Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Державного нотаріусу Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П., Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, [PERSON], [PERSON], третя особа: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.05.1995 було зареєстроване фермерське господарство «Комаров І.С.» (далі - ФГ «Комаров І.С.»), головою якого був [PERSON]. Відповідно до чинного на той час законодавства Вільнянською районною радою Запорізької області на підставі рішення Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 08.09.1992 видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею площею 39.4 га для організації фермерського господарства, що розташована на території Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Після смерті [PERSON] [INFO], позивач - донька, зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їм було відмовлено з підстав не присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Посилаючись на те, що нотаріусом безпідставно було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на користування вказаною земельною ділянкою, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] право власності на фермерське господарство «Комаров І.С.», право довічного успадковуваного володіння землею площею 39.4 га для організації фермерського господарства, що розташована на території Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, визнати позивача головою фермерського господарства «Комаров І.С.». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні визначеним в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Представник Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області позов не визнав, подав до суду заперечення посилаючись на те, що він не є належним відповідачем по даній справі. Представник Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області позов не визнав, подав до суду заперечення посилаючись на те, що він не є належним відповідачем по даній справі. Вислухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали цивільної справи встановив наступні обставини: Вільнянською районною радою Запорізької області на підставі рішення Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 08.09.1992, [PERSON] видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею площею 39.4 га для організації фермерського господарства, що розташована на території Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. 04.05.1995 було зареєстроване фермерське господарство «Комаров І.С.», що підтверджується копією статуту Фермерське господарство «Комаров І.С.» від 13.03.2007, Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [NUMBER] від 12.04.2013. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть №І-ЖС №250971 видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №43. Постановою державного нотаріусу Дмитрієвою Н.П., Шостої Запорізької державної нотаріальної контори №4094/02-31 від 02.11.2013 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на користування вказаною земельною ділянкою з підставне присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Згідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року , успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. За ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме №51539763 від 12.01.2016 зареєстрованих прав власності за фермерським господарством «Комаров І.С.» (код ЄДРПОУ - 22160419) немає. Отже, позовна вимога про визнання права власності на ФГ «Комаров І.С.» не підлягає задоволенню, оскільки ФГ «Комаров І.С.» не містить ознак нерухомого майна, чинним законодавством захист цивільного права у формі визнання права власності виключно на юридичну особу, без ознак єдиного майнового комплексу не передбачено. Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК України та ч. 2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Посилання відповідачів на ч.4 ст.122 ЗК України про пред'явлення позову до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, як до неналежного відповідача, суд не бере до уваги, оскільки ст.122 ЗК України, глава 19 ЗК України визначає суб'єктів розпорядження землями. Відповідно до ч.5 ст.149 ЗК України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. Оскільки, в судовому засіданні не встановлено факт припинення права постійного користування земельною ділянкою в порядку ст.140 ЗК України, суд приходить до висновку про належність відповідача - Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, як суб'єкта правовідносин постійного користування земельною ділянкою. Оскільки спадкоємці мають право на успадкування права користування землею відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» та положень ч. 2 ст. 407 ЦК України, до складу спадщини увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на час відкриття спадщини і не припинилися у зв'язку з його смертю, суд задовольняє позовну вимогу про визнання права користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про фермерське господарство», п.2.2 статуту ФГ «Комаров І.С.» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Пункт 1.3 статуту ФГ «Комаров І.С.» містить визначення членів фермерського господарства: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. В силу ст.99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Оскільки, відповідачі [PERSON], [PERSON] визнали позов, позивачем не надано до суду доказів суперечності між членами фермерського господарства призначення голови фермерського господарства, суд приходить до висновку про відсутність спору з цього питання, що є підставою про для відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання [PERSON] головою фермерського господарства. На підставі викладеного,

Outcome: partial