Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 01 вересня 2004 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 2984 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 2400 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. 01 вересня 2005 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 3704 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 3800 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. 25 грудня 2006 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 3810 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 5410 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. Позивач зазначає, що відповідачем було виконано умови договорів частково у зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 3897 гривень 88 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 465 гривень 24 копійки та пені у розмірі 2870 гривень 49 копійок, а всього на загальну суму 7233 гривні 61 копійка. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 7233 гривні 61 копійка та вирішити питання про судові витрати. Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2004 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 2984 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 2400 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. 01 вересня 2005 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 3704 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 3800 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. 25 грудня 2006 року між Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] було укладено угоду № 3810 за умовами якої [PERSON] було надано цільовий пільговий кредит у розмірі 5410 гривень зі сплатою 3% річних за кожен рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 12-го місяця після закінчення університету протягом наступних 15-ти років. З матеріалів довідки-розрахунку боржника за довгостроковий пільговий період вбачається, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 3897 гривень 88 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 465 гривень 24 копійки та пені у розмірі 2870 гривень 49 копійок, а всього на загальну суму 7233 гривні 61 копійка. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно умов договорів про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з врахуванням наданого представником позивача розрахунку суми, що підлягає до стягнення з відповідача, вважаючи такий вірним та обґрунтованим. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved