Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір 9 грудня 2013 року №81330/35/к, згідно з яким позивач надав відповідачеві споживчий кредит у розмірі 40 000 грн. строком на 36 місяців з 9 грудня 2013 року по 9 грудня 2016 р. зі сплатою 27% річних. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 10 березня 2016 року становить 64 536,82 грн. та включає в себе: 30 912,02 грн. заборгованості за кредитом, 14 246,15 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 8 894,92 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту, 3 405,65 грн. заборгованості за відсотками за несвоєчасне повернення кредиту, 4 000 грн. штрафу та 3 078,08 грн. заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяви про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 червня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 9 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний Банк «Експрес-Банк», як кредитодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №81330/35/к (а.с.4-8), за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 40 000 грн. для споживчих цілей, строком на 36 місяців з 9 грудня 2013 року по 9 грудня 2016 року зі сплатою 27% річних. Позичальник зобов'язується використати кредит на споживчі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п.5.2.1 кредитного договору). Погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний у п.2.3 договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на зазначений рахунок грошових коштів в сумах та терміни, визначених у Додатку №1, що є невід'ємною частиною договору (п.2.5 кредитного договору). У відповідності до п.п.6.2 та 6.3 кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченного невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. За прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту (в т.ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного кредитодавцем) в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченного невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Згідно з п.6.4. кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної п.п.5.2.3., 5.2.4., 5.2.5. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф, в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого не виконання або неналежного виконання. Позичальник зобов'язується отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в кредитодавця, протягом всього року (терміну) дії договору, у разі зміни з ініціативи позичальника номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до п.1.4. договору (п.5.2.5 кредитного договору). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Встановлено, що позивач зобов'язання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 9 грудня 2013 року (а.с.10), за яким станом на 10 березня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 64 536,82 грн. та включає в себе: 30 912,02 грн. заборгованості за кредитом, 14 246,15 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 8 894,92 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту, 3 405,65 грн. заборгованості за відсотками за несвоєчасне повернення кредиту, 4 000 грн. штрафу (за порушення п.5.2.5 кредитного договору, оскільки останнє зарахування заробітної плати відбулось16 жовтня 2014 року) та 3 078,08 грн. заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції. Щодо вимоги про стягнення пені та нарахованого штрафу, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Вуглегірськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON], представленого нею при укладенні договору 9 грудня 2013 року (а.с.11-12), вбачається, що з 8 травня 1996 року та станом на 9 грудня 2013 року вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відомості про її реєстрацію за вказаною адресою станом на 14 квітня 2014 року відсутні; відповідач також не перебуває на відповідному обліку як внутрішньо переміщена особа (а.с.). Відтак суд вважає підставним нарахування штрафу та пені, оскільки факт реєстрації та постійного проживання відповідача з 14 квітня 2014 року у місті Вуглегірську Донецької області не підтвердився. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором від 9 грудня 2013 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved