Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 квітня 2012 між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1306/2249CLPS2. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було надано кредитні кошти у розмірі 4433 гривні 12 копійок. Позивач зазначає, що 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20130619-К, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Позивач зазначає, що Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши [PERSON] кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. Відповідач скористалася кредитом, однак, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що кредитна заборгованість не погашена і складає 5837 гривень 39 копійок, з яких 3356 гривень 50 копійок заборгованість по тілу кредиту, 1315 гривень 34 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 1165 гривень 55 копійок пеня. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору у сумі 5837 гривень 39 копійок та судові витрати. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Зазначила, що цього кредиту вона не брала. Вказала, що у 2011 оформила кредит у цьому банку, але повністю його погасила. Пояснила, що в 2013 році вона поїхала до доньки і залишила пенсію сину, який мав розраховуватись щомісяця за кредит, отриманий у 2011. Вказала, що іншого кредиту не брала. Підпис на кредитному договорі не її. Також пояснила, що в 2012 році банк не міг їй надати кредит, оскільки вона пенсіонерка і на той час ще не розрахувалася за попередній кредит. Просила у задоволенні позову відмовити. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів кредитного договору №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012, заяви-анкети від 06.04.2012, розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по особовим рахункам за кредитним договором, довідки з реєстру боржників від 19.06.2013 встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012. Відповідно до умов вказаного кредитного договору ПАТ «Платинум Банк» [PERSON] - сума кредиту - 4433 гривні 12 копійок, строк кредитування - 20 місяців, процентна ставка за користування кредитом 36 % річних, комісія за надання кредиту 120 гривень, комісія за обслуговування кредиту 133 гривні, дата повернення кредиту 06.12.2013 (а.с.5). Згідно із графіком платежів до вказаного кредитного договору (додаток №1) (а.с.6) сторонами узгоджено суми щомісячних платежів, які відповідач зобовязалася сплачувати по вказаному кредитному договору. Із виписки з Реєстру боржників від 19.06.2013 встановлено, що [PERSON] є боржником по кредитному договору №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012, сума заборгованості складає 5837 гривень 39 копійок. Із копії меморіального ордеру №101360099 від 06.04.2012 встановлено, що [PERSON] надано відповідно до кредитного договору №1306/2249CLPS2 4000 гривень. Із копії повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 25.06.2013 вих.№000754511 встановлено, що на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про зміну реквізитів для перерахунку суми боргу. Із копії повідомлення про зміну умов кредитного договору №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012 встановлено, що на адресу [PERSON] направлено повідомлення про необхідність сплати загальної суми заборгованості за вказаним договором у розмірі 5837 гривень 39 копійок. Із копії кредитного договору №551/2249 CLPS2, встановлено, що 18 лютого 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника , сума кредиту 2065 гривень 36 копійок. Із повідомлення вих.№000658392 від 27.08.2015 та оборотно-сальдової відомості по рахунку за кредитним договором №551/2249 CLPS2 встановлено, що заборгованість за вказаним договором погашена у повному обсязі. Із копії договору факторингу №20130619-К від 19.06.2013 встановлено, що відповідно до цього договору ПАТ «Платинум Банк» відступив, а ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги коштів, право на одержання яких належало ПАТ «Платинум Банк». Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що 06.04.2012 між сторонами було укладено кредитний договір та відповідачем отримано кредит. Доводи відповідача про те, що вказаний кредитний договір нею не укладався та кредиту вона не отримувала не ґрунтується на досліджених доказах. Будь-яких доказів в підтвердження своїх заперечень відповідач відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надала. Надані нею та досліджені в судовому засіданні повідомлення позивача та оборотно-сальдова відомість по рахунку за кредитним договором №551/2249 CLPS2В підтверджують лише ту обставину, що між цими ж сторонами раніше укладався кредитний договір, однак, ці докази не спростовують доводів позивача про укладення кредитного договору №1306/2249CLPS2 із відповідачем 06.04.2012. На підтвердження своїх доводів позивач надав завірені копії усіх документів укладеного кредитного договору та копію паспорту відповідача із наявним її підписом на кожній сторінці кредитного договору. Підпис відповідача, який міститься у заяві-анкеті на видачу кредиту та кредитному договорі за своїм зображенням відповідає її підпису в паспорті серії АВ 786965, виданому 12.12.2007. Крім цього, позивач надав виписку по особових рахунках відповідача, із яких слідує, що відповідач частково сплачувала борг за вказаним кредитом. В судовому засіданні 13.05.2016 обговорено питання про призначення судової почеркознавчої експертизи та розяснено відповідачу її право, передбачене ст.27 ЦПК України, заявити клопотання про призначення цієї експертизи з метою зясування тієї обставини, на яку вона посилається що підпис на кредитному договорі їй не належить та підроблений. Однак відповідач відмовилася від реалізації цього права, посилаючись на те, що вона договору не підписувала, кредиту не отримувала і не буде оплачувати експертизу. Крім цього, в судовому засіданні за клопотанням відповідача ухвалою від 27.08.2015 на підставі ст.54 ЦПК України до участі у справі залучено спеціаліста іншої банківської установи. На виконання цієї ухвали суду надійшло повідомлення (а.с.45) про неможливість направлення спеціаліста та зазначено, що зясування питань при дослідженні обставин справи можливе шляхом призначення та проведення відповідної судової експертизи. За клопотанням відповідача ухвалою від 07.12.2015 судом було призначено судову економічну експертизу фінансово-кредитних операцій, укладеного 06.04.2016 кредитного договору №1306/2249CLPS2. Однак, як слідує із повідомлення №2428/15-21 експерта про неможливість надання висновку експерта, відповідач не здійснила оплату експертних послуг. В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона не бажає здійснення оплати експертних послуг, так як вона договору не підписувала та позову взагалі не визнає. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторонами не заявлено клопотань про залучення іншого спеціаліста, витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України. Оцінюючи усі докази суд вважає встановленим, що банк свої зобовязання за кредитним договором №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012 виконав в частині надання відповідачу кредиту в сумі 4000 гривень. Вказана обставина підтверджена меморіальним ордером (а.с.8) та випискою по особовим рахункам відповідача (а.с.9-11), із яких також слідує, що відповідач частково сплачувала кредит та відсотки за його користування згідно із кредитним договором №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012. Згідно із умовами кредитного договору відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки та комісію за його користування, однак, як слідує із досліджених виписки по особових рахунках та розрахунку заборгованості по договору, не виконала своїх зобовязань та допустила заборгованість у сумі 5837 гривень 39 копійок, з яких заборгованість по тілу кредиту 3353 гривень 50 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 1315 гривень 34 копійки, пеня 1165 гривень 55 копійок. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору №1306/2249CLPS2 від 06.04.2012 проценти за користування кредитом нараховуються банком з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи залишку простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.4 вказаного кредитного договору комісія за обслуговування кредиту нараховується та сплачується щомісяця разом із сплатою процентів та заборгованості за кредитом дату сплати заборгованості Відповідно до п. 2.8 кредитного договору погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними платежами в сумі 431 гривня 00 копійок. Відповідно до п.5.4 вказаного кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та\\або частини суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Дослідивши усі докази суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобовязалася повернути кредит та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, перевіривши розрахунок заборгованості відповідача за кредитом, процентами та пенею, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме у межах заявлених позовних вимог суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 5837 гривень 39 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі встановленому п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved