Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про зобов'язання видати копію ордеру. Мотивував свої вимоги тим, що вона являється опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час є необхідність приватизувати квартиру [ADDRESS], де проживає та зареєстрований малолітній. Ордер на вселення у зазначену квартиру був виданий заводом «Художнього скла» приблизно у 1985-1995 роках, однак при пожежі був втрачений. Будинок [ADDRESS] занходиться на обслуговуванні Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району». Вважає, що є необхідність зобов'язати відповідача - КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» видати їй - позивачці копію ордеру на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні позивач з посиланням на обставини зазначені у позовній заяві просила суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог повністю. Зокрема зазначив, що до КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» ордер на право вселення у вказане позивачем житлове приміщення не здавався, а тому і підстав зобов'язувати видати копію такого у суду немає. Заслухавши думку сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. З довідки форми № 3 вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] з 15.03.2005 року. З матеріалів відповіді № 795 від 13.12.2013 року за підписом директора Державного архіву м. Києва вбачається, що ордер видавався Заводом «Художнього скла» на сім'ю [PERSON], орієнтовно у 1985-1995 роках. Аналізуючи матеріали листування [PERSON], Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, суд дійшов висновку, що ордер на вселення в жиле приміщення квартиру [ADDRESS] до КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» не подавався, а так само корінці такого до Державного архіву міста Києва не направлялися. В матеріалах особового рахунку, картки прописки та по квартирних картках, наданих в судове засідання представником відповідача також відсутні відомості про надання ордеру до КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району». Крім того, при прийнятті даного рішення суду, останній враховує, що позивач особисто стверджувала про факт втрати ордеру на жиле приміщення [ADDRESS], у зв'язку із пожежою. В той же час, підтвердження вручення/передачу такого ордеру відповідній особі - працівнику КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» матеріали справи не містить. Аналізуючи матеріали справи, суд бере до уваги наявність таких істотних обставин та робить категоричний висновок про відсутність доказів наявності порушення прав позивача - відповідачем КП «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району», у зв'язку з чим підстав для зобов'язання останнього видати [PERSON] копію ордеру на житлове приміщення квартиру [ADDRESS], судом не здобуто. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed