Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 74. Позовні вимоги мотивовані тим, що не дивлячись на довготривале сумісне життя вони не змогли налагодити нормальні взаємостосунки. Їх спільне сімейне життя проходило в постійних суперечках, що зумовлено різним розумінням вирішення життєвих проблем. На даний час вони спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть та не проживають разом більше двох років. Сторони втратили почуття любові один до одного, жодних перспектив на відновлення сімейних стосунків не має. Подальшу збереження даного шлюбу суперечить його інтересам. Додатково зазначив, що на його утриманні перебуває їх спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з ним. Також просив судові витрати за ним. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала до суду заяву за змістом якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу з позивачем. Також вказала, що після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження, в порядку, встановленому ст. 207 ЦПК України. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 30.08.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 74. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилися доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 17.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 25.10.2018 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Ухвалою від 25.02.2020 року задоволено клопотання відповідача та призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення два місяці, однак вжиті заходи не сприяли відновленню примиренню між сторонами. На даний час сторони припинили спільне проживання як подружжя, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Положеннями ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. За змістом ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Приписами ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. З урахування встановлених обставин справи, суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Водночас під час вирішення питання щодо розірвання шлюбу сторін, суд не вирішує питання щодо місця проживання їх спільних дітей. З урахуванням клопотання відповідача, після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак з урахуванням позиції позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за ним, суд не стягує їх з відповідача на користь позивача. Крім вказаного, вирішуючи питання про судові витрати суд вважає, що оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову відповідно до квитанції Ватутінського відділення АТ «Банк Січ» від 23.01.2020 року № ПН2302915, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved