Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.05.2007 року в розмірі 11475, 51 грн., яка складається з наступного: 237, 67 грн. заборгованість за кредитом; 6455, 70 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 3759, 50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.\~штраф (фіксована частина); 522, 64 грн. - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.05.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взятих на себе зобовязань вчасно не виконав, а тому станом на 31.03.2018 року заборгованість складає 11475, 51 грн.\~\~ Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, відзив на позов - до суду не надходили. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н від 02.05.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.7-13). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-6), відповідач взятих на себе зобовязань вчасно не виконав, а тому станом на 31.03.2018 року перед банком утворилась заборгованість в сумі 11475, 51 грн., яка складається з наступного: 237, 67 грн. заборгованість за кредитом; 6455, 70 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 3759, 50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.\~штраф (фіксована частина); 522, 64 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованість за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ч.2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов»язання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України\~зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved