Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] 06.12.2017 року укладено кредитний договір №KF034754-AN про надання кредиту в розмірі 20000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17%, з кінцевим строком погашення 05 грудня 2020 року. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконала зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути з неї заборгованість, яка станом на 04.07.2018 року становить 26824,69 грн. і складається із: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 1903,56 грн. заборгованість за процентами; 4200 грн. комісія та 721,13 грн. пені. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, і на підставі частини 3\~ст.131 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає, що вона не зявилася у судове засідання без поважних причин. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до пункту 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Крім того, ухвалою суду від 23 липня 2018 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на 1/5 частини квартири, загальною площею 61,58 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 260337180000, номер запису про право власності: 4149174), яка належить [PERSON] ([INFO], паспорт серії ТТ 005016, виданий Дніпровським РУ ГУМВС України у м. Києві, 10 червня 2010 року, ідентифікаційний код [NUMBER]) до набрання рішенням суду законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс банк», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №KF034754-AN, згідно з яким Банк надав відповідачеві фінансовий кредит в розмірі 20000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних, з кінцевим терміном погашення до 05 грудня 2020 року (а.с. 4-5). Зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.ст.525, 526, 530 ЦК України. Як встановлено матеріалами справи, 13 березня 2018 року Банком було надіслано відповідачу [PERSON] про усунення порушення кредитних зобовязань (а.с. 14). Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі\~порушення зобов'язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~серед іншого, відшкодування збитків (ст.611 ЦК України). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст.623 ЦК України). Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається\~повернутою в\~момент зарахування\~грошової суми,\~що позичалася,\~на його\~банківський рахунок\~або реального повернення коштів позикодавцеві. ПАТ «ВіЕс Банк» скористався своїм правом дострокової вимоги суми боргових зобовязань на підставі п. 5.1.4 Кредитного договору, у звязку із прострочення позичальником сплати частини кредиту щонайменше за один календарний місяць. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як встановлено матеріалами справи, позивач виконав свої зобовязання за договором та надав суму кредиту обумовлену його умовами. Однак, відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін, не сплатив нараховані відсотки та комісію. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №KF034754-AN від 06 грудня 2018 року, за яким станом на 04.07.2017 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитом в розмірі 26824,69 грн. і включає в себе: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 1903,56 грн. заборгованість за процентами; 4200 грн. комісія та 721,13 грн. пені. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобовязання за кредитним договором від 06.12.2017 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved