Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.04.2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] укладений договір споживчого кредиту № 90/2013 на загальну суму 1900 грн. на строк 6 місяців, з 30.04.2013 року по 30.10.2013 року. За користування кредитними коштами нараховуються проценти в розмірі 57,6 % річних. З метою забезпечення повернення кредиту 30.04.2013 року між кредитною спілкою, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 1/90/2013, згідно якого поручителі беруть на себе зобов'язання перед кредитором повернути отриманий боржником кредит, нараховані проценти по кредиту, відсотки за прострочення кредиту та інші платежі, передбачені договором кредиту. При цьому поручителі відповідають як солідарні боржники. Поручителі письмово доведено до відома про наявність заборгованості по кредиту, але ніяких дій, передбачених договором поруки щодо погашення заборгованості поручитель не здійснив. У зв'язку з чим, станом на 28.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 280,76 грн., а саме: 230,55 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 50,21 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 280,76 грн. та 243,60 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача Кокоуліна Л.С. не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Проти проведення заочного розгляд справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки судові не повідомили. За відсутності заперечень з боку представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. 30.04.2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] укладений договір споживчого кредиту № 90/2013, за умовами якого остання отримала гроші в сумі 1900 грн. Відповідно п. 2.1 Договору споживчого кредиту, строк користування кредитом становив 6 фактичних місяців від дати його надання позичальнику. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за користування кредитними коштами нараховуються проценти в розмірі 57,6 % річних. Відповідачка [PERSON] повинна була проводити платежі у відповідності до графіку погашення, погодженого з позичальником (п. 3.3). В якості забезпечення виконання договору кредиту 30.04.2013 року між кредитною спілкою, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручителі зобов'язані в разі невиконання боржником зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість за кредитом, нараховані проценти, відсотки за прострочення кредиту та інші платежі, передбачені договором кредиту (п. 2.1). При цьому п. 2.3 передбачає, що поручителі відповідають як солідарні боржники. Відповідно повідомлень № 723, № 724 від 31.10.2014 року відповідачі письмово поставлені до відома про наявність заборгованості по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за Договором споживчого кредиту № 90/2013 від 30.04.2013 року, станом на 28.02.2013 року, сума боргу відповідачів становить 280,76 грн., а саме: 230,55 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 50,21 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, нарахованих станом на 28.02.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved