Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 березня 2008 року між ВАТ «Універсал банк» (08.07.2009 року змінено найенування на ПАТ «Універсал банк») та відповідачем [PERSON] було укладеного кредитний договір № BL2832, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 50000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 01.03.2028 року, на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним даним договором між ПАТ «Універсал банк» та відповідачем ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС» 19 березня 2008 року був укладений договір іпотеки (майнова порука), посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] у м. Хусті та зареєстрований в реєстрі за № 2771, згідно якого забезпеченням виконання зобовязання є іпотека нерухомого майна, що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Хуст, вул. Карпатської Січі (вул. 34 Жовтня), будинок № 28, а саме А) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 4 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337339), яке складається з трьох нежилих приміщень, загальною площею 64,6 кв.м.; Б) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 1 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337345), яке складається з трьох нежилих приміщень, загальною площею 35,3 кв.м.; В) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 2 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337348), яке складається з восьми нежилих приміщень, загальною площею 71,6 кв.м., власником яких є ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС». Позивачем зазначено, що у звязку із неможливістю виконувати в повному обсязі свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором, на умовах реструктуризації було укладено та підписано з позичальником та поручителем необхідні зміни до договорів, такі як додаткова угода № 1 від 28.11.2011 року до генерального договору, додаткова угода № 2 від 28.11.2011 року до генерального договору, договір від 28.11.2011 року за реєстровим номером 9395 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, додаткова угода № 3 від 29.05.2014 року до генерального договору, додаткова угода № 4 від 29.05.2014 року до генерального договору, договір поруки № BL2832 П1 від 29.05.2014 року, укладений з [PERSON], а також додаткова угода № 5 від 09.07.2014 року до генерального договору. Позивач зазначає, що взяті на себе зобов'язання, щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник - відповідач [PERSON] належним чином не виконав і станом на 01.10.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 45338,75 дол. США, з яких заборгованість по сумі кредиту 39769,32 дол. США, в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 1143,21 дол. США, відсотки 5444,17 дол. США, підвищені відсотки 125,26 дол. США. У зв'язку з цим, позивач просить в рахунок погашення боргу в сумі 45338,75 дол. США звернути стягнення на вказане нерухоме майно, а також стягнути солідарно заборгованість з відповідачів [PERSON] та [PERSON] У судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. Суд, врахувавши положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 19 березня 2008 року між ВАТ «Універсал банк» (08.07.2009 року змінено найенування на ПАТ «Універсал банк») та відповідачем [PERSON] було укладеного кредитний договір № BL2832, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 50000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 01.03.2028 року, на споживчі цілі. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 50000,00 дол. США, підтверджується платіжними дорученнями від 21.03.2008 року №041B520080810002 та 24.04.2008 року №041B520080840001. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Також, судом встановлено що між позивачем та відповідачами було укладено наступні договори: додаткова угода № 1 від 28.11.2011 року до генерального договору, додаткова угода № 2 від 28.11.2011 року до генерального договору, договір від 28.11.2011 року за реєстровим номером 9395 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, додаткова угода № 3 від 29.05.2014 року до генерального договору, додаткова угода № 4 від 29.05.2014 року до генерального договору, договір поруки № BL2832 П1 від 29.05.2014 року, укладений з [PERSON], а також додаткова угода № 5 від 09.07.2014 року до генерального договору. Так, згідно договору іпотеки/нерухомого майна нежитлової нерухомості/ від 19.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номер 2771, який в подальшому був розірваний згідно договору від 14.09.2010 року про розірвання договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом, [PERSON], з одночасним підписанням нового договору іпотеки, за умовами якого в якості забезпечення ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС» передав в іпотеку банку, нерухоме майно, що знаходиться за адресою Закарпатська область, м. Хуст, вул. Карпатської Січі (вул. 34 Жовтня), будинок № 28, а саме А) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 4 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337339), яке складається з трьох нежилих приміщень, загальною площею 64,6 кв.м.; Б) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 1 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337345), яке складається з трьох нежилих приміщень, загальною площею 35,3 кв.м.; В) нежитлове приміщення, вбудовані приміщення № 2 (реєстраційний номер за РПВНМ 30337348), яке складається з восьми нежилих приміщень, загальною площею 71,6 кв.м., власником яких є ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС». Згідно договору поруки № BL2832 П1 від 29.05.2014 року, укладеного між ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] поручителем, останній зобовязався перед кредитором, ПАТ «Універсал банк», відповідати за зобовязання [PERSON] за Генеральним договором про надання кредитних послуг № BL2832 від 19.03.2008 року. У відповідності до п.1.4 вищевказаного договору поруки відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує проценти за користування кредитними коштами, не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. З Розрахунку заборгованості за кредитним договором CL BL2832 встановлено, що станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача по кредиту та несплачених відсотках складає 45338,75 дол. США, з яких заборгованість по сумі кредиту 39769,32 дол. США, в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 1143,21 дол. США, відсотки 5444,17 дол. США, підвищені відсотки 125,26 дол. США. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 12.5 кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання зобовязань позичальника за цим договором. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється Договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Оскільки, відповідач в судове засідання не зявився та не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування, вказані відомості складені компетентною посадовою особою, то вони судом приймаються як достовірні. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, тощо. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року № 5 в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у резолютивній частині рішення в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Також, щодо вимоги про стягнення з відповідачів суми кредиту у іноземній валюті, суд керується розясненнями, які викладені в постанові № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме положеннями п. 12 вказаної постанови, яким передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДЕЛЬВЕЙС», про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі. А також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 16365,19 грн.

Outcome: approved