Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном, яке належить йому на праві власності, а саме будинком №22, розташованим в м. Артемівську Донецької області по вул. Комунальній, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з 10.06.2000 року за місцем реєстрації не проживає, не сплачує рахунки за комунальні послуги та його власних речей в будинку не має. Позивач у судове засідання 10.12.2015 року не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до\~ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що будинок №22, розташований в м. Артемівську Донецької області по вул. Комунальній належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування від 05 грудня 1984 року посвідченим державним нотаріусом «Першою Артемівською державною Нотаріальною конторою», та зареєстрованим в реєстрі за №4741 (а.с. 12). У зазначеному будинку зареєстровані сторони у справі (а.с.13). Згідно з актом, складеним головою квартального комітету № 27 у складі сусідив від 28.09.2015 року, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації (а.с.14). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved