Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 16 травня 2017 року надав відповідачу у позику 175000 грн, з кінцевим строком погашення боргу 01 липня 2017 року. Станом на час звернення до суду з позовом відповідач свої зобовязання по поверненню коштів не виконав. Позивач просить стягнути з відповідача 180534,93 грн. в тому числі: 175000 грн. суми боргу за договором позики, 174,65 грн. інфляційних витрат, 1236,99 грн. 3% річних, 4123,28 грн. - пені за кожен день прострочки в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідача, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 74, 76 ЦПК України, в суд не з'явися, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.525,526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходу громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов договору позики від 16 травня 2017 року (далі Договір позики), позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 175000 грн. з кінцевим строком погашення боргу 01 липня 2017 року. Факт одержання грошей підтверджується п.2 Договору позики. Відповідно до п.3 Договору позики, у випадку неповернення позичальником в строк, він зобов'язаний сплатити суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України та 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку суми боргу, поданого позивачем, станом на вересень 2017 року заборгованість відповідача становить 180534,93 грн. в тому числі: 175000 грн. сума боргу за договором позики, 174,65 грн. інфляційних витрат, 1236,99 грн. 3% річних, 4123,28 грн. - пені за кожен день прострочення виконання Згідно з ст.549,551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється, зокрема, договором. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлений ст.61 цього Кодексу. Відповідач не надав суду доказів, що станом на день розгляду справи він повернув позивачу 175000 грн. боргу, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 180534,93 грн. в тому числі: 175000 грн. сума боргу за договором позики, 174,65 грн. інфляційних витрат, 1236,99 грн. 3% річних, 4123,28 грн. - пені за кожен день прострочення виконання. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved