Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17501,27 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі кредитного договору від 11.09.2012 № 014/024097/3/001 укладеного між ПАТ «Ерсте Банк» та відповідачем, останньому надано кредит у розмірі 16000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% грн. на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 17.02.2014 утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач, якому передано права та обов'язки ПАТ «Фідокомбанк» (правонаступник ПАТ «Ерсте Банк») просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача понесений судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить такий задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Додатково пояснив, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем не має можливості сплатити заборгованість. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 11 вересня 2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» ( правонаступник ПАТ «Фідокомбанк», який усі права і обов'язки передав позивачу за відповідними зобов'язаннями) та відповідачем укладений кредитний договір № 014/024097/3/001 та відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% грн. на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців та інших витрат, згідно з п.4.2.5 Правил надання та обслуговування для споживчих потреб у АТ «Ерсте Банк», які є невід'ємною частиною кредитного договору. Так, ПАТ «Ерсте Банк» умови кредитного договору виконано та відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн., однак, останній взяті на себе зобов'язання не виконує, а тому згідно з розрахунком позивача, станом на 17.02.2014 утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 17501,27 грн., з яких: 315,48 прострочені нараховані проценти, 0,01 нараховані проценти, 4444,40 грн. борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору, 8888,97 грн.залишок строкової заборгованості , 3500,41 грн. прострочена нарахована комісія, 352,00 грн. нарахована косія. Цей розрахунок визнано відповідчем. За таких обставин суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ст.ст.509, 1054 ЦК України, суд приходить висновку, що необхідно стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.09.2012 № 014/024097/3/001 у розмірі 17501,27 грн. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжного доручення від 26.02.2014 № 196956040, яке знаходиться у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст.16, 509, 1054 ЦК України та

Outcome: approved