Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача винним у зіткненні, що відбулось 02.06.2017 року о 22.00 год. на а/д Київ-Чоп 543 км+490м. між вантажним автомобілем марки «ДАФ», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом «КРОНЕ», номерний знак [NUMBER] та автомобілем марки «Рено Трафік», номерний знак [NUMBER]; стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 60276,59 грн., судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.06.2017 року о 22.10 хв. на автодорозі Київ-Чоп 543 км+490м. водій гужового транспорту [PERSON], керуючи гужовим транспортом, рухаючись по другорядній дорозі, перед перехрестям не виконав вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу» і не пропустив тягач марки «ДАФ» з напівпричепом, який різко загальмувавши, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобіем марки «Рено Трафік» під його керуванням. За даним фактом було складено адміністративний протокол про притягнення до відповідальності [PERSON], однак постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.12.2017 року встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях [PERSON] Він вважає, що саме водій транспортного засобу марки «ДАФ» [PERSON] спричинив зіткнення з його автомобілем, чим завдав матеріальної шкоди в розмірі 60276,59 грн. Ухвалою від 15.05.2018 року матеріали позовної заяви залишено без руху. Ухвалою від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою від 04.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 04.02.2019 року витребувано справу про адміністративне правопорушеня щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Протокольною ухвалою суду від 04.02.2019 року частково задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви для ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та підготовки клопотання про призначення експертизи, оскільки перешкод для таких дій протягом його участі у справі з 29.10.2018 р. не було жодних. З аналогічних підстав протокольною ухвалою суду від 04.02.2019 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача про призначення авто-технічної експертизи, оголошення перерви для підготовки питань та надання доказів перебування відповідача у трудових відносинах власником транспортного засобу, які слід заявляти на стадії підготовчого провадження. Представник [PERSON] 04.02.2019 р. звернувся до суду з поясненнями, що [PERSON] є неналежним відповідачем, до участі у справі слід залучити співвідповідачами страхову компанію та підприємство (юридичну особу) з яким (якою) [PERSON] перебував у трудових відносинах, однак право заявити такі клопотання належить виключно позивачу. Щодо вказаних пояснень представника [PERSON] позивач заперечив та пояснив, що відповідач [PERSON] є належним і немає необхідності залучення будь-яких інших співідповідачів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Просив визнати відповідача винним у дорожньо-транспорній пригоді, яка мала місце 02.06.2017 року, в результаті якої йому було заподіяно матеріальну шкоду. Не заперечив щодо задоволення клопотання про витребування матеріалів адміністартвиної справи, а всі інші клопотання заперечив, зазначивши, що свої інтереси бажає захищати самостійно і подані ним докази є достатніми для задоволення позову. Відповідач та його представник позов заперечили та пояснили, що [PERSON] в дорожньо-транспорній пригоді, яка мала місце 02.06.2017 року о 22.00 год. на а/д Київ-Чоп 543 км+490м. не винен. Жодних доказів його вини немає, а тому підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної позивачу відсутні. Крім того, керуючи транспортним засобом, який був застрахований, він перебував у трудових віносинах. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, розглянувши матеріали цивільної справи, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків мас право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Судом встановлено, що 02 червня 2017 року о 22 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Чоп 543 км. + 490 м. мала місце дорожньо-транспорна пригода за участю водія гужового транспорту [PERSON], який керував гужовим транспортом, водія [PERSON], який керував тягачем марки «DAF» номерний знак ВС 20 76 CM з напівпричіпом марки «KRONE», номерний знак [NUMBER], який різко загальмувавши виїхав на смугу для зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення з транспорним засобом марки «RENAULT TRAFIK» номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.12.2017 року провадження у справі № 450/1634/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У мотивах постанови зазначається, що в момент, який передував ДТП при продовжені водієм автомобіля DAF н.з. ВС 20 76 CM з напівпричіпом KRONE ВС 27 33 ХР руху по його смузі руху ДТП можна було уникнути, при цьому гужовий транспорт не створював йому перешкоди для руху на смузі руху т/з. DAF н.з. ВС 20 76 CM з напівпричіпом KRONE ВС 27 33 ХР. Однак жодних даних про те, що у вказаній дорожньо-транспорній пригоді наявна вина саме відповідача, у постанові не наведено. Позивачем не надано доказів неправомірності дій водія [PERSON] відносно нього (вироку в кримінальній справі чи постанови суду в адміністративній справі), не доведено, що між заподіяною матеріальною шкодою є безпосередній причинний звязок та винуватість [PERSON] в її заподіянні. Позивач заперечив щодо призначення технічної експертизи, яка б дала відповідь на питання щодо умов та причин дорожньо-транспорної пригоди, яка мала місце 02 червня 2017 року о 22 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Чоп 543 км. + 490 м. за участю керованого ним транспорного засобу, не надав вихідних даних щодо зіткнення. Як вбачається з оглянутої у судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення №450/1634/17 щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП, транспорні засоби марки «ДАФ», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом «КРОНЕ», номерний знак [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON], на час настання події 02.06.2017 року були застраховані, про що свідчать відповідно поліс №АІ/9877685 ПрАТ «УПСК» терміном дії з 01.08.2016 року до 31.07.2017 року та поліс №АК/5138060 ПрАТ «УПСК» терміном дії з 15.12.2016 року до 14.12.2017 року. У судовому засіданні позивач заперечив щодо залучення стороною у справі страхову компанію та витребування належним чином завірених доказів перебування відповідача у трудових відносинах з [PERSON] За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стст.9, 22, 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Як зазначено у Постанові [PERSON] Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №\~755/18006/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобовязанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобовязаним субєктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом\~України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Як встановлено судом, позивач заявив позов до відповідача, який на його думку заподіяв йому шкоду та заперечив в судовому засіданні щодо залучення відповідачем страховика, щодо надання доказів перебування відповідача у трудових відносинах з власником транспортного засобу, шодо призначення автотехнічної експертизи а тому позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Враховуючи вищевикладене у задоволенні позовних вимог про визнання відповідача винним у зіткненні, що відбулось 02.06.2017 року о 22.00 год. на а/д Київ-Чоп 543 км+490м. між вантажним автомобілем марки «ДАФ», номерний знак [NUMBER] з напівпричепом «КРОНЕ», номерний знак [NUMBER] та автомобілем марки «Рено Трафік», номерний знак [NUMBER] слід відмовити за недоведеністю таких; в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити як таких, що заявлені до неналежного відповідача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed