Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про розірвання договору про спільну діяльність, визнання права власності, стягнення штрафних санкцій. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач просить суд розірвати договір про спільну діяльність від 21 січня 2015 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю літ. А-1, загальною площею 505 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 30 В та зареєструвати за [PERSON] право власності на вказане майно без додаткового введення в експлуатацію; визнати за [PERSON] право власності на торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 330,7 кв.м., основною площею 306,8 кв.м., допоміжною площею 23,9 кв.м.; прибудову літ. А1-1, площею основи (забудови) 49,3 кв.м., прибудову літ. А21, площею основи (забудови) 283,0 кв.м., торгівельний павільйон літ. В-1, загальною площею 26,0 кв.м., основною площею 20,6 кв.м., допоміжною площею 5,4 кв.м.; ганок літ. в, площею основи (забудови) 0,6 кв.м., ганок літ в1, площею основи (забудови) 1,0 кв.м., торгівельний павільйон літ. Д-1, загальною площею 42,2 кв.м.; ганок літ. д, площею основи (забудови) 1,5 кв.м., торгівельний павільйон літ. Ж-1, загальною площею 17,5 кв.м.; торгівельний павільйон літ. З-1, загальною площею 27,5 кв.м.; торгівельний павільйон літ. К-1, загальною площею 33,2 кв.м., за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, 99 Б та зареєструвати за [PERSON] право власності на вказане майно без додаткового введення в експлуатацію; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] штраф за невиконання умов договору про спільну діяльність від 21 січня 2015 року у розмірі 50000 гривень та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Представник третьої особи повідомлявся про час і місце судового засідання, але до суду не зявився, письмових заяв та клопотань не надав. З цих підстав суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянув справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та виніс рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. [PERSON] власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року між ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер у реєстрі 2456. Відповідно до п. 1.1. цього договору купівлі-продажу, продавець передає у власність покупців, а покупці сплачують обумовлену грошову суму, у розмірі та у порядку, що передбачені цим договором, та приймають у рівних частинах кожний, тобто по 1/3 (одній третій) частині, нерухоме майно торгівельні павільйони, а саме: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 26,6 кв.м., ганок літ. а, торгівельний павільйон літ. Б-1, загальною площею 6,7 кв.м., що знаходяться у м. Дніпропетровську по проспекту Гагаріна, будинок № 99 [PERSON] спільної часткової власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 грудня 2014 року, індексний номер 31680203, згідно з яким, 1/3 частина торгівельних павільйонів зареєстрована за [PERSON]; витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 грудня 2014 року, індексний номер 31679927, згідно з яким 1/3 частина торгівельних павільйонів зареєстрована за [PERSON]; витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 грудня 2014 року, індексний номер 31680617, згідно з яким 1/3 частина торгівельних павільйонів зареєстрована за [PERSON] 21 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] з одного боку, а [PERSON] з іншого боку, було укладено договір про спільну діяльність, без створення\~юридичної особи\~для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Відповідно до вказаного договору, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися діяти спільно, без створення\~юридичної особи\~для досягнення певної мети, що не суперечить законові, взяли на себе обовязок власними силами та за власні кошти здійснити реконструкцію та будівництво торгівельних павільйонів та нежитлових будівель у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99 Б та по вул. Запорізьке шосе, 30 В. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1130 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору про спільну діяльність), за\~договором\~про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення\~юридичної особи\~для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Відповідно до договору про спільну діяльність майно, створене в процесі спільної діяльності належить учасникам у рівних частинах на праві спільної часткової власності. Згідно з вимогами\~ст. 626 ЦК України,\~ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Свобода вибору виду договору надає сторонам можливість обрати прямо передбачений актом цивільного законодавства вид договору, укласти змішаний договір із елементами різних договорів або договір, не передбачений цивільним законодавством. Визначальним критерієм, виходячи з якого здійснюється вибір виду майбутнього договору, є юридична мета сторін, тобто їхнє спільне бажання до настання певних наслідків від укладення договору. Нормами ст. 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 1130 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору про спільну діяльність) встановлено, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності\~майна, покриття витрат та\~збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. Як видно з наведених норм чинного цивільного законодавства, учасниками договору про спільну діяльність від 21 січня 2015 року в належній формі було досягнуто усіх істотних умов договору. Сторони домовились та погодили умови щодо предмету договору (будівництва власними силами та за власні кошти обєктів нерухомого майна), мети, координації спільних дій учасників, результатів спільної діяльності (новостворене майно), порядку набуття та оформлення права власності на результат спільної діяльності, прав та обовязків сторін учасників спільної діяльності, відповідальності за невиконання умов договору, строків договору. Однак, відповідачі на протязі всього строку дії Договору про спільну діяльність навмисно ухилялися від виконання своїх обовязків за цим договором щодо спільного виділення коштів та здійснення реконструкції та будівництва за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, 99 Б та м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 30 В. Приймаючи до уваги бездіяльність відповідачів, [PERSON] самостійно за власні кошти та своїми силами, побудовано нерухоме майно - торгівельні павільйони та нежитлові будівлі, що знаходяться у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99 Б та по вул. Запорізьке шосе, 30 В. Факт умисного невиконання відповідачами своїх обовязків за наведеним договором, підтверджується численними листами між сторонами. Відповідно до умов договору про спільну діяльність, цей договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Нормами\~ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Нормою ч. 1 ст. 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні\~договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Згідно з ч. 4 ст. 652 ЦК України, зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Оскільки відповідачі порушили умови договору про спільну діяльність від 21 січня 2015 року у частині здійснення будівництва за спільні кошти та спільними ресурсами (силами), суд приходить до висновку про те, що це порушення є таким, що тягне за собою розірвання цього договору. Крім того, порушення умов договору з боку відповідачів тягне за собою застосування передбачених адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу. З цих підстав підлягають задоволенню і вимоги позивача, як про розірвання договору про спільну діяльність від 21 січня 2015 року, так і про стягнення штрафних санкцій у розмірі 50000 гривень. Позовні вимоги про визнання права власності за позивачкою на нежитлові будівлі, що знаходяться у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99 Б та по вул. Запорізьке шосе, 30 В обґрунтовуються наступним. Так, відповідно до\~вимог ст. 11 ЦК України,\~підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до умов договору про спільну діяльність, у разі невиконання однією із сторін умов даного договору щодо здійснення будівництва за спільні кошти та спільними ресурсами (силами), побудовані обєкти нежитлової нерухомості (торгівельні павільйони, нежитлові будівлі) належать на праві власності тій стороні, яка фактично виконала умови даного договору, а саме: здійснила своїми силами та за свої власні (або залучені) кошти будівництво у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99 Б та по вул. Запорізьке шосе, 30 В. Аналогічна умова міститься і у іншому пункті договору, згідно з яким, право власності на будь-якому етапі виконання будівельних робіт належить тій стороні, яка фактично виконала умови даного договору, здійснила своїми силами та за свої власні (або залучені) кошти будівництво обєктів нерухомого майна. Згідно\~з ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. [PERSON] власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами\~ст. 328 ЦК України\~встановлено презумпцію правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлено судом. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, право власності\~на нову\~річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено\~договором\~або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї\~речі. [PERSON] власності на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення\~будівництва\~(створення майна). Якщо\~договором\~або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає\~державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За [PERSON] можливо визнати право на визнання права власності на нерухоме майно, оскільки саме вона здійснила будівництво та реконструкцію торгівельних павільйонів за свої власні сили та кошти. Відповідачі ухилились від виконання умов укладеного з ними договору про спільну діяльність та взагалі не брали участі ні адміністративними, ні фінансовими ресурсами для досягнення мети згаданого договору. З технічного паспорту на нерухоме майно, який виготовленого ФОП [PERSON] вбачається, що обєкти нерухомого майна, а саме: прибудова літ. А1-1, прибудова літ. А21, торгівельний павільйон літ.В-1, ганок літ. в, ганок літ. в1, торгівельний павільйон літ. Д-1, ганок літ. д, торгівельний павільйон літ. Ж-1, торгівельний павільйон літ. З-1, ганок літ. З та торгівельний павільйон літ. К-1, є самочинним будівництвом. [PERSON] за власні кошти, власними зусиллями було здійснено реконструкцію торгівельного павільйону літ. А-1, загальною площею 26,6 кв.м., торгівельного павільйону літ. А-1 з наступними характеристиками та приміщеннями: приміщення 1-1, площею 8,2 кв.м., тамбур 1-2, площею 2,0 кв.м., приміщення 1-3, площею 8,1 кв.м., підсобне 1-4, площею 5,8 кв.м., підсобне 1-5, площею 6,7 кв.м., торгівельна зала 1-6, площею 21,5 кв.м., торгівельна зала 1-7, площею 21,9 кв.м., коридор 1-8, площею 5,0 кв.м., торгівельна зала 1-9, площею 28,7 кв.м., кабінет 1-10, площею 11,5 кв.м., кабінет 1-11, площею 8,9 кв.м., санвузол 1-12, площею 1,7 кв.м., торгівельна зала 1-13, площею 72,0 кв.м., торгівельна зала 1-14, площею 126,0 кв.м., санвузол 1-15, площею 2,7 кв.м., разом по літері А-1, загальна площа 330,7 кв.м., яка складається з основної площі 306,8 кв.м., допоміжної площі 23,9 кв.м. При цьому знесено ганок літ. а, торгівельний павільйон літ. Б-1, загальною площею 6,7 кв.м.; а також побудовано наступні нові обєкти нерухомого майна: торгівельний павільйон літ. В-1, який має такі технічні характеристики: торгівельна зала 1-1, площею 5,3 кв.м., приміщення 1-2, площею 8,0 кв.м., підсобне 1-3, площею 5,4 кв.м., приміщення 1-4, площею 7,3 кв.м., разом по літері В-1, загальна площа 26,0 кв.м., яка складається з основної площі 20,6 кв.м., допоміжної площі 5,4 кв.м.; торгівельний павільйон літ. Д-1, який має такі технічні характеристики та приміщення: торгівельна зала 1-1, площею 21,2 кв.м., торгівельна зала 1-2, площею 21,0 кв.м., разом по літері Д-1, загальна площа 42,2 кв.м.; торгівельний павільйон літ. Ж-1, який має такі технічні характеристики та приміщення: торгівельна зала 1-1, площею 17,5 кв.м., разом по літері Ж-1, загальна площа 17,5 кв.м.; торгівельний павільйон літ. З-1, який має такі технічні характеристики та приміщення: торгівельна зала 1-1, площею 27,5 кв.м., разом по літері З-1, загальна площа 27,5 кв.м.; торгівельний павільйон літ. К-1, який має такі технічні характеристики та приміщення: торгівельна зала 1-1, площею 33,2 кв.м., разом по літері К-1, загальна площа 33,2 кв.м. Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження обєкту: торгівельні павільйони літер А-1, В-1, Д-1, Ж-1, З-1, К-1, що у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99Б, який складено 12 грудня 2016 року експертом (інженером) з технічного обстеження, кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 002563, який видано Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, що затверджений головою (заступником голови) атестаційної архітектурно-будівельної комісії [PERSON] від 17 липня 2013 року, під час технічного обстеження обєкта: торгівельні павільйони літер А-1, В-1, Д-1, Ж-1, З-1, К-1 у м. Дніпрі по проспекту Гагаріна, 99Б, встановлено, що обєкт придатний до надійної та безпечної експлуатації (сторінка 13 Звіту), а також, за результатами проведення технічного обстеження обєктів, а також встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації (сторінка 15 Звіту). Нормами ст. 376 ЦК України передбачено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил, без виділення земельної ділянки. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу особи, що здійснила самочинне будівництво, суд може визнати за нею право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з вимогами \~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до норми ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до\~вимог ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Нормами ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 27 цього Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, що до права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, хоча і нежитлова будівля, яка знаходиться у м. Дніпрі по вул. Запорізьке шосе, 30 В і була предметом договору про спільну діяльність від 21 травня 2015 року, проте, будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджували належність вказаної нежитлової будівлі хоча б одному із співвласників, позивачем не надано. Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги. Через те, що жоден з учасників цивільного спору у судове засідання не зявився, при вирішенні спору судом не розглядалося питання про виділення земельної ділянки під побудоване позивачем нерухоме майно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати у рівних долях, по 1250 гривень з кожної особи. На підставі викладеного,

Outcome: partial