Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №236 від 13.06.2013 року в розмірі 6 104,26 грн., посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору [PERSON] отримала в позивача кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн. терміном на 18 місяців до 13.12.2014 року зі сплатою 40,00 % річних та зобовязалася проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, станом на 10.06.2015 року за позичальником [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в сумі 6 104,26 грн. З метою забезпечення умов кредитного договору між КС Станіславська та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки від 13.06.2013 року, відповідно до яких поручителі зобовязуються перед позивачем відповідати усім своїм майном по зобовязаннях [PERSON] За вказаних обставин позивач просить стягнути з поручителів вказану заборгованість. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.09.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] (а.с.28). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.51). Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.25, 26, 39-50). З урахуванням думки представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13.06.2013 року між Кредитною спілкою «Станіславська» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №236, за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка) отримала кредитні кошти в розмірі 10 000 грн. та зобовязалася повернути кредит до 13.12.2014 року. Умовами п. 2.1. Кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 40% річних (а.с.3-5). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично їх порушувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №236 від 13.06.2013 року (а.с. 10). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 10.06.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №236 від 13.06.2013 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 6 104 грн. 26 коп., а саме: 5 257 грн. 33 коп. заборгованість по кредиту і 846 грн. 93 коп. - відсотки за користування кредитом ( а.с.10). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору №236 від 13.06.2013 року, між Кредитною спілкою та відповідачами [PERSON], [PERSON] 13.06.2013 року було укладено договори поруки, відповідно до яких п. 1.1. передбачено, що поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобовязаннях [PERSON], які виникають з кредитного договору №236 від 13.06.2013 року (а.с.6, 8). У зв'язку з чим, поручителі за вимогою кредитної спілки повинні нести солідарну з позичальником відповідальність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1, 530, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved