Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача 36000,00 дол.США, що становить 549424,80 грн. боргу за договором позики та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами 28.01.2012 укладено договір позики грошових коштів, що підтверджено розпискою, у відповідності до якого позивач позичив відповідачу 36000,00 дол.США із кінцевим терміном повернення - до 28.01.2013. Однак, відповідач у визначений строк грошові кошти не повернув та таким чином прострочив виконання зобов'язання, а тому у відповідності до ст.ст.526, 625, 1047 ЦК України просить позов задовольнити та стягнути понесені позивачем судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов повністю та просить такий задовольнити. У разі повторної неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідачі повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, ч.2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 28 січня 2012 року [PERSON] «… позичила у [PERSON] суму коштів у розмірі 36000 доларів США. Кошти були передані мені готівкою. Позичені мною кошти я зобов'язуюсь повернути [PERSON] до 28.01.2013». Оригінал розписки оглянуто судом у судовому засіданні 30.01.2015. Так, відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики від 28.01.2012 розмір заборгованості 36000,00 дол.США (сума позики) становить 549424,80 грн. (переведення з іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України, станом з 14.00 год. 18.11.2014, в тому числі станом на 19.11.2014 на момент подання позову, з розрахунком 1526,0180 грн. за 100 дол.США). Цей розрахунок заборгованості приймається судом до уваги, оскільки доказів неправильного нарахування заборгованості не подано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що позов підставний та обґрунтований, оскільки розписка містить істотні ознаки, які характерні для договору позики, із її змісту вбачається укладення договору позики та вчинення сторонами угоди дій, характерних для такого договору, наявна зобов'язальна умова договору позики для відповідача щодо повернення отриманих коштів, а відтак, суд приходить висновку, що у позивача наявні правові підстави для покладення на відповідача обов'язку повернення грошових коштів за договором позики, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за договором позики від 28.01.2012 у розмірі 549424,80 грн., у відповідності до положень ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, а позов задовольнити повністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцій, наявних у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3654,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст.638, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved