Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача - керуючий ТВБВ № 10008/0152 м. Косів філії - Івано-Франківського обласного управління Сабадах А.М., подала до суду заяву з проханням розглядати дану справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Із змісту позовних вимог, вбачається, що 05.05.2008 року, відповідачу як клієнту банку та держателю банківської платіжної картки, на картковий балансовий рахунок [NUMBER], у зв'язку зі збоєм програмного забезпечення, було тричі зараховано грошові кошти в сумі 1789,68 грн., всього на загальну суму 5369,04 грн., в той час, як необхідно було нарахувати тільки 1789,68 грн. Пізніше 06.07.2011 року, у зв'язку із вищезазначеною причиною, на цей же рахунок, відповідачу, помилково було зараховано грошові кошти, що не належали йому, в сумі 2017,29 грн. Надалі, неодноразово користуючись банківською платіжною карткою, [PERSON] через банківські автомати самообслуговування (банкомати) проводив зняття готівкових коштів, які належали йому та коштів, які не належали йому. Відповідач використовуючи банківську платіжну картку та банківські автомати самообслуговування, як неналежний отримувач, без відповідної на те правової підстави, повторно отримав кошти у сумі 5596,65 грн. Письмові звернення банку, щодо необхідності повернення зайво отриманих коштів в сумі 5596,65 грн., відповідач залишив без відповіді. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2008 року у філії - Косівському відділенні №6345 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно з договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №47, [PERSON] відкрито картковий рахунок [NUMBER] для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. На умовах цього договору [PERSON] видано платіжну картку (а.с. 5-12). Як клієнт ВАТ «Ощадбанк» та держатель банківської платіжної картки [PERSON] мав можливість отримувати гроші у готівковій формі як у касах установ банку, так і через банківські автомати самообслуговування (банкомати), з також здійснювати інші операції, передбачені відповідним договором. Так, 05.05.2008 року [PERSON] як клієнту банку та держателю банківської платіжної картки та держателю банківської платіжної картки, на картковий балансовий рахунок [NUMBER], у зв'язку зі збоєм програмного забезпечення, було тричі зараховано грошові кошти в сумі 1789,68 грн., а всього на загальну суму 5369,04 грн., в той час, як необхідно було нарахувати тільки 1789,68 грн. Надалі, неодноразово користуючись банківською платіжною карткою, [PERSON] через банківські автомати самообслуговування (банкомати) проводив зняття готівкових коштів, які належали йому та коштів, які не належали йому. Дані обставини повністю підтверджуються звітами про стан карткового рахунку за відповідні періоди та банківською довідкою про рух коштів по картковому рахунку відповідача (а.с. 13, 14, 17-18). У відповідності до п.п. 1.23 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011 року №2346-111 неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу або видана їй у готівковій формі. Таким чином, згідно з наведеним положенням чинного законодавства [PERSON] є неналежним отримувачем грошових коштів в сумі 5596,65 грн., що були зняті ним за допомогою банківської платіжної картки через банківські автомати самообслуговування, а також шляхом зняття готівкових коштів з вкладних рахунків, а тому ці кошти підлягають поверненню їх законному власнику - публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10008/0152 м. Косів філії - Івано-Франківського обласного управління. Письмові звернення банку, щодо необхідності повернення зайво отриманих коштів в сумі 5596,65 грн. [PERSON] залишив без відповіді (а.с. 16) У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Із довідки № 36 від 15.01.14 р. наданої позивачем, вбачається, що на рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON], було зайво нараховано кошти в сумі 5596,65 грн., з яких клієнтом було повернуто кошти в сумі 1580,28 грн. Враховуючи це, загальна сума заборгованості становить 4016,37 грн. (а.с. 33). Враховуючи те, що відповідач повернув 1580,28 грн. зайво нарахованих коштів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у межах несплаченої суми зайво нарахованих коштів у розмірі 4016,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 1 п. 1.23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011 року №2346-111, ст.ст. 387, 1066 ЦК України та

Outcome: approved