрічних позовних вимог та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що відповідачці не відомо де знаходиться автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, який зареєстрований за позивачем за зустрічним позовом, а автомобілем DAEWO MATIZ, 2008 року випуску вона постійно користується з метою доставляння до дитячих закладів її двох неповнолітніх дітей, а тому вона не згодна з запропонованим позивачем порядком розподілу спільного майна подружжя. Крім того, представник вказав, що відповідач за зустрічним позовом не надавала своєї згоди на сплату позивачеві грошової компенсації його частки в автомобілі Hyundai Accent Зd Хетчбек в сумі 8246,35 грн.. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 7 серпня 2004 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 734 (копія повторного свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 203005 від 02.04.2013 року). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Судом встановлено, що не заперечувалось сторонами, що в період шлюбу вони придбали автомобілі: Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер АХ 4550 СТ. Згідно з відповіддю УДАІ ГУМС України в Харківській області від 28.10.2015 року № 11833, за [PERSON] зареєстрований автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за [PERSON] зареєстровані автомобілі: Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (том 2, а.с. 91-93). Судовим розглядом встановлено, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а у фактичному користуванні [PERSON] автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Сторони визнали, що вартість автомобіля DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] складає 40940,00 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 1548 від 04.05.2016 року, середня вартість автомобілю Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], на момент проведення експертизи складає 258920,00 грн.; ринкова вартість автомобілю [NUMBER], 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], на момент проведення експертизи, складає 201487,30 грн. (том 2, а.с. 128-134). У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом наголосив, що [PERSON] не відомо де знаходиться автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, та вказав, що оскільки цей автомобіль зареєстрований на відповідачем, та розпорядитись цим автомобілем міг тільки він, у звязку з чим позивач за первісним позовом, уточнивши свої позовні вимоги, виключила зі своїх позовних вимог вимогу про розподіл вказаного автомобіля та не претендує на сплату їй грошової компенсації за її частку у цьому автомобілі. Таким чином, позивач за первісним позовом, виходячи з встановленої в ході розгляду справи ціни на автомобілі Volksvagen Jetta та DAEWO MATIZ, просила в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль DAEWO MATIZ, а за [PERSON] - на автомобіль Volksvagen Jetta, стягнувши з відповідача грошову компенсацію її частки в автомобілі Volksvagen Jetta, розмір якої складає 80273,65 грн. (різниця між вартістю сказаних автомобілів). У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач за зустрічним позовом, не погодився з запропонованим [PERSON] варіантом розподілу майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, та у своєму зустрічному позові наголосив, що у його користуванні знаходиться лише автомобіль Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, а автомобіль DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, перебуває у користування відповідачки, та автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску - у її близьких родичів чи знайомих. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч наведених норм діючого законодавства, позивачем за зустрічним позовом доказів на підтвердження знаходження автомобіля Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, у фактичному користуванні [PERSON] або її родичів чи знайомих, суду не надано. Суд приймає до уваги, що вказаний автомобіль Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], хоча і є обєктом спільної сумісної власності подружжя, проте він зареєстрований саме за [PERSON], та право володіння, користування і розпорядження цим майном належить останньому (том 2, а.с. 91-93). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України). Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України. Положеннями цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно із частиною п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою. У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз'яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи, що автомобілі є неподільними речами, які не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, та приймаючи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів попереднього внесення [PERSON] або [PERSON] на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а також відсутня їх згода на присудження одному з них грошової компенсації замість їх часток у праві спільної сумісної власності на автомобілі, які є предметом первісного та зустрічного позову, суд дійшов висновку про необхідність визнання ідеальних часток колишнього подружжя в майні, а саме в автомобілях: DAEWO MATIZ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та Volksvagen Jetta 1.6, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], без їх реального поділу і залишення цього майна у їх спільній частковій власності. При цьому, суд враховує, що позивач за первісним позовом, уточнивши первісний позов, виключила зі своїх позовних вимог вимогу про розподіл автомобіля Hyundai Accent, 2012 року випуску, та наголосила, що відмовляється від нього на користь відповідача [PERSON] без стягнення з останнього компенсації за її частку у цьому автомобілі. Разом з тим, позивач за зустрічним позовом [PERSON] у своєму позові просив суд в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнати право особистої приватної власності за [PERSON] на автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнувши з неї грошову компенсацію в сумі 8246,35 грн. в якості різниці між вартістю цього автомобіля та його часткою у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині визнання права особистої приватної власності за [PERSON] на автомобіль Hyundai Accent Зd Хетчбек 1.6, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та стягнення з останньої грошової компенсації в сумі 8246,35 грн. в якості різниці між вартістю цього автомобіля та його частки у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за первісним позовом витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за первісним позовом пропорційно до задоволеної частини позовних вимог сумі 204,70 грн., та стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь відповідача за зустрічним позовом витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за зустрічним позовом пропорційно до задоволеної частини зустрічних позовних вимог сумі 1212,14 грн.. Крім того, у зв'язку з частковим задоволенням первісного та зустрічного позовів, та враховуючи, що оплату за проведення автотоварознавчої експертизи № 1548 від 04.05.2016 року в сумі 3072,00 грн. проведено [PERSON], суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] 1/2 вартості цієї експертизи на користь останнього. На підставі викладеного,

Outcome: partial