Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], жителькою м.Ватутіне Черкаської області право власності на двохкімнатну квартиру, загальною площею 53 кв.м., розташовану на третьому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 29 серпня 2015 року , актовий запис № 193 посилаючись на те, що 24 січня 1964 вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лотошівської сільської ради депутатів трудящих Катеринопільського району Черкаської області. 29 серпня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із двохкімнатної квартири розташованої на третьому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яка, згідно договору купівлі-продажу,посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу 05 серпня 1999 року, належить [PERSON] [PERSON] заповіт не залишив. В установлений законом термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та 23 жовтня 2015 року отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Однак до цього часу вказану спадщину вона не оформила, та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, так як наданий нею договір купівлі-продажу на квартиру не відповідає законодавству України, а саме : відповідно до ст. 55 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року посвідчення правочинів, щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають держаній реєстрації, провадиться за місцем знаходження вказаного майна, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, а не місті Звенигородка. Її діти : [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують та відмовляються на її користь. В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому сторони надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування,задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 1964 позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лотошівської сільської ради депутатів трудящих Катеринопільського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). 29 серпня 2015 року [PERSON] помер., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із двохкімнатної квартири розташованої на третьому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яка, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу 05 серпня 1999 року, належить [PERSON] Заповіт [PERSON] не залишив. В установлений законом термін позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та 23 жовтня 2015 року отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.8). Однак до цього часу вказану спадщину позивач не оформила, та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, так як наданий нею договір купівлі-продажу на квартиру (а.с.7) не відповідає вимогам законодавства України, оскільки в порушення ст. 55 ЗУ «Про нотаріат» вказаний договір був нотаріально посвідчений в м. Звенигородка, а не за місцем знаходження майна . Діти позивача (відповідачі) : [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують та відмовляються на користь позивача. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, батьки. Згідно ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А тому суд, враховуючи викладене , вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю та визнати за [PERSON], [INFO], жителькою м.Ватутіне Черкаської області право власності на двох кімнатну квартиру, загальною площею 53 кв.м., розташовану на третьому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 29 серпня 2015 року , актовий запис № 193. На підставі ст. 41, 55 Конституції України, ст. 328, 1261 ЦК України та

Outcome: approved