Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач в червні 2014 року звернувся в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогами про виплату коштів, розміщених на поточному рахунку, а також стягнення моральної шкоди за прострочення виконання грошових зобов'язань. Мотивуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 16 червня 2014 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір поточного рахунку [NUMBER], відповідно до умов якого Відповідач відкрив Позивачу поточний рахунок та зобов'язався його обслуговувати у відповідності до умов договору та чинного законодавства. Позивач вказує, що в цей же день він перерахував на свій рахунок 195000 гривень, але тепер своїми коштами на рахунку скористатись не може, оскільки банк відмовляється примати платіжні доручення та видавати кошти з каси банку. Позивач зазначає, що внаслідок порушення його прав Відповідачем, він поніс моральні страждання, які виразились у поганому самопочутті, негативних емоціях, моральних переживаннях та дискомфорті, а тому вважає, що Відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, компенсацію за яку він оцінює в 2000 гривень. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання представника повторно не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав, за згоди представника Позивача, для ухвалення по справі заочного рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 16 червня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір банківського рахунку № 262051373305, відповідно до умов якого Відповідач відкрив [PERSON] банківський рахунок [NUMBER] та зобов'язався надавати комплекс послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню. 16 червня 2014 року з депозитного рахунку [PERSON] на банківський рахунок [NUMBER] була переведена сума в розмірі 194975 гривень, що підтверджується відповідним меморіальним ордером №2834. 17 червня 2014 року [PERSON] звернувся до керівника ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогою про видачу йому готівкових коштів з рахунку, проте як вбачається з пояснень Позивача, кошти йому видані не були. У відповідності до п.2.4.3 Договору банківського вкладу, Банк зобов'язується здійснювати зарахування коштів на рахунок клієнта та видачу готівкових коштів з рахунку клієнта відповідно до чинного законодавства і нормативних актів НБУ протягом часу, встановленого внутрішньобанківськими документами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи, що у добровільному порядку ПАТ «Міський комерційний банк» відмовляється від взятих на себе зобов'язань з належного обслуговування банківського рахунку, зокрема в частині видачі готівкових коштів на підставі заяви клієнта (Позивача), вимоги про захист порушеного права шляхом примусового їх стягнення є обґрунтованими, а тому суд вважає можливим їх задовольнити. Що стосується вимог про стягнення з Відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, то в даному випадку слід виходити з того, що відносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про банки та банківську систему», а також умовами укладеного між Сторонами договору. При цьому ані Закон, ані Договір не передбачає відповідальності банка за порушення умов договору банківського рахунку у вигляді відшкодування моральної шкоди клієнту. За таких обставин вимоги Позивача в цій частині не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 1949,75 гривень. .

Outcome: partial