Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.03.2014 року та заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги (позики) від 20.12.2014 року на загальну суму 199 640,00 грн., збитки від інфляції в сумі 798,56 грн. та відсотки за використання грошових коштів в сумі 804,03 грн., а всього 201 242,59 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ним та відповідачем 20.03.2014 року було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), за яким одна сторона позикодавець - він, та інша сторона позичальник - відповідач по справі, домовились про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) доларів США. За умовами даного договору, відповідач зобов'язується повернути отримані ним кошти в строк до 20.02.2015 року. В подальшому, за домовленістю сторін, цей термін було подовжено до 20.05.2015 року, про що є відповідна помітка на розписці. На підтвердження факту отримання коштів, відповідач власноруч написав розписку. Також, між ним та відповідачем 20.12.2014 року було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), за яким одна сторона він, та інша сторона позичальник - відповідач по справі, домовились про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США. За умовами даного договору, відповідач по справі, зобов'язується повернути отримані ним кошти в строк до 20.05.2015 року. На підтвердження факту отримання відповідачем коштів, ним особисто було написано розписку. Згідно умов обох договорів, термін повернення поворотної фінансової допомоги (позики) - 21.05.2015 року. Станом на 08.07.2015 року відповідач за жодним із договорів не провів розрахунку, вмотивованої відповіді щодо невиконання зобов'язання не надає і уникає спілкування, а тому він вимушений звернутись в суд та просить задовольнити свої вимоги. Надав суду розрахунок інфляційних витрат та відсотків. 05.04.2018 року позивачем уточнено позовні вимоги. Згідно наданих уточнень позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг 242 927,84 грн. та надано уточнення розрахунку заборгованості у зв'язку зі збільшенням курсу долара до гривні та суми сплаченого судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2014 року між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), за яким одна сторона позикодавець - [PERSON], та інша сторона позичальник - [PERSON], домовились про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) доларів США. За умовами даного договору, відповідач зобов'язується повернути отримані ним кошти в строк до 20.02.2015 року. В подальшому, за домовленістю сторін, цей термін було подовжено до 20.05.2015 року, про що є відповідна помітка на розписці. На підтвердження факту отримання коштів, відповідач [PERSON] власноруч написав розписку. Крім того, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 20.12.2014 року було укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), за яким одна сторона [PERSON], та інша сторона позичальник - відповідач по справі [PERSON], домовились про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США. За умовами даного договору, відповідач по справі, зобов'язується повернути отримані ним кошти в строк до 20.05.2015 року. На підтвердження факту отримання відповідачем коштів, ним особисто було написано розписку. Згідно умов обох договорів, термін повернення поворотної фінансової допомоги (позики) - 21.05.2015 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням його повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, висновок проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи № 1082/1083/17-27 від 04.01.2018 року, якою підтверджено підписи відповідача в наданих договорах та розписках, в рахунок виконання боргових зобов'язань з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в сумі 242 927,84 грн.(із врахуванням курсу збільшення долару станом на 29.03.2018 року, який становить 26,4052 грн.), а відтак 3 200 Х 26,4052 = 84 496,64 грн. та 6 000 Х 26,4052 = 158 431,20 грн. Задоволенню підлягають і вимоги позивача щодо стягнення відсотків та встановленого індексу інфляції в сумі 798,56 грн. та 804,03 грн. відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, за період з 21.05.2015 року по 08.07.2015 року, щодо збільшення суми яких позивачем позовні вимоги не змінені. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків сума 244 530,43 грн. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При пред'явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 012,43 грн. та доплачено судовий збір щодо заяви про уточнення позовних вимог 416,86 грн., понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного іст. ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved