Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення успадкованого майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог вказує, що під час оформлення спадкового майна батька [PERSON] випадково дізнався, що на квартиру, яка належала батькові накладений арешт. Згідно інформаційної довідки № 224590456 від 18.09.2020 року було з`ясовано, що постановою АЕ № 231256 від 20.09.2007 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ (зараз Подільський виконавчої служби у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) реєстраційний номер обтяження 5744143 та ухвалою 2802 Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8.02.2002 року (реєстраційний номер обтяження 8019606) накладено арешт на майно. Об`єктом обтяження виступає квартира за адресою: [ADDRESS] , де він на даний час проживає. Дана обстав перешкоджає йому оформити свої спадкові права. 10.12.2020 року його представник звернувся до Подільського відділу виконавчої служби у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з успадкованого майна та 16.02.2021 року отримав відповідь, яка полягала у тому, що у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи, на теперішній час надати детальну інформацію стосовно накладених арештів немає можливості, оскільки відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 227 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки і йому було відмовлено у знятті арешту з майна у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень і рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Накладення арешту на нерухоме майно порушує права спадкоємця на розпорядження цим майном, а тому за захистом порушеного права змушений звертатись до суду. Просить суд зняти арешт з успадкованого майна. Ухвалою суду від 12.04.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, суду надано клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 20.02.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-765, належала квартира [ADDRESS] (на даний час Кропивницький). [PERSON] помер [INFO] і його спадкоємцем є позивач у справі [PERSON] , що підтверджується довідкою Приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П. від 23.03.2021 року № 45/02-14. Як вбачається з інформаційної довідки № 224590456 від 18.09.2020 року постановою АЕ № 231256 від 20.09.2007 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ (зараз Подільський виконавчої служби у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) реєстраційний номер обтяження 5744143 та ухвалою 2802 Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8.02.2002 року (реєстраційний номер обтяження 8019606) накладено арешт на майно. Об`єктом обтяження виступає квартира за адресою: [ADDRESS] . Підстави для накладення обтяження на даний час відсутні, матеріали виконавчого провадження знищено, що підтверджується листом Подільського відділу державної виконавчої служби в місті Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.02.2021 року № 5812/19.12-24/1. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до норм статей 1218, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на майно [PERSON] , порушуються права позивача як спадкоємця, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved