Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач ДПДВ «Преса України» Державного управління справами в травні 2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 84460 грн. 14 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 24.04.2018 р. між ДПДВ «Преса України» Державного управління справами та [PERSON] укладено Договір №24/01/04/18П про надання послуг з виготовлення поліграфічної продукції. Відповідно до умов якого, відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобов`язання по виготовленню «Поліграфічної продукції». Тираж, характеристики, що виготовляються та вартість робіт вказуються у відповідному додатку (Замовленні), що є невід`ємною частиною Договору, а також визначити термін та порядок виконання робіт. Так, п.2.1 Договору передбачено, що виконання робіт здійснюється позивачем із своїх матеріалів, вартість яких включається в суму Договору. Згідно із пунктом 2.2. Договору позивач приступає до виконання робіт після надання відповідачем Листа-заявки на відповідне замовлення та за умови надання відповідачем електронного макету виробу, якщо інше не передбачено умовами Договору. У листі - заявки відповідач вказує технічні параметри «Поліграфічної продукції», графік виходу видання та тираж. У разі встановлення додатком передплати, позивач розпочинає виконання робіт, виключно після здійснення передплати з урахуванням вимог цього пункту. Відповідно до пункту 2.3. Договору позивач зобов`язується виконати роботи у терміни, що зазначаються в Додатку за умови виконання відповідачем п. 2.2. Договору. Так, умовами Договору (п. 3.2.) та Додатком до Договору передбачено здійснення відповідачем передплати, що складає 50 % від вартості робіт, що складає 109 860,00 грн. Отже, відповідач мав здійснити передплату у розмірі 50 % від суми Договору, що мала складати 54 930,00 грн. Не зважаючи на те, що відповідач в порушення умов Договору здійснив передплату не у повному обсязі, а саме замість 54930 грн, сплатив 50000 грн, позивач приступив до виконання робіт по Договору. Відповідно до Листа - заявки відповідача, встановлено термін виготовлення замовлення по Договору, а саме 24 червня 2018 року. Згідно із абзацом другим пункту 3.2. Договору остаточна оплата 50% від вартості поліграфічних робіт з виготовлення цієї «Поліграфічної продукції» відповідач зобов`язується здійснити не пізніше 1 (одного) робочого дня (включно)до дня закінчення виготовлення цієї «Поліграфічної продукції». Відповідно до пункту 3.4. Договору підтвердженням фактично виконання робіт є накладна про передачу «Поліграфічної продукції» Відповідачу чи іншій уповноваженій відповідачем особі, або накладна про передачу «Поліграфічної продукції» з цеху позивача на склад позивача, у разі, якщо відповідач з будь-яких причин не отримав тираж (частину тиражу) готової «Поліграфічної продукції». Згідно з пунктом 6.2. Договору відповідач зобов`язується забрати виготовлену за результатами виконання робіт «Поліграфічну продукцію» на складі позивача протягом 5 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення виконання робіт. Таким чином, умовами Договору обов`язок за отримання виготовленої «Поліграфічної продукції» покладено саме на відповідача, а обов`язку щодо доставлення або повідомлення щодо закінчення виготовлення робіт на позивача умовами Договору не покладено. Таким чином, з урахуванням погоджених та прийнятих умов Договору, строків виготовлення «Поліграфічної продукції», відповідач зобов`язаний був не пізніше 23 червня 2018 року здійснити остаточну оплату поліграфічних робіт, а 24 червня 2018 року отримати виготовлену за результатами виконання робіт «Поліграфічну продукцію» особисто або через свого уповноваженого представника на складі позивача. Так, позивачем роботи з виготовлення «Поліграфічної продукції» були виконані, зазначена продукція виготовлена та передана на склад готової продукції позивача (відповідно до накладної), що, у відповідності до пункту 3.4. Договору є підтвердженням виконаних робіт. Проте, відповідачем в порушення умов Договору не здійснено остаточної оплати виконаних робіт та не отримано готову «Поліграфічну продукцію», яка станом на день звернення до суду із даним позовом зберігається на складі позивача. У зв`язку із цим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 59 860 грн. Згідно з пунктом 5.1. Договору за прострочення термінів оплати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до пункту 5.8. Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення сторонами виконання зобов`язання здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання, починаючи від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, по день виконання у повному обсязі, незалежно від строку, протягом зобов`язання порушувалось. У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань, нараховуються інфляційні втрати, за винятком дефляції. У зв`язку із тим, що відповідач прострочив терміни оплати за послуги з виготовленої «Поліграфічної продукції», останній має сплатити на користь позивача, окрім суми основної заборгованості, пеню у розмірі 18 325,36 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 624,92 грн, та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 1 540,00 грн, розрахованих з 24 червня 2018 року по день звернення до суду із даним позовом, а саме до 03 травня 2019 року включно. Крім того, відповідно до пункту 6.4. Договору відповідача зобов`язується забрати виготовлену за результатами виконання робіт «Поліграфічну продукцію» на складі позивача протягом п`яти календарних днів з дня, наступного за днем закінчення виконання робіт. Згідно із підпунктом 6.4.1 пункту 6.4. Договору позивач не несе відповідальності за виготовлену продукцію, що знаходиться на складі позивача понад зазначені у пункті 6.4. строки. Крім того, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф за порушення вимог пункту 6.4. в розмірі 0,1 % від загальної вартості виготовленої продукції. Так, з урахуванням підпункту 6.4.1. Договору, відповідач також має сплатити на користь позивача штраф у розмірі 109,86 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума боргу в розмірі 84 460,14 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 30 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2018 р. між ДПДВ «Преса України» Державного управління справами та [PERSON] укладено Договір №24/01/04/18П про надання послуг з виготовлення поліграфічної продукції. Відповідно до умов якого, Відповідач доручає, а Позивач приймає на себе зобов`язання по виготовленню «Поліграфічної продукції». Тираж, характеристики, що виготовляються та вартість робіт вказуються у відповідному додатку (Замовленні), що є невід`ємною частиною Договору, а також визначити термін та порядок виконання робіт. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільний Кодекс України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши зазначений договір про надання послуг №24/01/04/18П від 24.04.2018 р. на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Так, п.2.1 Договору передбачено, що виконання робіт здійснюється позивачем із своїх матеріалів, вартість яких включається в суму Договору. Відповідно п. 3.2. Договору та Додатком до Договору передбачено здійснення відповідачем передплати, що складає 50 % від вартості робіт, що складає 109 860,00 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 901 ЦК України, за договором надання послуг одна одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.1 ст. 902 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав умов Договору, не здійснив остаточної оплати виконаних робіт та не отримав готову «Поліграфічну продукцію», яка станом на день звернення до суду із даним позовом зберігається на складі позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Матеріалами справи засвідчується, що позивач свої договірні зобов`язання, по виготовленню «Поліграфічної продукції» виконав, та передав на склад готової продукції позивача (відповідно до накладної), що, у відповідності до пункту 3.4. Договору є підтвердженням виконаних робіт. Згідно з пунктом 6.2. Договору відповідач зобов`язується забрати виготовлену за результатами виконання робіт «Поліграфічну продукцію» на складі позивача протягом 5 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення виконання робіт. Проте, відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, що призвело до утворення заборгованості Відповідно ч.3 ст. 902 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з пунктом 5.1. Договору за прострочення термінів оплати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку, доданому до позовної заяви, сума боргу відповідача за договором про надання послуг 24/01/04/18П від 24.04.2018, за період з 24.06.2018 по 03.05.2019 р. становить 84460,14 грн., з яких: 59860,00 грн. - сума основної заборгованості; 18325,36 грн. - пеня,нарахована відповідно до п.5.1 Договору; 4624,92 - розмір інфляційного нарахування; 1540,00 - 3% річних; 109,86 - розмір штрафу нарахованого на підставі підпункту 6.4.1. Договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконав умов укладеного договору, суд приходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Договором про надання послуг в загальному розмірі 84460,14 грн. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved