Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 62452,99 дол. США, що за курсом 12,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.09.2014 року складає 806892,63 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKZ7GF00000065 від 24.06.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000, 00 доларів США на термін до 23.06.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 09.09.2014 року заборгованість [PERSON] становить 62452,99 дол. США, а саме: 27636,07 дол. США - заборгованість за кредитом, 14969,63 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2430,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17417, 29 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, що за курсом 12,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.09.2014 року складає 806892,63 грн., що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача Баблюк О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві, просила позов задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № MKZ7GF00000065, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000, 00 доларів США для купівлі квартири, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,92% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та комісії у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, із сплатою комісії одноразово в момент надання кредиту в розмірі 3% від суми кредиту. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно у період сплати за який приймається період з 24 по 30 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 367,59 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за відсотками, кредитом та комісією. Однак, відповідач прострочувала зобов'язання, не виконала взяті на себе договором обов'язки і станом на 09.09.2014 року заборгованість [PERSON] становить 62452,99 дол. США, а саме: 27636,07 дол. США - заборгованість за кредитом, 14969,63 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2430,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17417, 29 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, що за курсом 12,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.09.2014 року складає 806892,63 грн., що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика, кредит, банківський вклад) ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При невиконанні зобов'язання за договором, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином на умовах, визначених договором, Цивільним кодексом України, іншими актами цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України банки надають кошти позичальникам у вигляді кредитів, умови яких встановлюються відповідними кредитними договорами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами України законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних відносин» від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед кредитором доведений, суд вбачає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленій сумі та понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved