Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 27223,15 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 29.01.2007 року між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір б/н , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг , правил користування платіжною карткою та тарифами банку , а також відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору. У порушення діючого законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав в повні мірі. Станом на 30.04.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 27223,15 грн. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, через засоби масової інформації в судове засідання не з'явився без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача. Встановити про заочний розгляд справи Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 29.01.2007 року між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір б/н , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10-14). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг , правил користування платіжною карткою та тарифами банку , а також відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору. Згідно до п. 17 термінів та понять Умов та Правил надання банківських послуг, вказана платіжна картка використовується з метою оплати товарів та послуг (а.с.11). Тобто, отриманий відповідачем кредит є споживчим кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» зі свого боку виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідач умови договору не виконав. Станом на 30.04.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 27223,15 грн., яка складається 7383,82- заборгованість за кредитом; 13636,40 -заборгованість по відсоткам за користування кредитом , 4430,40- заборгованість по комісії за користування кредитом ; також штрафні санкції 500 грн- штраф (фіксована частина ), 1772,53 грн- штраф (процентна складова) . Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеня кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Згідно із ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Як вбачається з Заяви, яка являється складовою договору ) термін дії карти до липня 2008 року, а виходячи з наведеного кінцевий термін дії картки -31.01.2010 (а.с. 10) За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки , а не закінченням строку дії договору, що відповідає правовій позиції визначеній в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року № 6-14 цс 14 яка, відповідно до ст..360-7 ЦПК України , є обов'язковою для всіх судів України . Однак згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. [PERSON] не подав заяву про застосування строку позовної давності . Виходячи з наведеного , відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу . Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved