Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що 10 травня 2007 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір № 011/07-ФЛ/11. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 10 травня 2007 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір поруки № 011/07/02. 25 березня 2009 року ПАТ Банк «Фінанси та кредит» направило на адресу позичальника вимогу про дострокове виконання кредитних зобовязань, у зв'язку з порушенням ним зобовязань за кредитним договором, яке він отримав 21 квітня 2009 року. Однак, банк протягом шести місяців не пред'явив своєї вимоги до неї про повернення кредиту, а також не звернувся до суду про стягнення заборгованості, а тому вона вважає, що строк предявлення вимоги до неї, як до поручителя закінчився з 21 жовтня 2009 року, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просив договір поруки № 011/07/02 від 10 травня 2007 року укладений між нею та ПАТ Банк «Фінанси та кредит» визнати припиненим з 21 жовтня 2009 року Представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засідання позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 10 травня 2007 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011/07 ФЛ/11, згідно з умовами якого ПАТ Банк «Фінанси та кредит» надав [PERSON] кредит у сумі 40 257, 00 доларів США, строком користування до 09 травня 2014 року включно, з виплатою процентної ставки 14% річних (а.с. а.с. 6-10). Одночасно з укладенням кредитного договору № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки № 011/07/02, згідно з умовами якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року (а.с. 11). 25 березня 2009 року ПАТ Банк «Фінанси та кредит» на адресу [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, де зазначалося, що станом на 25 березня 2009 року ними не було виконано зобов'язання передбачені умовами кредитного договору № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року, а тому банк вимагає не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання даної вимоги достроково повернути кредитні кошти в розмірі 29 020, 38 доларів США; сплатити відсотки, комісію, які були нараховані у відповідності до умов кредитного договору у розмірі 512, 42 долари США; сплатити пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення до фактичного погашення заборгованості, також було зазначено, що у разі непогашення ними зазначеної суми в строк 10 банківських днів з моменту отримання цієї вимоги, банк звернеться до суду для примусового стягнення заборгованості (а.с. а.с. 41,42). 03 листопада 2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було стягнуто у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 011/07 ФЛ/11 від 10 травня 2007 року у розмірі 272 296 гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 1 700 гривень 00 копійок, а також витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень 00 копійок, разом 274 116 гривень 56 копійок (а.с. а.с. 43,44). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2013 року, апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2013 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без змін (а.с. 45). Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений момент предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, а також враховуючи той факт, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» одночасно пред'явив вимогу про дострокове повернення кредитних коштів як до боржника так і до поручителя, а посилання позивача, на те, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» пропустив строк пред'явлення вимоги до [PERSON], як до поручителя є безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавства, судом не встановлено підстав для припинення договору поруки, а тому суд, вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed