Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]», вимогами якого просив суд зобовязати приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] припинити обтяження нерухомого майна іпотекою та зняти заборону, накладену під час посвідчення іпотечного договору, укладеного 23 вересня 2005 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]», внесеного і зареєстрованого в реєстрі за № Д0609. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 2005 року приватним нотаріусом [PERSON] при нотаріальному посвідченні та оформленні іпотечного договору було накладено заборону на відчуження будинку № 5 блоку «А» «Компакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт», с. Угринів, Тисменицького району Івано-Франківської області до моменту припинення чи розірвання договору іпотеки. На даний час товариство з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]» знаходиться в процедурі ліквідації. [PERSON] свої боргові зобовязання виконав в повному обсязі, однак банком так і не було подано нотаріусу відповідної заяви про припинення обтяження іпотеки та не знято заборони на відчуження належного позивачу нерухомого майна. Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, просили про задоволення позову. Відповідач приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] в судові засідання не зявлявся, суду надіслав письмовий відзив на позов, однак своєї думки щодо заявлених вимог не висловив. Просив про розгляд справи без його присутності. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]» до суду не зявився про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та його адвоката, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 23 вересня 2005 року позивач [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]» уклали кредитний договір № 142/КВ/Ф-05. Даний договір укладений з метою інвестування у Фонд фінансування будівництва, малоповерхового житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт», с. Угринів, Тисменицького району Івано-Франківської області, тип будинку «Компакт», блок «А», номер будинку 5. (а.с. 6-7) Належне виконання умов кредитного договору позивач [PERSON] та банк забезпечили іпотечним договором від 23 вересня 2005 року. Предметом договору іпотеки виступили майнові права іпотекодавця на вищезазначений будинок № 5 блоку «А» «Компакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт», с. Угринів, Тисменицького району Івано-Франківської області. Одночасно з реєстрацією іпотечного договору приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] в порядку ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» було накладено заборону на відчуження будинку, який є предметом договору іпотеки до моменту його припинення чи розірвання. (а.с. 11-12) Згідно ст. 46-1 Закону України № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 50 Закону № 3425-XII передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта. Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій 27 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] з метою зняття останнім заборон накладених на іпотечне майно, з підстав повного виконав зобовязань перед банком за кредитним договором та договором іпотеки. (а.с. 65-66) Однак нотаріус відмовив позивачу в проведенні вказаної нотаріальної дії, оскільки вона згідно закону повинна бути здійснена за зверненням банку. Окрім того, підставою відмови також стало ненадання позивачем усіх документів для зняття заборони на відчуження іпотечного майна і не було здійснено плату за вчинення нотаріальної дії. (а.с. 67) Листом від 04 червня 2015 року позивач також звертався до Ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю «Український [PERSON]» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про вчинення ними всіх дій для припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборон, накладених при посвідченні іпотечного договору від 23 вересня 2005 року. (а.с. 22-24) Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень передбачений розділом IV Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 9 ст. 16 цього Закону державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, законом встановлено, що обовязок звернення до нотаріуса про зняття раніше накладеної ним заборони на відчуження іпотечного майна лежить на обтяжувачеві такого майна, в даному випадку на ТзОВ «Український [PERSON]». Доказів того що ТзОВ «Український [PERSON]» звертався до нотаріуса із заявою про зняття обтяження із будинку № 5 блоку «А» «Компакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт», с. Угринів, Тисменицького району Івано-Франківської області суду не надано. Даний факт також не оспорюється позивачем. Підпунктами 5.1, 5.3, 5.4 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Як доказ зазначеного нотаріусу подаються: копія зобов'язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов'язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо. Про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора. Наведеними положеннями законодавцем встановлено алгоритм дій як нотаріуса, так і зацікавленої особи у припиненні обтяження, при цьому, обов'язковою умовою визначено подання останнім відповідної заяви про припинення обтяження та перелік документів та обставин, які є підставою для реєстрації припинення обтяжень. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів подання нотаріусу вищеперелічених документів на підставі яких він би зміг зняти заборону відчуження нерухомого майна, яку ним було накладено 23 вересня 2005 року під час посвідчення іпотечного договору. У звязку із чим приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] відмовляючи позивачу в знятті накладеної ним раніше заборони на відчуження будинку діяв в межах своїх повноважень та в дотримання вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Квитанції про перерахування коштів надані позивачем в судовому засіданні та свідоцтво про право власності від 23 вересня 2005 року не підтверджують факту припинення грошового зобов'язання за кредитним договором № 142/КВ/Ф-05, який 23 вересня 2005 року був забезпечений договором іпотеки. У звязку із наведеним суд вважає що позов [PERSON] про припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони, накладеної під час посвідчення іпотечного договору є безпідставним і на даний момент передчасним, а тому задоволенню не підлягає. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed