Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, та припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнутих за судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 травня 2018 року у справі №199/2898/18(2-н/199/129/18); звільнити [PERSON] від сплати аліментів, стягнутих за судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року у справі №199/2898/18(2-н/199/129/18) за період з 10 липня 2018 року по день ухвалення судового рішення, тобто 22 січня 2019 року. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомила. Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 22.01.2019 року відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд зі згоди позивача розглядає справу за наявними у справі матеріалами у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними виводи, суд дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. У шлюбі [INFO] народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 14 травня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ у справі №199/2898/18 (2-н/199/129/18), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 02 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 21 травня 2018 року виконавчою службою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра відкрито виконавче провадження на підставі зазначеного вище судового наказу. 09 липня 2018 року постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра повернуто виконавчий документ стягувачу та припинено відрахування із заробітної плати. Не зважаючи на те, що стягнення не проводиться у примусовому порядку, судовий наказ є дійсним і його ніхто не скасовував. Відповідно до ч.3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а згідно ч.1 ст. 170 ЦПК України [PERSON] позбавлений можливості подати заяву про скасування цього судового наказу, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Як встановлено судом, неповнолітня [PERSON] зареєстрована та фактично проживає разом з батьком - [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою з місця проживання. Неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні батька [PERSON] , він здійснює платежі за її участь у додаткових заняттях англійською мовою та танцями, вона ходить в школу, яка розташована поряд з домом за адресою: м. Дніпро, вул. Прогресивна 3-а, знаходиться на обліку в лікарні за місцем своєї реєстрації. Відповідно до положень Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки неповнолітня дитина фактично проживає і зареєстрована у встановленому законом порядку разом зі [PERSON] та знаходиться на його утриманні, підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] немає. За таких обставин, підлягає припиненню стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнутих за судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року. Згідно ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи, що неповнолітня донька фактично не проживала у [PERSON] , даний факт є обставиною, що має істотне значення і є підставою для звільнення [PERSON] від сплати аліментів, стягнутих за судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2018 року, за період з 10 липня 2018 року по день розгляду справи, - 22 січня 2019 року. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved