Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач, в особі свого представника за довіреністю, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 12.07.2004 р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП банк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та громадянином України - [PERSON] був кладений кредитний договір № CL-100/371/2004. Згідно з кредитним договором банк надав відповідачу кредит в сумі 35 275,00 гривен. 12 листопада 2010 р., між ПАТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CL-100/371/2004 від 12.07.2004 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк», щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № CL-100/371/2004 від 12.07.2004 року. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з кредитним договором повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів. В порушення зазначених вище умов кредитного договору відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконаний графік платежів. Станом на 27.03.2014 р. заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором складає 475,26 гривень. Згідно кредитного договору за користування кредитом позичальник (відповідач) зобов'язаний сплатити банку (позивачу) відповідну плату. Для розрахунку відсотків за користування кредитом використана фіксована процентна ставка у розмірі 4 % річних + фирд. Станом на 27.03.2014 р. загальна заборгованість відповідача по нарахованим та не сплаченим відсотком за кредитним договором складає 221,70 гривень. Також, згідно договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочення. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня в розмірі 92,77 гривень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту та суму судового збору. В судове засідання представник позивача не зявилася, просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, мотивуючи свою думку письмовим запереченням. Вислухавши поясненні сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 липня 2004 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП банк», правонаступником кого в свою чергу с ПАТ «ОТП Банк» та громадянином України - [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-100/371/2004 (а.с.4-7). Відповідно до умов кредитного договору банк взяв на себе зобовязання надати відповідачу [PERSON] суму кредиту у розмірі 35275,00 грн. на купівлю автомобілю Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу у відповідності до положень кредитного договору. Таким чином, Банк в повному обсязі виконав свої обовязки перед відповідачем за кредитним договором, що відповідач не заперечив, а відповідач, в свою чергу виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, підтвердивши це наступним: \~\~\~ Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на позов, згідно якого він вказує, що договором передбачено погашення частин кредиту за графіком та останній платіж був ним проведений 12.07.2007 року. Тобто, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Таким чином відповідач сплативши останній платіж по кредиту 12.07.2007 року, вважав виконаними, свої зобовязання перед позивачем за кредитним договором та теперішні, від 04.06.2014 року, вимоги позивача вважає такими, що не можуть бути задоволені судом в звязку зі спливом терміну позовної давності. Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в цій частині. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст.. 257 ЦК України. Кредитним договором між сторонами по справі не визначено строк припинення дії договору. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З даної конкретної справи, витікає, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. \~\~\~ Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторінг Україна», щодо стягнення з відповідача заборгованості не підлягають задоволенню, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно графіку погашення заборгованості (а.с. 8), останній сплачений позивачем платіж був здійснений 12.07.2007 року, а позивач звернувся до суду 04.06.2014 року, тобто поза межами строку позовної давності.\~\~ На підставі викладеного, враховуючи ст.ст. 257, 261, 265, 267, 1046, 1054\~\~ЦК України,

Outcome: dismissed