Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сторони у 2008 році уклали шлюб від якого в них цього ж року народилась спільна дитина. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом двох останніх років вони не підтримують стосунків, шлюбні відносини фактично припинені, у кожного із них є інша сім'я, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач у судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та позов просив задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання з'явилась, вказала, що бажає шлюб розірвати, також зазначила, що позивач має іншу жінку, однак інші наведені позивачем у позовній заяві мотиви позову вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.05.2008 року, який був зареєстрований у виконавчим комітетом Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 11, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 31.07.2015 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що ухвалою суду від 27.10.2015 року провадження у даній справі було зупинено з метою надання сторонам строку для примирення тривалістю у два місяці. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві та заяві про розгляд справи без його участі, а також пояснення, надані відповідачем у судовому засіданні, те, що сторонам було надано строк для примирення, проте це не призвело до жодного позитивного результату для збереження шлюбу між сторонами, суд вважає, що причини, які спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідача про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися дошлюбним прізвищем «[PERSON]» є законним та обґрунтованим.

Outcome: approved