Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про зобов»язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS], шляхом знесення збудованого сараю, розташованого в [ADDRESS], та зниження забору на межі земельних ділянок до висоти 1 м. 80 см. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником будинку та земельної ділянки в [ADDRESS], в сусідньому домоволодінні [NUMBER] проживає [PERSON], яка була власником будинку та земельної ділянки за даною адресою, остання 29 лютого 2016 року подарувала вказані будинок та земельну ділянку [PERSON], фактично у даному домоволодінні проживає [PERSON]; спір виник з приводу незаконної забудови [PERSON], а тепер [PERSON], земельної ділянки-при будівництві господарських будівель допущені порушення державних будівельних норм, що порушує права позивача; спірні відносини були предметом розгляду 19 листопада 2014 року комісії з перевірки дотримання містобудівного законодавства; знесенню підлягає сарай, відстань від якого до житлового будинку позивача складає 7,3 м, висота забору, збудованого відповідачем, становить 3 м, не відповідає встановленим нормам і затіняє земельну ділянку позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що вольєр із собакою відповідача знаходиться на межі, фекалії затікають у його погріб, відповідач [PERSON] стала власником у 2016 році, всі незаконні добудови робила [PERSON], з якою у нього неприязні стосунки, до [PERSON] претензій не має, 30000 грн. повинна відшкодувати йому [PERSON], на роз»яснення суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України щодо призначення по справі будівельно-технічної експертизи після відновлення провадження по справі відмовився. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом Івашко В.В.. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, відповідно до клопотання від 01 жовтня 2017 року не має можливості з»явитись в судове засідання по умовах праці, «…якщо суд вважатиме потрібним розглядати справу без моєї присутності, то з позовною заявою [PERSON] я не згодна і додаю пакет документів, які являються доказами…». Із врахування принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, відсутності доказів перебування відповідача у трудових відносинах та неможливості явки в судове засідання, відповідного клопотання про розгляд справи за відсутності, наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та його представник в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивачем заявлені вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення сараю відповідача та зниження забору останньої відповідно до встановлених норм з підстав невідповідності виконаного відповідачем будівництва будівельним нормам, що порушує право позивача на користування земельною ділянкою та житловим будинком. Позивач є власником земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 28 грудня 1998 року. Згідно договору дарування земельної ділянки від 09 лютого 2016 року [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га, розташованої в [ADDRESS], цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Докази на підтвердження реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] у встановленому порядку відсутні. Відповідно до положень ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 лютого 2017 року [ADDRESS] зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування від 29 лютого 2016 року. Приписами ст.ст.391, 396 ЦК України встановлено, що позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Відповідно до Акту обстеження садиби [ADDRESS] від 19 листопада 2014 року, на присадибній ділянці домоволодіння [ADDRESS] м.Ніжина власника [PERSON] проводиться реконструкція літньої кухні та розпочате будівництво господарської будівлі, вольєр, де утримується собака, розташований на відстані 1 м від огорожі та за 7 м від веранди житлового будинку, за 1,5 м-2 м до погрібу, належних [PERSON]; [PERSON] розпочате будівництво господарської будівлі за 1 м від суміжної межі та за 6,8 м від господарської будівлі [PERSON], за 7,1 м від веранди житлового будинку [PERSON]; [PERSON] запропоновано перенести вольєр відповідно до вимог нормативних документів (не менще 12 м); запропоновано [PERSON] вибрати грунт за 1 м від огорожі і підсипати бік погреба та закріпити даний грунт огороджуючою конструкцією. Згідно повідомлення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16 лютого 2015 року [PERSON], яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП, надано припис від 28 листопада 2014 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, на виконання даного припису [PERSON] подала повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 15 грудня 2014 року на реконструкцію літньої кухні під гостьовий будинок та будівництво сараю, бані та гаража на підставі будівельного паспорта 12-01/122, виданого відділом містобудування та архітектури виконкому Ніжинської міської ради від 28 листопада 2014 року та свідоцтва на право власності на земельну ділянку від 17 липня 2014 року, що підтверджується також відповідним актом перевірки від 04 листопада 2015 року щодо [PERSON], повідомленням від 15 грудня 2014 року про початок виконання будівельних робіт, будівельним паспортом від 28 листопада 2014 року, висновком про забудову земельної ділянки [PERSON] від 10 вересня 2014 року. Самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до вимог ст.376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст.391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч.4 ст.376 та ст.391 ЦК України). Відповідно до ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Згідно повідомлення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08 квітня 2016 року при розміщенні пасіки на присадибній земельній ділянці огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл, пасіку розміщують на відстані не менше 10 м від межі сусіднього домоволодіння. Відповідно до Акту обстеження від 27 жовтня 2016 року та повідомлення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 28 жовтня 2016 року на момент перевірки у сараї, розташованого в [ADDRESS], худоби та птиці не виявлено, сарай [PERSON] розташований на відстані 1 м від межі із земельною ділянкою [ADDRESS] а також на відстані 6,8 м від літньої кухні, 7,3 м від житлового будинку за даною адресою, вбиральня домоволодіння [ADDRESS] розташована на відстані більше 15 м від вікон будинку домоволодіння [ADDRESS] Вищезазначені докази не підтверджують будівництва об»єктів нерухомості на земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS], без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил, доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва. Згідно клопотання позивача ухвалою суду від 29 травня 2017 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу щодо вирішення питань порушення умов землекористування з боку суміжного власника земельної ділянки [PERSON] при побудові сараю та забору з металопрофілю за адресою: [ADDRESS], відповідності виконаних будівельних робіт при будівництві сараю та забору проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, відповідності вимогам діючих нормативних документів у сфері будівництва будівельного паспорта від 28 листопада 2014 року, виданого відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON]. Відповідно до повідомлення Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 20 червня 2017 року ухвала повернута без виконання у зв»язку з неоплатою позивачем витрат на її проведення, про що заперечення позивача в судовому засіданні відсутні. Судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України неодноразово роз»яснювалось право позивачу на призначення відповідної експертизи та надання доказів згідно ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України. Із врахуванням викладеного підстави для задоволення позову у зв»язку з недоведеністю в судовому засіданні не встановлені, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Неприязні відносини позивача із [PERSON], що підтверджується колективним зверненням від 04 листопада 2014 року, не є підставами для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог.

Outcome: dismissed