Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до акціонерного товариства «АХА Страхування», як страховика про стягнення страхового відшкодування внаслідок вчинення страхувальником [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди та визнання останнього винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за участю позивача та [PERSON], які керували транспортними засобами, мала місце дорожньо - транспортна пригода, винуватцем в якій було визнано позивача. В подальшому рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Таким чином, винним у дорожньо - транспортній пригоді є [PERSON] Третя особа, як власник автомобіля, якому внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, спричинені механічні ушкодження, звернувся до АТ «АХА Страхування», як страховика, оскільки відповідальність [PERSON] була забезпечена останнім, про виплату страхового відшкодування, проте у виплаті було відмовлено, оскільки не надано документу про те, кого визнано винним у дорожньо - транспортній пригоді. Враховуючи наведене, позивач вважає її права порушеними та просить визнати у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та стягнути з АТ «АХА Страхування» страхове відшкодування в сумі 8000 грн. 52 коп. згідно калькуляції ремонту автомобіля. В свою чергу, третя особа [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та стягнення аналогічного розміру матеріальної шкоди з останнього, оскільки саме [PERSON] є власником автомобіля, якому в результаті дорожньо - транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження. В свою чергу, під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON], відповідальність якого на час пригоди була забезпечена АТ «АХА Страхування» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, не звертався до страховика, а отже підстави для стягнення страхового відшкодування з останнього відсутні, а матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме винуватцем дорожньо - транспортної пригоди, яким як вважає третя особа є [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити та задовольнити позов третьої особи, в подальшому просила розглянути справу в її відсутність, ухвалити заочне рішення. [PERSON] будучи неодноразово повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Від АТ «АХА Страхування» надійшли заперечення та прохання розглянути справу у відсутність представника відповідача. Так, у запереченнях відповідач позов не визнав, оскільки вимоги про притягнення до відповідальності [PERSON] є неналежним способом захисту та не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, розмір шкоди розрахований без врахування інструкцій і є завищеним. Також, позивач у даному випадку є неналежним, оскільки власником автомобіля є третя особа [PERSON] Крім того, на час розгляду справи не встановлено хто саме є винуватцем у дорожньо - транспортній пригоді, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Також, [PERSON] не звертався до страховика із повідомленням про дорожньо- транспортну пригоду. Третя особа [PERSON], просив розглянути справу у його відсутність, відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити його позовні вимоги, оскільки він є власником автомобіля, якому спричинені механічні пошкодження, позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, а в рішенні суду зазначено, що із автомобілем, яким керувала позивач та який належить третій особі, зіткнення здійснив автомобіль яким керував [PERSON] і який був забезпечений АТ «АХА Страхування». Проте, враховуючи, що відповідно до вимог закону [PERSON] не повідомив страховика про дорожньо - транспортну пригоду, шкода підлягає відшкодуванню саме винуватцем останньої. Розмір шкоди визначений в калькуляції розрахованої на автостанції, який необхідний для відновлювального ремонту. Третя особа просив ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 червня 2013 року за участю автомобіля «Хонда Пілот» д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивач і який належить третій особі на праві власності та автомобіля «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] відбулась дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) /а.с. 11,12/. Згідно постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2013 року позивача визнаною не винною у ДТП за відсутністю в її діях порушень правил дорожнього руху України та складу адміністративного правопорушення /а.с. 11/. В постанові зазначено, що саме автомобіль «Міцубісі» [NUMBER], яким керував [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда Пілот» д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивач і який належить третій особі. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що у вище вказаній ДТП винним є [PERSON], оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, що встановлено вище вказаною постановою судді, яка набрала законної сили. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності відповідальність [PERSON] на час ДТП була забезпечена АТ «АХА Страхування» (далі - страховик) /а.с. 65/. Згідно інформації бази даних страховика страхувальник [PERSON] з повідомленням про ДТП до страховика не звертався /а.с. 64/. Відповідно до вимог ст.ст. 33.1., 33.1.4Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п. 16 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - постанова),у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що шкода завдана в результаті ДТП підлягає відшкодуванню [PERSON] третій особі, оскільки останній є власником пошкодженого автомобіля в результаті ДТП і шкода спричинена майновим правам останнього, [PERSON] як встановлено вище є винним у ДТП і не повідомив страховика про настання страхового випадку. Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого третій особі, розмір шкоди в результаті ДТП становить 8000 грн.52 коп. /а.с.15, 16/. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 6 постанови, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги третьої особи про відшкодування шкоди є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим у задоволенні позовних вимог позивача та третьої особи в частині визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративногоправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП слід відмовити, оскільки останні не розглядаються в порядку цивільного судочинства. Крім того, вимоги [PERSON] про стягнення страхового відшкодування також є необґрунтованими, оскільки власником пошкодженого в результаті ДТП автомобіля є третя особа, а отже майнові права позивача не порушені, а також з підстав зазначених вище. Крім того, з відповідача на користь третьої особи підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial