Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу за розпискою. В своєму позові позивач просить суд Стягнути з [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській обл. 20.07.2004 року, ідентифікаційний номер №3043604825, що мешкає за адресою вул.І.Франка, 83, с.Буштино, Тячівського району на користь [PERSON], ідентифікаційний №2932402177, проживаючого за адресою Першотравнева Набережна, 6 Б [ADDRESS], суму основного боргу в розмірі 15 000,0 грн. ( п'ятнадцять тисяч гри.), 1620 грн. сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів; 36,99 грн. 3% річних від суми основного боргу; та 243,60 грн. судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 02.12.2014 року між [PERSON], громадянином України, проживаючого за адресою [INFO] Б кв.41 м.Мукачево та громадянкою України [PERSON], [INFO], паспорт серії ВР 161602, виданий Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській обл. 20.07.2004 року, ідентифікаційний номер №3043604825, що мешкає за адресою вул.І.Франка, 83, с.Буштино, Тячівського району було укладено письмовий договір позики, предметом якого було передання Позивачем у власність Відповідачу грошових коштів. У відповідності до умов позики, що зазначено в розписці, він передав відповідачці грошову позику в розмірі 15000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень) для особистих потреб зі строком повернення через три місяці і 29 днів, а саме до 31 березня 2015р. Укладений договір позики грошових коштів між Позивачем та Відповідачем є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченій ст.ст. 207, 1047 ЦК України, оскільки [PERSON], 2 грудня 2014 року було надано розписку підписану нею власноручно з встановленням строку повернення грошової позики. Згідно ст.11 ЦКУ визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбаченні цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема - є договори та інші правочини. Ст.202 ЦКУ вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Щодо письмової форми правочину ст.207 ЦКУ визначає правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або в кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Розписка на яку він посилається, як на доказ своїх вимог, підписана Відповідачем та засвідчена свідками - [PERSON] (прож.м.Мукачево, вул.Водна,13) та [PERSON] Анатолієвичем (прож. [INFO]), що відповідає вимогам цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦКУ визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Грошові кошти в розмірі 15 000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень) були передані Відповідачу 02 грудня 2014 року у момент підписання розписки. Статтею 1047 ЦКУ визначенні вимоги до форми договору позики, а саме: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем (Позивачем) визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ Позичальник (Відповідач) зобов'язаний повернути Позикодавцеві, тобто Позивачу (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.530 ЦКУ визначено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Строк повернення у розписці від 02.12.2014 р. визначено Відповідачем до 31 березня 2015р. Станом на 24 квітня 2015 року сума позики Відповідачем не повернута. 26.03.2015 року з метою досудового врегулювання спору, ним надіслано на адресу Відповідача вимогу про сплату боргу. 31.03.2015 року [PERSON] отримано вимогу про сплату боргу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, на сьогоднішній день вимога про сплату боргу від 26.03.2015 року залишається Відповідачем незадоволеною, на всі його усні вимоги про повернення коштів Відповідач не реагує та не надає належної уваги. Згідно вимог ст.1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦКУ. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст.625 ЦКУ встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом. Таким чином, станом на 24.04.2015 р. розмір основного боргу Відповідача становить 15 000 грн. (п'ятнадцять тисяч грн.). Згідно доданого розрахунку сума штрафних санкцій за невиконання зобов'язання Відповідачем складає 1 656,99 грн., а саме: сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає - 1 620 грн. 3 % річних від суми основного боргу складають 36,99 грн. Вся сума заборгованості, яка підлягає стягненню з Відповідача (основний борг + 3% річних + заборгованість внаслідок інфляційних процесів) становить 16656,99 грн. Позивач в судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви, просить суд розглядати справу у його відсутності. Повністю підтримує свої позовні вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявилася, не повідомила суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки від 02.12.2014 року, [PERSON], [INFO], смт.Буштино, вул.І.Франка, 83, Тячівського району, Закарпатської області, паспорт серія ВР 161602, виданий Тячівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області 20 липня 2004 року, код [NUMBER], позичила у [PERSON] в борг гроші у сумі 15000 грн. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], та зобовязалася повернути позику в строк до 31 березня 2015 року. Згідно ст. 1046 ЦКУ визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦКУ визначенні вимоги до форми договору позики, а саме: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем (Позивачем) визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ Позичальник (Відповідач) зобов'язаний повернути Позикодавцеві, тобто Позивачу (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.530 ЦКУ визначено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Строк повернення у розписці від 02.12.2014 р. визначено Відповідачем до 31 березня 2015р. Станом на 24 квітня 2015 року сума позики Відповідачем не повернута. 26.03.2015 року з метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано на адресу відповідачки вимогу про сплату боргу. Однак, на сьогоднішній день вимога про сплату боргу залишається відповідачкою незадоволеною. Згідно вимог ст.1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦКУ. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст.625 ЦКУ встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, станом на 24.04.2015 р. розмір основного боргу Відповідача становить 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч грн.). Згідно розрахунку сума штрафних санкцій за невиконання зобов'язання Відповідачем складає 1656,99 грн., а саме: сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає - 1620 грн. 3 % річних від суми основного боргу складають 36,99 грн. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 1656,99 грн. та 243,60 грн. судових витрат.

Outcome: approved