Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач ДП «Нова Царичанка-1», який був замінений на належного позивача [PERSON], звернулось до суду з позовом до відповідачів та уточнивши свої позовні вимоги 04.07.2017 року просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Бессарабія Агро» матеріальну шкоду на суму 135 353,6 грн., і судові витрати в розмірі 2 030, 30 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані наступним. ДП «Нова Царичанка-1» (далі - Підприємство) веде сільськогосподарську діяльність в селі Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області. На протязі останніх п'ять років Підприємство обробляє земельні ділянки відповідачів на підставі договорів оренди земельних ділянок. Восени 2015 року Підприємство обробило землі відповідачів - фізичних осіб та засіяло їх озимою пшеницею та озимим ячменем. Незважаючи на те, що земля була оброблена, відповідачі самовільно, нехтуючи правами власника посівів та понесених затрат на культивацію землі, знищили посіви на вказаних земельних ділянках та переорали всю оброблену Підприємством землю, чим спричинили останньому матеріальну шкоду. Головним бухгалтером Підприємства складена довідка від 23.12.2015 року про спричинення матеріальної шкоди на суму 135 353,6 гривень. В подальшому, в якості співвідповідача до участі у справі було залучено ТОВ «Бессарабія Агро», оскільки техніка, якою були знищені посіви та оброблена ділянка, належали підприємству - ТОВ «Бессарабія Агро», керівництво якого сприяло цим неправомірним діям. Також, Договором про відступлення права вимоги № 25/10/17 від 25.10.2017 року, ДП «Нова Царичанка-1» передало [PERSON] право вимагати стягнення спричиненої матеріальної шкоди, яка була завдана шляхом знищення посівів на суму 135 353,60 гривень, та ухвалою суду було здійснено заміну первісного позивача - Підприємство, на належного - [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Представник відповідачів - [PERSON], надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі відповідачів, проти позовних вимог заперечує. Представник відповідача ТОВ «Бессарабія Агро» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши фактичні обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, враховуючи доводи сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з частковим задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в 2012 та 2014 роках між Підприємством та відповідачами - фізичними особами були укладені ряд договорів оренди земельних ділянок, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], яка 19.04.2011 року уклала з позивачем договір оренди земельної ділянки. За умовами договорів оренди, кожний з відповідачів (орендодавець) надав Підприємству (орендар) в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району. Договори оренди були укладені строком на 7 років з правом пролонгації. На підтвердження існування між сторонами орендних правовідносин, позивачем також булу надані відомості про видачу ячменя, пшениці, соняшника, зерна впродовж 2013-2015 роках, з яких вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримували орендну плату у натуральній формі, а саме у відсотковому співвідношенні від збору зернових та масляних культур (п.п.3 договорів оренди). Щодо доводів та наголошень представника відповідачів про недійсність укладених договорів оренди у зв'язку з тим, що відповідачі їх не підписували, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч.2-4 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Так, ухвалою суду від 12.12.2016 року було задоволено клопотання представника відповідачів та призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання щодо справжності підписів відповідачів (орендодавців) в договорах оренди. Проте, через відсутність оригіналів договорів оренди, які запитував експерт, проведення експертизи було перервано. В продовж розгляду справи відповідачі не заперечували факт того, що отримували від позивача орендну плату в натуральній формі. Крім того, заяви деяких відповідачів - власників ділянок, адресованих позивачу про намір самостійно обробляти земельну ділянку у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди, також свідчать про наявність орендних відносин між сторонами. Більш того, станом на сьогоднішній день відсутня будь-яка правова підстава вважати договори оренди недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу - ч.1 ст. 60 ЦПК. До того ж, варто звернути увагу сторін на те, що предметом розгляду даної справи не є орендні правовідносини чи їх відсутність, правовий стан земельних ділянок та право кожної з сторін на неї, а розглядається сам факт знищення чужого майна та право на отримання відповідного відшкодування. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі - ч.1 ст. 11 ЦПК України. На запит суду відділом поліції були надані копії матеріалів висновку № 450/16 (ЖЄО № 298 від 11.01.2016), за фактом заяви ДП «Нова Царичанка-1» про нанесення матеріального збитку підприємству шляхом знищення озимих посівів на ділянці площею 39 га та збитку на суму 160 000 гривень. За результатом перевірки звернення Підприємства, останньому було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - керівник підприємства, та [PERSON] - начальник охорони ДП «Нова Царичанка-1», підтвердили факт знищення посівів на земельних ділянках, що перебували в оренді у Підприємства. Згідно з частинами 1-2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Одночасно, суд враховує те, що у відповідачів - фізичних осіб, відсутня спеціальна техніка для оброблення земельних ділянок з сільськогосподарськими посівами, тобто відповідачі не могли фізично переорати 39 гектарів засіяної землі. Саме тому, враховуючи відсутність у відповідачів протиправної поведінки з негативним наслідком - заподіяння шкоди, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову стосовно відповідачів - фізичних осіб. Разом з тим, доцільними та обґрунтованими суд вважає наголошення позивача щодо вини керівництва ТОВ «Бессарабія Агро», тобто самого товариства, у заподіянні майнової шкоди, оскільки саме належна цьому товариству агропромислова техніка була використана для знищення посівів. Саме працівники ТОВ «Бессарабія Агро» керували цією технікою - тракторами, за вказівкою керівництва. Такі обставини представником ТОВ «Бессарабія Агро» спростовані належним чином не були. Крім того, суд звертає увагу на те, що ТОВ «Бессарабія Агро» отримало ухвалу суду від 04.07.2017 року про залучення його до участі у справі в якості співвідповідача, що підтверджується поштовим повідомленням, проте жодного разу його представник до судового засідання не з'явився, свої доводи не надав та доказів не представив. За роз'ясненнями в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі «Шевченко проти України» (Заява N 8371/02), де Європейський Суд зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі. Суд приймає наданий Підприємством Розрахунок спричиненої шкоди від 23.12.2015 року, оскільки формула та достовірність показників, що використовувались головним бухгалтером, встановленні з урахуванням даних одеської регіональної торгово-промислової палати (довідки від 13.06.2016 року) та експертного висновку по біологічній урожайності озимих культур пшениці та ячменю в господарстві ДП «Нова Царичанка-1». Відомості, що можуть спростувати такі дані у суду відсутні, відповідачами не надавались. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з ТОВ «Бессарабія Агро» на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 030,30 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial