Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач Дружківський дитячий будинок-інтернат 02.12.2019р звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що відповідачі - [PERSON] і [PERSON] , на момент народження сина [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі. Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2008р від батьків була складена нотаріальна заява на оформлення сина [PERSON] в Державний дитячий заклад на повне державне забезпечення та згода на усиновлення. Вказує, що за станом здоров`я [PERSON] потребує стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, освітніх та реабілітаційних послуг, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 15.10.2008р за №570 дитину влаштовано до державного закладу на повне державне утримання, зокрема з жовтня 2008 року до червня 2013 року малолітній перебував в КУОЗ «Краматорський будинок дитини « Антошка », а 11.06.2013р за віком був переведений до Шахтарського дитячого будинку-інтернату. У зв`язку з ситуацією, яка склалася в регіоні, з метою уникнення наслідків збройного конфлікту, у 2014 році вихованців Шахтарського дитячого будинку-інтернату було переведено до інших державних дитячих закладів, а малолітнього [PERSON] було зараховано на тимчасове проживання до Дружківського дитячого будинку-інтернату, а 02.12.2014р - на постійне місце проживання, у зв`язку з чим хлопець перебуває у зазначеному закладі з 03.08.2014р по теперішній час. Зазначає, що протягом усього періоду перебування сина у Дружківському дитячому будинку-інтернаті мати та батько його жодного разу не відвідували, з ним не листувались, не телефонували, не цікавились його станом здоров`я, будь-якої участі у вихованні та утриманні хлопця не приймали, долею дитини не цікавились. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачів аліменти на користь малолітньої дитини [PERSON] . Представник позивача Орлова О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Дружківського дитячого будинку-інтернату. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи: орган опіки та піклування Дружківської міської ради, які про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавали. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , складеного 07.04.2008р відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №460), встановлено, що батьками малолітньої дитини записані батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії заяви [PERSON] , [PERSON] , посвідченої 22.09.2008р приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О., зареєстровано в реєстрі за №6433, 6434, убачається, що батьки малолітнього [PERSON] , [INFO] , просять оформити свого сина в Державний дитячий заклад на повне державне забезпечення, так як за станом здоров`я дитини вони відмовляються від подальшого його виховання та забезпечення. На підставі вищевказаної заяви відповідачів, рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 15.10.2008р за №570 малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до державного закладу на повне державне утримання. Згідно до Витягу з наказу Дружківського дитячого будинку-інтернату за №9 від 03.08.2014р, малолітній [PERSON] з 03.08.2014р зарахований на тимчасове проживання, як мешканець, який евакуйований з Шахтарського ДБІ, а згідно Витягу з наказу Дружківського дитячого будинку-інтернату за №22 від 02.12.2014р, малолітній [PERSON] з 02.12.2014р зарахований на постійне проживання, як мешканець, який евакуйований з Шахтарського ДБІ. Відповідно до Акту про невідвідування дитини, наданого 18.11.2019р Дружківським дитячим будинком-інтернату, батьки хлопчика [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , жодного разу не відвідували сина, не листувались з ним, не телефонували, не цікавились його станом здоров`я, будь-якої участі у вихованні та утриманні хлопця не приймали, долею дитини не цікавились. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч.1 ст.164 СК України). Судом встановлено, що в порушення ч.2 ст.150 СК України відповідачі, як батько та мати малолітнього [PERSON] , не виявляють до дитини батьківського піклування, не займаються вихованням та утриманням сина, життям, розвитком та подальшою долею дитини не цікавляться, матеріальної до\-помоги на утримання сина не надають, що свідчить про їх стійке небажання виконувати батьківські обов`язки, змінити свій спосіб життя. Згідно висновку Органу опіки та піклування Дружківської міської ради від 12.11.2020, останній вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , так як від самого народження малолітній хлопчик перебував у різних державних закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки батьки відмовилися від виховання сина і надали нотаріальну згоду на його усиновлення. На підставі вищевикладеного, суд, виключно в інтересах дитини, вважає за необхідне згідно ст.164 ч.1 п.2 СК України позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні її сина [PERSON] , [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) з кожного, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір за розгляд позовних вимог про позбавлення батьківських прав в сумі 840,80грн, та за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 840,80грн.

Outcome: approved