Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, покликаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 21.06.2013 року, згідно якого відповідач отримав 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач не виконує зобовязання перед позивачем, а саме не сплачує кредит та відсотки за його користування у термін визначений договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16015,77 грн., а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідачу надіслана судова повістка за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням термінів зберігання. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Крім цього, згідно з ч.11 ст.\~128\~ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 21.06.2013 року, згідно якого відповідач отримав 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач не здійснює погашення наданого кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 19.02.2018 року, яка становить 16015,77 грн., що включає в себе: 11894,87 грн. - нараховані відсотки; 6506,69 грн. заборгованість за пенею, 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 738,85 гривень штраф (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору кредиту, відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 1762,00 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved