Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до [PERSON] та Криничуватської сільської ради про тлумачення заповіту в частині спадкового майна. Позовні вимоги мотивуються тим, що тлумачення заповіту може бути здійснено після відкриття спадщини самими спадкодавцями. На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] настоює на позовних вимогах про тлумачення заповіту в частині спадкового майна, так як на вимогу однієї із сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину наступним чином: «Заповідаю належну мені земельну ділянку за [NUMBER], площею 5.77 га, на території Криничуватської сільської ради згідно Державного акта на право приватної власності на землю». В судове засідання представник відповідача Криничуватської сільської ради [PERSON] не з'явилася, подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позовних вимог не має. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про тлумачення заповіту в частині спадкового майна не визнає, так як приватним нотаріусом прийнято від нього заяву про спадкування за законом спадкового майна спадкодавця - батька [PERSON]. Відповідно до цивільного законодавства має право на обов'язкову частку у спадщині спадкодавця, так як є інвалідом третьої групи з дитинства. Заслухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В актовому записі про народження Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №03 від 12 лютого 1982 року, [PERSON], народилася: [INFO] року, місце народження: с. Березуватка Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. [PERSON] після державної реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (актовий запис про укладення шлюбу виконавчого комітету Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №02 від 15 серпня 2002 року). В актовому записі про народження Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №02 від 12 лютого 1982 року, [PERSON], народився: [INFO] року, місце народження: с. Березоватка Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 13 травня 2009 року, [PERSON], є інвалідом третьої групи з дитинства, безстроково. Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За заповітним розпорядженням [PERSON] від 25 вересня 2001 року, посвідченого секретарем виконкому Криничуватської сільської ради [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], виданого на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 червня 1997 року, №278-р, на земельну частку(пай), розміром 7,06 га в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, відповідно до статті 125 ЗК України, так як право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] отримано Державний акт на право приватної власності на землю, серія [NUMBER], на земельну ділянку, площею 5,77 га, кадастровий номер [NUMBER] на території Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, (рішення сесії Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 16 листопада 2001 року за №139). [PERSON] помер [INFO] року (актовий запис про смерть виконавчого комітету Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за № 02 від 20 лютого 2017 року). Внаслідок смерті [PERSON], за заповітним розпорядженням, відкрилася спадщина на спадкове майно - на сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], виданого на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 червня 1997 року, №278-р, на земельну частку(пай), розміром 7,06 га в умовних кадастрових гектарах. 03 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] приватному нотаріусу Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутню О.Я. подано заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину. Статтями 1218, 1254 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Оскільки після виділен\-ня в натурі земельної ділянки право на земельну частку (пай) зникає, воно не може буди успадковане і після отримання державного акту власнику зе\-мельної ділянки необхідно скористатися встановленим ст. 1254 ЦК України правом на внесення змін до заповіту. В протилежному випадку спадкування земель\-ної ділянки буде здійснено за законом. Після державної реєстації права власності на земельну ділянку, [PERSON] до заповітного розпорядження від 25 вересня 2001 року, посвідченого секретарем виконкому Криничуватської сільської ради [PERSON], не внесено змін, що йому не належить право на земельну частку (пай), а належить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1256 ЦК України встановлено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1256 ЦК України, загальним правилом тлумачення заповітів є тлумачення його самими спадкоємцями, а лише за наявності між ними спору - судом. Тлумачення заповіту має на меті усунення незрозумілостей у буквальному змісті заповіту, при цьому повинна забезпечуватись найбільш повна реалізація не тільки дійсної, а й припустимої волі спадкодавця. Потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання. При тлумаченні заповіту аналізується як буквальне значення слів і понять, так і мета заповіту, сутність кожного із положень, викладених у заповіті, ураховуються інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.1256 ЦК України встановлено тлумачення заповіту судом у разі спору між спадкоємцями. Тобто, таке тлумачення умов, є проведенням певної процедури судового розгляду у разі спору між спадкоємцями, оскільки волевиявлення спадкоємців щодо тлумачення умов стосується прав та обов'язків кожного із них щодо спадкового майна. Тобто, ст. 213 та ст.1256 ЦК України визначено, що правочин тлумачиться судом лише при розгляді спору між спадкоємцями, а не сам по собі. При наявності спору з відповідачем [PERSON] щодо тлумачення заповіту в частині спадкового майна, позивач [PERSON] не може іншим шляхом підтвердити волю спадкодавця [PERSON] ніж шляхом тлумачення заповіту судом, вирішуючи питання тлумачення цього правочину, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян. При цьому, для визначення волі [PERSON] слід брати до уваги мету правочину, подальшу поведінку спадкодавця [PERSON] (ч.4 ст.213 ЦК). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON], заповідаючи [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай), мав метою забезпечити [PERSON] після своєї смерті можливістю володіти належною йому земельною ділянкою, адже після державної реєстрації права власності на земельну ділянку та отримавши державний акт на право приватної власності на землю, [PERSON] на цю земельну ділянку нового заповітного розпорядження іншим спадкоємцям не вчиняв. Це свідчить про те, що справжня воля [PERSON] була направлена на те, щоб [PERSON] успадкувала після його смерті не лише сертифікат на земельну частку (пай), а і земельну ділянку, яку [PERSON] отримав у власність на підставі цього сертифікату. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та Криничуватської сільської ради про тлумачення заповіту в частині спадкового майна підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.151 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати по справі за заявою позивача [PERSON] відшкодованню не підлягають.

Outcome: approved