Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся в Івано-Франківський міський\~ суд Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20.05.2007 року вона з відповідачем по справі, зареєстрували шлюб в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №569 (свідоцтво серії [NUMBER] від 27.02. 2020 року виданого повторно). Від даного шлюбу у них є двоє дітей неповнолітній син [PERSON] [INFO] та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що вони з позивачем понад два роки не проживають разом, спільного господарства не ведуть, у сторін протилежні погляди на шлюбні відносини, сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, неповнолітніх дітей на подальше виховання залишити з нею, щодо поділу сімейного майна у сторін спору немає. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Проти винисення заочного рішення суду не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов до суду не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02. 2020 року виданого повторно а.с. 4, сторони зареєстрували шлюб 20 травня 2005 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 569 (а.с.4). Сторони понад два роки не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. У сторін у шлюбі народилися діти - неповнолітній син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.8) та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved