Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаки Плюс» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Мотивувала свої вимоги тим, що вона починаючи з 02 квітня 2002 року до 19 листопада 2014 року працювала на посаді директора у ТОВ «Лаки Плюс». Відповідно до наказу № 19/11-14 виданого по підприємству 19.11.2014 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Позивач вказує, що ТОВ «Лаки Плюс» не виплатило їй заборгованість по заробітній платі за період з 15 липня 2014 року по 19 листопада 2014 року, у розмірі 27323 гривень 10 копійок, які вона і просить суд стягнути з відповідача на її користь. Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у її відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] починаючи з 02 квітня 2002 року до 19 листопада 2014 року працювала на посаді директора у ТОВ «Лаки Плюс». Відповідачем не надано суду доказів того, що підприємство провело з [PERSON] повний розрахунок при звільненні із займаної посади. Також відповідачем не надано суду доказів відсутності заборгованості перед позивачем по заробітній платі за період з 15 липня 2014 року по 19 листопада 2014 року, у розмірі 27323 гривень 10 копійок. Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Суд вважає, що обставини на які посилався позивач належно доведені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд на підставі ч. 1 п. п. 2, 4 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення на користь працівника виплати заробітної плати в межах одного місяця. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved