Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що в серпні .2013 року відповідачка позичила в нього гроші в сумі 300 Євро, які зобов'язалася повернути через 1 рік, проте розписки не писала. Розписку про позику лише написала 22.06.2015 року і зобов'язалася повернути кошти через 3 місяці . По закінчені 3-х місячного строку, відповідачка суми позики йому не повернула та всіляко до цього часу ухиляється від зустрічей, тому, він вимушений звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 300 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 24.09.2015 року складає 7 216, 88 грн та суму, а також суму понесених ним судових витрат. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Категорично заперечує, що відповідачка повернула йому борг, так як оригінал розписки знаходиться в нього. Відповідачка позов не визнає, так як гроші позивачу повернула. Суду пояснила, що дійсно вона в серпні 2013 року позичила в позивача гроші в сумі 300 Євро, які зобов'язалася повернути через 1 рік, проте вчасно не повернула і розписки не писала. Розписку про позику на вимогу позивача написала власноруч лише 22.06.2015 року і зобов'язалася повернути кошти через 3 місяці . По закінчені 3-х місячного строку, в кінці вересня 2015 року вона зустріла на автобусній зупинці позивача і повернула йому 300 Євро, проте боргову розписку у нього не забрала, позивач сказав , що розписку віддасть пізніше, однак не віддав. Вислухавши пояснення сторін, свідків , оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по таких підставах. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В обумовлені у договорі позики строки повернення отриманих в борг коштів відповідачка не виконала своїх зобов'язань, тим самим порушила вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем у строки та порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, дійсно в серпні 2013 року відповідачка позичила в позивача гроші в сумі 300 Євро, які зобов'язалася повернути через 1 рік, проте вчасно не повернула і розписки не писала. Розписку про позику на вимогу позивача написала лише 22.06.2015 року і зобов'язалася повернути кошти через 3 місяці . На підтвердження укладення вищезазначеної угоди відповідачка написала власноруч боргову розписку. В судовому засіданні було досліджено оригінал розписки, наданої відповідачкою. Відповідачка визнає, що вона дійсно написана та підписана нею власноруч. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Суд вважає, що оригінал боргової розписки, який знаходиться у позикодавця, свідчить про невиконання позичальником умов договору позики. Суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності доводи відповідачки , що позика нею повернута, оскільки дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] , що їм відомо про повернення відповідачкою боргу суд не приймає до уваги, так як вони не були очевидцями повернення боргу і ця обставина їм відома лише з слів відповідачки. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved