Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з останнього 34721,46 грн. заборгованості та суму сплаченого при поданні позовної заяви судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 25.02.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останньому було передано 400,00 доларів США. Вказану суму, разом із відсотками, що в сукупності становить 540,00 доларів США, [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] до 25.05.2015 року. На підтвердження зазначених домовленостей відповідач 25.02.2015 року надав йому розписку. Крім того, 21.07.2015 року між [PERSON] та ним було укладено договір позики на суму 800,00 доларів США, які відповідач зобовязався повернути до 23.07.2015 року, про що надав 21.07.2015 року розписку. Однак, по цей час відповідач кошти за вказаними розписками не повернув, а тому він звертається до суду із позовом про стягнення цієї суми боргу із врахуванням 3% річних згідно\~ст.625 ЦК України. Позивач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він, серед іншого, вказав, що підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України. Відзиву від нього на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши її дійсні обставини та підстави позову, перевіривши їх доказами, враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення рішення у заочному розгляді справи, згідно з вимогами ст.280 ЦПК України з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 400,00 доларів США, які зобовязався повернути до 25.05.2015 року. При цьому, до вказаної дати відповідач зобовязався повернути суму позики з врахуванням процентів, що в сукупності становило 540,00 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.34). Крім того, 21.07.2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 800,00 доларів США, які зобовязався повернути до 23.07.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.35). Частинами 1-3\~ст.12 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1, 2\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 2\~ст.1046 ЦК\~України встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, як встановлено судом на підставі доводів позивача, відповідач своїх зобовязань за договорами позики від 25.02.2015 року та 21.07.2015 року не виконав, кошти передані в борг станом на момент розгляду справи позивачу не повернув. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови позики грошових коштів Одночасно, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення 3% річних за правилами ст. 625 ЦК України. Сума такого розрахунку відповідачем не оспорювалась і суд також не встановив помилковості при їх нарахуванні, а тому дійшов до висновку, про задоволення позову також в частині стягнення 3% річних у сумі 499,39 грн. за договором позики від 25.02.2015 року за період з 26.05.2015 року до 16.08.2016 року та у сумі 642,62 грн. за договором позики від 21.07.2015 року за період з 24.07.2015 року до 16.08.2016 року, а всього 3% річних у розмірі 1142,01 грн.. При цьому, суд на підставі вимог цивільного процесуального закону щодо диспозитивності цивільного процесу вважає, що слід задовольнити позов лише в частині заявлених позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 499,39 грн., як це просить у позовній заяві позивач. При цьому, вирішуючи питання судових витрат, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,21 грн..

Outcome: approved