Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачем, публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго», предявлено позов до відповідача, [PERSON], згідно даних якого позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію відшкодування майнової шкоди в сумі 10171 гривня 58 копійок. В обґрунтування позовних вимог публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» у позові зазначено про те, що 09 серпня 2016 року [PERSON] під час руху на автомобілі марки «ВАЗ -21011», номерний знак [NUMBER], збив залізобетонну опору на ПЛ 0,4 кВт КТП 129 Л-1 в селі Миколаївка Семенівського району Чернігівської області. В результаті наїзду на електроопору Семенівський район електричних мереж публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» витратив кошти щодо заміни опори в сумі 10171 гривня 58 копійок. 18 серпня 2016 року позивач відповідачеві видав кошторис на виконання аварійно-відновлювальних робіт із заміни одностоякової залізобетонної опори. Цієї ж дати [PERSON] подав позивачеві заяву, в якій визнав, що саме ним було збито згадану опору та зобовязався сплатити заборгованість. Однак, до теперішнього часу оплата позивачеві не надійшла. У судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], позов підтримала повністю та пояснила суду про те, що за документами відповідачем фактично засвідчено факт завдання описаної у позові шкоди, однак шкода позивачеві відповідачем до цього часу не відшкодована. Наданий суду кошторис на виконання аварійно-відновлювальних робіт і додатки до нього виконані на основі уведення вивірених і точних даних у відповідну службову компютерну програму, алгоритми роботи якої вироблені з безумовним урахуванням усіх вимог чинного законодавства у сфері електроенергетики. Нічого зайвого у кошторисі не зазначено і позивачеві всупереч закону не донараховано. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де, поміж іншого, зауважив, що ним позов визнається частково на суму 5896 гривень 70 копійок у частині необхідності компенсації вартості витрачених позивачем матеріалів і виплаченої заробітної плати згідно кошторису. Однак, відповідач не згоден виплачувати позивачеві відшкодування енергоносіїв (палива) у сумі 2402 гривні 58 копійок, адміністративні витрати у сумі 167 гривень 35 копійок, прибуток у сумі 375 гривень 87 копійок, загальногосподарські витрати в сумі 210 гривень 95 копійок, амортизацію в сумі 194 гривні 86 копійок і нарахування на заробітну плату в розмірі 923 гривні 27 копійок. Чому відповідач не згоден із зазначеними сумами відшкодування у заяві відповідач аргументів не навів. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних обставин. У справі судом зясовано, що відповідач 09 серпня 2016 року під час руху на автомобілі марки «ВАЗ -21011», номерний знак [NUMBER], не впоравшись з керуванням, збив належну позивачеві залізобетонну опору на ПЛ 0,4 кВт КТП 129 Л-1 в селі Миколаївка Семенівського району Чернігівської області. Для відновлення залізобетонної опори позивачем понесено збитки у розмірі 10171 гривня 58 копійок, які до цього часу відповідачем позивачеві не відшкодовані. Указані обставини у повному обсязі доводяться сукупністю фактичних відомостей, отриманих з досліджених у судовому засіданні даних та доказів, зокрема: даними копії акту виконаних робіт за результатами виконання аварійно-відновлювальних робіт на ПЛ 0,4 кВт КТП 129 Л-1 в селі Миколаївка Семенівського району Чернігівської області (а.с. 5); даними довідки позивача про перебування збитої відповідачем опори на балансі позивача (а.с. 12); даними копії письмової заяви відповідача від 18 серпня 2016 року щодо визнання факту збиття ним належної позивачеві опори із наведенням обставин визнання розміру завданої шкоди в сумі 10171 гривня 58 копійок та проханням про відшкодування шкоди грошима частинами помісячно у період часу протягом серпня грудня 2016 року до 25 числа кожного місяця (а.с. 13); даними кошторису з додатками щодо виконання аварійно-відновлювальних робіт на ПЛ 0,4 кВт КТП 129 Л-1 в селі Миколаївка Семенівського району Чернігівської області (а.с. 4, 6-9). При встановленні зазначених обставин, суд відхиляє відомості вказаної вище заяви відповідача щодо часткового не визнання позову, адже відповідачем такі твердження зроблені не аргументовано. Більш того, за своїм внутрішнім переконанням суд вважає відомості наданого суду згаданого вище кошторису аварійно-відновлювальних робіт правильними та арифметично бездоганними, адже позивач не міг усунути завдану відповідачем шкоду без понесення всіх наведених у кошторисі витрат. За вказаних обставин, які свідчать про обґрунтованість позову, суд убачає за потрібне позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З таких підстав, сприймаючи відсутність у справі даних та доказів про оформлену належним чином домовленість між сторонами про порядок відшкодування шкоди (позаяк відомості про укладення певного договору між сторонами щодо компенсації позивачеві відповідачем збитків на основі заяви відповідача від 18 серпня 2016 року ані позивачем ані відповідачем суду не надано) суд переконаний у необхідності повного задоволення заявлених вимог за позовом. Спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, через те, що позов підлягає повному задоволенню, суд має стягнути з відповідача на користь позивача оплачений у ході подачі позову судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок (оригінали платіжних доручень про перерахування позивачем такої суми судового збору до бюджету на а.с. 1, 17).

Outcome: approved