Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначає у сумі 1 500,00 гривень. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги до 1 765,00 гривень щомісячно, починаючи з 26.05.2017 року і до досягнення сином повноліття, просить допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та вирішити питання судових витрат. Обґрунтовує свої вимоги необхідністю оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування дитини. Самостійно матеріально важко утримувати дитину. У свою чергу відповідач працездатний, фізично здоровий, отримує нерегулярні заробітки і може за своїм матеріальним станом надавати дитині допомогу. Після смерті баби чоловіка його поведінка стала агресивною і вона щоб не наражати малолітнього сина на небезпеку забрала його і пішла проживати до своїх батьків, де і проживає по сьогоднішній день. Для вирішення даної справи, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Масендич В.В. У зв'язку із тимчасовим відстороненням судді від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду, справа надійшла 21.02.2018 у провадження судді Козюренко Р.С. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, разом з тим подав заяву про здійснення розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме стягнення аліментів у розмірі 1 000,00 грн., просить долучити матеріали про наявність боргів за комунальні послуги та довідку про перебування на обліку як безробітний. За таких обставин суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 12.07.2014 зареєстровано шлюб (а.с.7). Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), який проживає з матір'ю, що стверджується довідкою виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 30.11.2016 №3246 (а.с.9). На підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2017 шлюб між [PERSON]. та [PERSON] розірвано. Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідач не заперечує обов'язок по утриманню малолітнього сина. Втім, дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 04.07.2017 №1598 (а.с.26) та іншими доказами не спростовується. Доказів утримання відповідачем інших дітей, наявності в останнього непрацездатної дружини, матеріали справи не містять. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.03.2018 (а.с.68-72) відповідач володіє у м. Львові: квартирою [ADDRESS]; квартирою [ADDRESS]; квартирою [ADDRESS]; квартирою [ADDRESS]; гаражем [ADDRESS]. За клопотанням позивача суд витребував довідку про розмір доходів відповідача (а.с.49), з якої вбачається, що останній має не регулярний дохід від банківського вкладу. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», з відповідними змінами та доповненнями, встановлений чіткий перелік утримання аліментів з певних видів доходу, і дохід від вкладів у банку не входить до цього переліку. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що згідно з наданої позивачем довідки Головного управління статистики у Львівській області (а.с.55), розмір середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника м. Львова у 3-му кварталі 2017 року становив 7 061,00 грн., у 4-у кварталі 2017 року - 7 571,00 гривень. Перебування відповідача на обліку як безробітного, має тимчасовий характер і не може вважатися доказом непрацездатності останнього. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на незадовільний стан здоров'я відповідача, наявність в останнього матері, яка отримує пенсію, не звільняє від сплати аліментів. Разом з тим, позивачем не надано доказів наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, зокрема, відсутня інформація про його доходи. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, що є правом позивача. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про наявність передбачених ч.1 ст. 182 СК України обставин на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1 750,00 грн. щомісяця. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, тому її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується наданими суду квитанціями, актами виконаних робіт №2 на 2 500,00 грн. та №3 на 2 100,00 грн., доказами проведення оплати, згідно яких сумарний розмір витрат на правничу допомогу становить 4 600,00 грн., за витребування доказів - 320,00 грн., витрати пов'язані з явкою до суду - 90,00 гривень. Враховуючи, що позивач за подачу клопотання «Про витребування доказів» оплатила судовий збір у сумі 800,00 грн., а мала сплатити 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 320,00 грн., то переплачена сума судового збору 480,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Outcome: partial