Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовною заявою про визнання договору поруки недійсним посилаючись на те, що 30.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір за № CVBHAN37512574, згідно якого позичальник [PERSON] отримав кредит в розмірі 19357,50 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцем терміном повернення 29.04.2015 року та передав у заставу належний йому транспортний засіб марки КИА. 2008 року випуску д.р.н. СЕ 8953 АК. Зі своєї сторони [PERSON] надав в ПАТ КБ «ПриватБанк» гарантійного листа на підтвердження того, що [PERSON] гарантує повернення одержавного кредиту, надавши додатково копію паспорта з написом власноручно «Копія вірна та підпис». Ніякого договору поруки на момент оформлення кредитного договору позивач не підписував. Враховуючи те, що [PERSON] не виконав свої зобов?язання по поверненню кредитних коштів, Першотравневим районним судом м.Чернівці 13.03.2012 року по справі № 2-216/12 виніс рішення, яким задовільнив позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та звернув стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки КИА Соренто д.р.н. СЕ 8953 АК, який належав [PERSON] 04.11.2015 року Першотравневим районним судом м.Чернівці по справі № 725/4146/15-ц постановлено рішення, яким стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CVBHAN37512574 від 30.04.2008 року в сумі 226921,22 грн. Однак, на думку позивача договір поруки підроблений. Він ніяких договорів не підписував. Просив визнати договір поруки недійсним та розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в спірному договорі поруки наявний підпис позивача, він під час розгляду справи в Першотравневому районному суді м.Чернівці не заперечував даний договір поруки. Просила відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов неогрунтований та до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 30.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір за № CVBHAN37512574, згідно якого позичальник [PERSON] отримав кредит в розмірі 19357,50 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцем терміном повернення 29.04.2015 року та передав у заставу належний йому транспортний засіб марки КИА. 2008 року випуску д.р.н. СЕ 8953 АК. 30.04.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБан» був укладений договір поруки. Першотравневим районним судом м.Чернівці 13.03.2012 року по справі № 2-216/12 було постановлено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» заоволено та звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки КИА Соренто д.р.н. СЕ 8953 АК, який належав [PERSON] 04.11.2015 року Першотравневим районним судом м.Чернівці по справі № 725/4146/15-ц постановлено рішення, яким стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CVBHAN37512574 від 30.04.2008 року в сумі 226921,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 351 ЦК України договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення строною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову в встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. П.14 оспорюваного договору поруки встановлено, що дострокове розірвання договору здійснюється за письмовою згодою сторін. Таким чином, у силу зазначених правових норм, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання. З матеріалів справи вбачається, 18 серпня 2015 року [PERSON] були подані письмові заперечення до Першотравневого районного суду м.Чернівці щодо законності нарахування пені та штрафу. Однак, будь-яким чином не заперечується позовна вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], як поручителя та факт укладення кредитного договору та договору поруки. Рішення Першотрвневого районного суду м.Чернівці від 04.11.2015 року не було оскаржено сторонами та набрало законної сили. З описової частини зазначеного рішення вбачається, що рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] судом було прийнято в тому числі на підставі договору поруки, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, які встановленні рішенням суду не потребує додаткового доказування. Твердження позивача [PERSON] про те, що він не підписував договір поруки суд не може прийняти до уваги, оскільки на пропозицію суду про призначення почеркознавчої експертизи позивач відмовився. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Позивачем [PERSON] не було надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому суд вважає. що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним та розірваним необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed