Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просив припинити дію договору оренди землі, зареєстрованого 30 жовтня 2006 р. Кіровоградським районним відділом земельних ресурсів за № 195, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Золотий колос», на користь власника земельної ділянки [PERSON], а саме: кадастровий номер [NUMBER], площею 4,9521 га, з відновленням меж землекористування по лінії земельних ділянок, згідно із кадастровим планом між точками від А до В, від Б до В, від В до Г до А; яка розташована на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області шляхом його розірвання; припинити дію договору оренди землі, зареєстрованого 30 жовтня 2006 р. Кіровоградським районним відділом земельних ресурсів за № 194, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Золотий колос», на користь власника земельної ділянки [PERSON], а саме: кадастровий номер [NUMBER], площею 5,2922 га, з відновленням меж землекористування по лінії земельних ділянок, згідно із кадастровим планом між точками: від А до В, від Б до В, від В до Г до А, яка розташована на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області шляхом його розірвання. Свої вимоги мотивував тим, що у липні 2013 року придбав у власність вказані земельні ділянки. Пізніше йому стало відомо, що за життя 30.10.2006 [PERSON] та СТОВ «Золотий колос» уклали договір оренди землі строком на 15 років. Він повідомив СТОВ «Золотий колос» про те, що вказані земельні ділянки позивач придбав у власність. СТОВ «Золотий колос» продовжував експлуатувати вказані земельні ділянки, проте не сплатило орендну плату за користування ними. А тому він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили позов задовольнити, посилаючись на те, що СТОВ «Золотий колос» не виплачує [PERSON] належну йому орендну плату за користування землею. Представник відповідача Кривонос А.І. заперечив проти позову. Зазначив, що дійсно між СТОВ «Золотий колос» та [PERSON] 13.10.2006 укладено два договори оренди земельних ділянок. СТОВ «Золотий колос» лише у вересні 2014 року стало відомо про зміну власника земельних ділянок з листа [PERSON], в якому він вимагав у найкоротший термін звільнити зазначені земельні ділянки. На лист № 21 від 30.10.2014 з поясненням правової позиції СТОВ «Золотий колос», з пропозицією прибути до товариства для внесення змін в діючі договори оренди, отримання орендної плати чи надання платіжних реквізитів для її перерахування, позивач офіційно відповіді не надав. В травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до СТОВ «Золотий колос» про усунення перешкод в користуванні спірними земельними ділянками. Під час судових засідань по згаданій справі та особистого спілкування з [PERSON] та його представником в суді [PERSON] представник СТОВ «Золотий колос» неодноразово пропонував позивачу владнати спірні відносини у позасудовому порядку: внести зміни до вищезазначених договорів оренди щодо нового власника земельних ділянок, збільшення розміру орендної плати, а також надати необхідні платіжні реквізити для перерахування орендної плати. Проте конкретних дій для вирішення конфліктної ситуації [PERSON] у позасудовому порядку зроблено не було. З метою уладнання спору СТОВ «Золотий колос» на підставі відповідного розрахунку 30.05.2016 перерахувало електронним поштовим переказом на поштову адресу [PERSON] орендну плату за 2015-2016 роки в розмірі 16000 грн.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно залишити без задоволення, виходячи з таких підстав. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 17 липня 2013р. позивач придбав у власність, у громадянки Російської Федерації [PERSON] земельні ділянки № [NUMBER], площею 4,9521 га, що розташована за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський район, Федорівська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], а також земельну ділянку № [NUMBER], площею 5,2922 га, що розташована за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський район, Федорівська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 6-25). СТОВ «Золотий колос» в 2006 році уклало договори оренди вказаних земельних ділянок з [PERSON] (а.с. 30-35). Вказані договори зареєстровані у Кіровоградському районному відділі земельних ресурсів 30 жовтня 2006 року. Позивач [PERSON] 23.07.2013, 11.09.2014, 24.02.2015, 25.04.2015 звертався до СТОВ «Золотий колос» із вимогою звільнити спірні земельні ділянки (а.с. 26-29). В подальшому [PERSON] звернувся до суду із позовом до СТОВ «Золотий колос» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2016, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.04.2016, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колос», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками відмовлено.(а.с. 36-39). У довідці СТОВ «Золотий колос» від 07.04.2016 зазначено, що СТОВ «Золотий колос» 13.10.2006 уклало два договори оренди землі з [PERSON]. Відповідно до умов п.п. 4.1, 4.2 договору орендар регулярно сплачує податки за користування земельними ділянками (фіксований с/г податок, єдиний податок 4-ї групи) та нараховує орендну плату за використання земельної ділянки орендарю. За період 2014-2015 р.р. за бухгалтерським обліком СТОВ «Золотий колос» рахується заборгованість по виплаті орендної плати за вказаними договорами оренди в розмірі 16000 грн.. Проте спадкоємці [PERSON] з питань отримання орендної плати в 2014-2016 р.р. до товариства не зверталися (а.с. 60). З листа СТОВ «Золотий колос» від 30.10.2014 вбачається, що [PERSON] запропонували прибути до СТОВ з документами на право власності на придбані земельні ділянки для внесення змін до договорів оренди щодо нового власника земельних ділянок, збільшення розміру орендної плати, тощо, та надати платіжні реквізити для перерахування орендної плати (а.с. 30.10.2014 (а.с. 108). Поштовим переказом 30.05.2016 [PERSON] (за місцем проживання) перераховано 16000 грн. орендної плати за 2014-2015 роки (а.с. 121). Відповідно до п.3.3 договорів оренди землі від 13.10.2006 встановлено, що умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором, а також при зміні власника землі, якщо інше не передбачено в договорі. Згідно із п.3.4 договорів оренди землі від 13.10.2006 встановлено, що при переході права власника землі до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника. В п.п. 4.2, 4.5 згаданих договорів зазначено, що розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 1,5% визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю). Орендар проводить розрахунки протягом терміну, зазначеному в договорі, але не пізніше 31 грудня кожного року. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 20.12.2005, яка діяла на момент укладення договорів оренди) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Статтею 22 цього ж закону передбачено, що орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. В ч. 1 ст. 14 ЦК України зазначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, після купівлі позивачем земельних ділянок у нього виникли договірні відносини із відповідачем, він набув прав та обов'язків орендодавця, в тому числі право на отримання орендної плати за використання його земельних ділянок. Проте в договорах оренди та нормативних актах не визначено конкретний спосіб сплати орендної плати новому власнику землі, крім того, [PERSON] не вказав форми справляння орендної плати та не надав реквізитів, за якими орендар міг би сплатити грошові кошти, тому суд вважає, що за такої зміни власника землі сторонам договору слід застосовувати принцип добросовісності, який зобов'язує сторін взаємно полегшувати виконання зобов'язання, уникати всього, що може їх обтяжити або зробити нездійсненними, спільно сприяти досягненню мети договору. Так, із доказів наданих відповідачем вбачається, що СТОВ «Золотий колос» зверталося до [PERSON] з проханням повідомити реквізити для перерахування орендної плати, проте останнім не вжито дій, які б свідчили про його бажання отримати належне виконання за договором оренди, а тому у позові слід відмовити. Так як судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, суд відмовляє і у стягненні з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 14, 509, 526, 792 ЦК України, ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 20.12.2005,

Outcome: dismissed