Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Позов мотивовано тим, що 21.09.2014 року о 22 годині 10 хвилин в м. Вінниці по вулиці Героїв Сталінграду керуючи транспортним засобом марки «Кіа» д.н.з. [NUMBER] порушуючи п. 16.1. Правил дорожнього руху України рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося ДТП, в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року [PERSON] визнано у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. на користь держави. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачу спричинено матеріальну шкоду, оскільки з вини відповідача був механічно пошкоджений належний позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 08.10.2013 року автомобіль [NUMBER]. На ремонт та відновлення належного позивачу автомобіля [NUMBER] ним було витрачено кошти в сумі 47569,80 грн. Витрати на ремонтновідновлювальні роботи підтверджуються наряд-наказом № 42886 від 05.12.2014 року, актом здачі прийняття робіт від 05.12.2014 року наказ-наряд № 877 від 11.12.2014 року. Таким чином матеріальна шкода яка завдані позивачу становить 47569,80 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задоволити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечили, щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та його представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Судом досліджено докази: -копія паспорта [PERSON]. (на а.с. 5); -копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року (на а.с. 6), відповідно до якої визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП; -копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] (на а.с. 7); -наряд - наказ № 42886 від 05.12.2014 року (на а.с. 8), відповідно до якого вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Renault kangoo становить 43917,80 грн. -акт № 42886 від 05.12.2016 року здачі прийняття робіт ФОП [PERSON].(на а.с. 9), відповідно до якого виконавцем були проведенні роботи на автомобіль Renault kangoo загальна вартість робіт становить 43917, 80 грн.; -заказ-наряд № 877 від 11.12.2014 року СТО ПП [PERSON] (на а.с. 10), відповідно до якого виконавцем були проведенні роботи по ремонту автомобіля Renault kangoo на суму 3652,00 грн.; -свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця [PERSON] (на а.с. 13), відповідно до якого 11.04.2008 року ВК ВМР проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON]; Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Із досліджених доказів вбачається, що між сторонами виникли правовідносини в сфері не договірних зобов'язань, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України Матеріалами справи встановлено, що згідно із постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року [PERSON] визнано у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. на користь держав (а.с.6). Даною постановою суду встановлено, що [PERSON], 21.09.2014 року о 22 год. 10 хв. в м. Вінниці по вул. Г. Сталінграда керуючи транспортним засобом «Кіа», д.н.з. [NUMBER], порушуючи п. 16.1. Правил дорожнього руху України рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося ДТП, в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). На ремонт та відновлення належного позивачу автомобіля [NUMBER] ним було витрачено кошти в сумі 47569,80 грн. Витрати на ремонтновідновлювальні роботи підтверджуються наряд-наказом № 42886 від 05.12.2014 року, актом здачі прийняття робіт від 05.12.2014 року наказ-наряд № 877 від 11.12.2014 року. Таким чином матеріальна шкода яка завдані позивачу становить 47569,80 грн. (а.с.8-9). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(ч.1 ст. 1188 ЦК України). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено, згідно ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: partial