Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивачка є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що стверджується договором дарування житлового будинку від 15.09.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Батько позивачки [PERSON] розлучився з її матір`ю 25.01.1997 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. З моменту погіршення відносин між матір`ю та батьком позивачки, останній виїхав з їх будинку і вже більше 23 років фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Однак відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Вказана обставина стверджується довідкою виданою виконкомом Кошелівської сільської ради №899 від 25.07.2019 року. Відповідач, який не проживає в будинку позивачки, участі в утриманні будинку не бере, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку в будинку позивачки. Наведене створює позивачці незручності у користуванні та розпорядженні її власністю, позбавляє можливості оформити субсидію, чим порушуються її права, через що вона звернулася з даним позовом до суду. Просила суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом. Причини неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] згідно договору дарування житлового будинку від 15.09.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-10). У вказаному будинку зареєстрований також відповідач [PERSON] . З дослідженої в судовому засіданні довідки виданої виконкомом Кошелівської сільської ради №899 від 25.07.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с.14). Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивача, позбавляє останнього можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що [PERSON] обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як останній відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщенням в будинку позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved