Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір 24 липня 2007 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 7 лютого 2016 року становить 19 867,19 грн. та включає в себе: 3 600 грн. заборгованості за кредитом, 13 108,18 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1 736,76 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу та 922,25 грн. процентної складової штрафу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяви про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі; додатково зазначила, що сума, зазначена у розрахунку заборгованості як комісіє, є пенею. Відповідач та її представник, належним чином повідомлені у відповідності до вимог 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не з'явились у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 24 липня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] як клієнтом, укладено договір шляхом заповнення заяви, на підставі якої клієнт отримав платіжну картку кредитка «Універсальна» (а.с.12). Згідно з вказаною заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згідний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua. Заявник зобов'язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Згідно зі заявою кредитний ліміт за карткою складає 1 000 грн., базова процентна ставка - 3,6% в місяць. Пунктом 6.5. Умов і правил надання банківських послуг (а.с.13-18) передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.5.3. Умов і правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. При незгоді зі змінами Правил та Тарифів банку клієнт зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити утворену заборгованість (п.6.4 Умов і правил надання банківських послуг). При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг). У відповідності до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.ч.2-4 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Встановлено, що позивач зобов'язання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 24 липня 2007 року (а.с.4-11), за яким станом на 7 лютого 2016 року заборгованість позивача складає: 3 600 грн. заборгованості за кредитом, 13 108,18 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що банк зменшив розмір процентної ставки до 22,80% на рік (замість 43,20% на рік) в період з 10 липня 2007 року до 1 січня 2013 року; 30,00% на рік з 1 січня 2013 року до 1 вересня 2014 року; 34,80% на рік з 1 вересня 2014 року до 1 квітня 2015 року. Процентна ставка в розмірі 43,20% на рік застосовувалась з 1 квітня 2015 року. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно з п.5.7. Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Щодо нарахування пені та штрафу за порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Часів Яр віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.19 на звороті), представленого нею при укладенні договору 24 липня 2007 року, вбачається, що з 25 лютого 2014 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою Часовоярської міської ради Донецької області [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.61). Встановлено, що пеня, яка у розрахунку заборгованості відображена як комісія, що підтвердила представник позивача, нараховувалась накопичувальним підсумком та станом на 14 квітня 2014 року складала 0 грн.; пеня в розмірі 1 736,76 грн. нарахована в період з 1 травня 2015 року; штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві на час звернення до суду. Тобто нарахування пені та штрафу було здійснено під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором від 24 липня 2007 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе 3 600 грн. заборгованості за кредитом та 13 108,18 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, що в сумі складає 16 708,18 грн., станом на 7 лютого 2016 року. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу слід відмовити. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial