Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, покликаючись на те, що [INFO] р. помер його рідний брат [PERSON], якому на праві власності належала однокімнатна квартира в [ADDRESS], хоча фактично він проживав в [ADDRESS] де доглядав за їх мамою, яка померла у 1998 р. Після смерті мами, брат постійно був у нього, харчувався та практично жив до своєї смерті. Вважає, що після смерті [PERSON] він вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном так як брат завжди говорив, що у разі його смерті йому перейде у власність в порядку спадкування квартира, що розташована в [ADDRESS]. Крім того, до спадкоємців першої черги відноситься лише син [PERSON] - [PERSON], який проживав окремо від нього із своєю матір'ю і він не звертався із заявою про прийняття спадщини. У 2006 р. [PERSON] одружився із відповідачкою [PERSON] та проживав у квартирі його брата, яку він фактично прийняв у спадщину так як у нього є де жити, він не перешкоджав проживанню. [INFO] р. [PERSON] помер та відповідачі почали претендували на квартиру по [ADDRESS], що на його думку є незаконним. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити встановивши факт прийняття ним спадщини після смерті брата та визнати право власності в порядку спадкування на квартиру, що розташована по [ADDRESS] Львівської області. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, зіслався на обставини викладені в позові. Додав, що його брат [PERSON] був єдиним власником спірної квартири, після його смерті він сплачував комунальні послуги та утримував житло. З 2005 р. за адресою по [ADDRESS] почав проживати син його померлого брата, [PERSON], який перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON], однак, зареєстрував шлюб у 2006 році. Вважає, що квартира за вказаною адресою належить йому так як ще за життя [PERSON] говорив, що якщо з ним щось станеться то квартира перейде йому у власність в порядку спадкування. Крім того, [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого батька, не звертався у нотаріальну контору, а тому, на його думку він вступив у фактичне володіння та користування вказаною квартирою, відтак просить позов задовольнити в повному обсязі. Пояснення позивача підтримав і його представник [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що у 2001 році помер її чоловік [PERSON], а у 2013 році помер їх син [PERSON] Коли вони розлучились з чоловіком останній постійно проживав біля позивача, який є його братом, а також, доглядав за їх мамою, яка померла у 1998 р. З 2005 року син [PERSON] почав проживати з [PERSON] у спірній квартирі, хоча не хотів там жити. Почав зловживати спиртними напоями. Вважає, що доцільно залишити квартиру позивачу, який обіцяв поставити її синові пам'ятник. [PERSON] міг переоформити квартиру на себе, проте не хотів цього робити так як хотів жити в м.Червонограді. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер у 2013 р. Разом вони проживали за адресою [ADDRESS]. Чоловік говорив, що це його квартира, яку залишив йому батько. За вказаною адресою вона живе і на даний час, спиртного не вживає, оскільки, пройшла лікування. У квартирі за життя з чоловіком робили ремонт, купляли меблі. Витрати за утримання квартири несе вона. Вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його рідним братом. Їх брат, [PERSON], який помер у 2001 році, нічого йому не говорив про квартиру. Син [PERSON], [PERSON] помер у 2013 році, він проживав разом із своєю мамою. Представник третьої особи Соснівської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа нотаріус Соснівської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Як вбачається з показів свідка [PERSON] даних ним в судовому засіданні, [PERSON] був його товаришем, вони разом їздили на заробітки в м. Москву, він проживав з мамою в м. Червонограді. Не знав про те, що [PERSON] був одружений з відповідачкою. Спірна квартира в м. Соснівка належала йому, він завжди так говорив, що його батько залишить йому квартиру, але чи він там проживав, йому не відомо. Згідно показів свідка [PERSON] даних ним в судовому засіданні він був другом [PERSON], якого знав близько двадцяти років. Знав про те, що він проживав разом з [PERSON], проте не знав чи були вони у зареєстрованому шлюбі. Також, йому було відомо, що вони проживали на квартирі в м. Соснівка, яка належала батькові [PERSON]. Відповідно до показів свідка [PERSON] даних нею в судовому засіданні, вона являється дочкою [PERSON] [PERSON] був її вітчимом, з мамою вони жили разом біля десяти років у м. Соснівка. Спірну квартиру татові залишив його батько та він завжди говорив, що вона залишиться їй з мамою. Були випадки коли батьки зловживали спиртним. Шлюб вони зареєстрували перед тим як переїхали проживати у спірну квартиру. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 11.11.1996 р., [PERSON] на праві приватної власності належала квартира по [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] р. На підставі відповіді Соснівської державної нотаріальної контори від 15.12.2014 р. № 465/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області не заводилась. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Оскільки [PERSON] помер [INFO] року, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 23.02.2006 р. уклав шлюб із [PERSON] Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] помер [INFO] р., у віці 41 р. Беручи до уваги наведені вище обставини, судом встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту прийняття ним спадщини за померлим [PERSON] у порядку що визначений ст. 549 ЦК УРСР. Крім того, [PERSON] як в позовній заяві так і в ході судового розгляду визнано факт постійного проживання в спірній квартирі, [PERSON] після смерті свого батька. Позивач проживав та на даний час проживає у [ADDRESS] та веде власне господарство. Крім того, [PERSON] ніколи не був зареєстрований у спірній квартирі, ніколи там фактично не проживав та не управляв майном. Відтак, суд приходить до переконання, що після смерті [PERSON] прийняв спадщину та фактично вступив в управління майном його син [PERSON], який являвся спадкоємцем першої черги та разом із дружиною проживав у спірній квартирі, що підтверджується показами сторін та свідків. Відтак право спадщини на вказану квартиру в порядку спадкування мають спадкоємці померлого [PERSON] в порядку спадкової трансмісії. Крім того, суд враховує і ту обставину, що [PERSON] помер у 2001 році, а позивач будучи його рідним братом не звертався у встановленому законом порядку про прийняття спадщини, а звернувся до суду про визнання права власності на спадкове майно лише через тринадцять років після смерті спадкодавця, з порушенням загального строку позовної давності. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed