Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ск-177-000157/7-2008 від 02.07.2008 року в розмірі 418 346,75 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на те, що згідно кредитного договору №Ск-177-000157/7-2008 на ім`я відповідача було відкрито картковий рахунок та відповідач отримала кредит в сумі 24 763,43 грн. з терміном погашення до 02.07.2010 року та зобов`язалась повернути отримані кошти в обумовлені строки та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит надавався на споживчі цілі. Внаслідок недотримання вимог обумовленого порядку внесення платежів на погашення кредиту та відсотків, визначених умовами кредитного договору, станом на 14.06.2012 року заборгованість відповідачки становила 418 346,75 грн. у тому числі прострочене тіло кредиту 22 831,63 грн., прострочені відсотки 2 732,31 грн., прострочена комісія 13 780,80 грн., пеня за несвоєчасне погашення суми кредиту 225 759,13 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків за кредитним договором 21 432,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення плати за управління кредитом згідно договору 131 810,79 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 02.07.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк та відповідачкою укладено кредитний договір №Ск-177-000157/7-2008 (а.с 6-9), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримала кредит в розмірі 24 763,43 грн. та зобов`язалась повернути кредит до 02.07.2010 року. Пунктом 1.1.5 кредитного договору (а.с. 9) встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 7% річних. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору (а.с. 7 зв.) відповідач зобов`язалась щомісячно погашати суму заборгованості за кредитом у відповідності до обумовленого графіку та нараховані проценти за користування кредитом, а також вносити інші платежі за користування кредитом. Пунктам 5.2.16 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за споживчий кредит, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту банк вправі стягнути з відповідача пеню за кожний день прострочки в розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідачка систематично їх порушувала, що підтверджується довідкою-розрахунком від 10.07.2012 року (а. с. 5). В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Позивачем надано довідку-розрахунок від 10.07.2012 року (а.с. 5), відповідно до якої станом на 14.06.2012 року заборгованість відповідача становила 418 346 грн. 75 коп. у тому числі прострочене тіло кредиту 22 831,63 грн., прострочені відсотки 2 732,31 грн., прострочена комісія 13 780,80 грн., пеня за несвоєчасне погашення суми кредиту 225 759,13 грн, пеня за несвоєчасне погашення відсотків за кредитним договором 21 432,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення плати за управління кредитом згідно договору 131 810,79 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved