Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 січня 1995 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме сини [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Останніх півроку відповідач почав вживати алкогольні напої у надмірних кількостях, на її зауваження щодо зміни способу життя не реагує, ображає дітей та інших членів сім'ї, а тому питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим. Крім того, відповідач не надає коштів на утримання дітей, у звязку з чим вона змушена одноосібно ними піклуватися, а тому просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кость». У судовому засіданні відповідач позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 січня 1995 року у виконкомі Сімерської сільської ради народних депутатів Перечинського району Закарпатської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 280504, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 28 січня 1995 року (а. с. 8). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, зокрема син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 162986, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 25 липня 2003 року (а. с. 9). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь. Сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а отже шлюб між ними існує лише формально. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам неповнолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність обставин передбачених ст.182 СК України, а саме: відповідач є працездатним, у нього відсутні інші діти, непрацездатні члени сімї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дитини є задовільним. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved