overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/3 частини його доходів на 1/4. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що 4 червня 2016 року в новому шлюбі у позивача народився син [PERSON], якого останній також зобовязаний утримувати та забезпечувати всім необхідним, так як дружина позивача на даний час перебуває у декретній відпустці. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зёявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи у її відсутності від відповідача до суду не надходило. В письмових запереченнях відповідач позов не визнала та вказала, що матеріальний стан позивача не зменшився, а, навпаки, покращився, оскільки він закінчив навчання, на яке потрібні були витрати, проживає з батьками та не несе витрат на утримання житла. Її матеріальний стан знизився через додаткові витрати на дитину, яка пішла у школу, та інвалідність матері. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивач має неповнолітню дитину від шлюбу з відповідачем. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2013 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 15 січня 2014 року в частині дати, з якої мають бути стягнуті аліменти, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. 4 червня 2016 року у позивача від нового шлюбу народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів може бути зменшений у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів або погіршення стану його здоровя. Враховуючи, що позивач відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати до повноліття, крім дитини від шлюбу з відповідачем, і дитину, народжену у новому шлюбі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Покликання відповідача на покращення матеріального стану позивача не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними доказами. Крім того, суд звертає увагу на те, що підставою для зміни розміру аліментів за вказаним позовом є зміна сімейного, а не матеріального стану позивача. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , крім цього, просить стягувати з [PERSON] на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,0 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить поновити строк позовної давності для звернення до суду, стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти в сумі 5455 грн. як відшкодування збитків та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач був звільнений із Збройних сил України та виключений зі списків військової частини [NUMBER] . Однак при прийомі - передачі посади, яку займав відповідач була виявлена недостача майна. Наказом командира військової частини [NUMBER] , від 04.05.1998 р. № 139, за недбале ставлення до зберігання дорученого майна з [PERSON] утримано гроші в розмірі нанесеного збитку з урахуванням кратності в сумі 5669,37 грн., тобто його було притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності. [PERSON] частково погашав наявну заборгованість та із моменту звільнення ним було сплачено 214,37 грн. Таким чином, на даний час залишилась невідшкодована шкода державі, завдана [PERSON] в розмірі 5455 грн., яку він у добровільному порядку не сплачує. На адресу начальника ВДВС Дрогобицького РУЮ та начальника Дрогобицького ВДВС Дрогобицького МУЮ неодноразово направлялися запити про хід виконання виконавчого напису №3036, від 27.10.1999 року, однак станом на даний час №3036, від 27.10.1999 року втрачено. Отримання копії у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. є неможливим, оскільки виконавчі написи за 2000 р. знищено на підставі акту № 1 від 18.01.2010 року у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, що підтверджується листом від\~ 27.08.2015 р. №072/01-16. Командуванням військової частини [NUMBER] самотужки було з`ясовано місце реєстрації відповідача. Оскільки стягнення державних коштів із відповідача не здійснювалось, а також у зв`язку із неможливістю отримання виконавчого напису №3036 від 27.10.1999 р. та поновлення строків пред`явлення його до виконання (ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження»), командування військової частини [NUMBER] змушене звернутись до суду за захистом порушених інтересів держави. Командування військової частини [NUMBER] вчинило усі дії відповідно до вимог чинного законодавства з метою стягнення в дохід держави коштів з відповідача, а тому просить суд поновити строк звернення до суду, який пропущений з поважних причин. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, яку просив задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] в його користь борг за договором позики з врахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних від протермінованого зобов'язання в сумі 12083,28 грн. та судові витрати..……………………………………………… ……………………………………………………………… …........…………………………………………………… ……………………………………………………………... .....................................…………………………… …………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24166 грн. 26 коп. та судові витрати. Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти на пять днів і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогами стягнути з [PERSON], ([INFO], ід.н. [NUMBER]) на користь Національної академії внутрішніх справ (р/р 31259202100175, Код 08751177, МФО 820172 банк ДКСУ, м. Київ) вартість навчання у розмірі 27 963 грн. 60 коп. (двадцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят три грн. 60 коп.). та розмір сплаченого судового збору. Позов мотивовано тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року №655 [PERSON] з 1 вересня 2007 року зараховано курсантом першого курсу денної форми - навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 05.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Вінницькій області та [PERSON] укладено договір №Вн-22 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ. Згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період за навчання. З 01.09.2007 року по 17.06.2011 - у відповідності з підписаним договором відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом з наданням відповідних комунальних послуг. Позивач вказує, що відповідно до наказу КНУВС від 17.06.2011 №462 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Вінницькій області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 28.01.2014 № 13 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за класним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Представник позивача надав до суду заяву по розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою визнати за позивачем права власності на нерухоме майно: гараж на чотири бокси з побутовим приміщенням загальною площею 295,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера С-1, с1 згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 13.04.2017 року, інвентаризаційна справа №06452, реєстраційний №12к-90-190) (далі по тексту - спірні гаражні бокси); компресорну загальною площею 20,4 м.кв., що знаходиться за адресою Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера Р-1, згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 14.04.2017 року, інвентаризаційна справа №05919, реєстраційний №34к-96-489) (далі по тексту - спірна компресорна), при спільному згадуванні - спірне нерухоме майно. В обґрунтування позову вказує, що право власності позивача на вказані обєкти нерухомого майна підтверджуються наявними у позивача документами, проте відповідач не визнає за позивачем право власності на спірне майно, у звязку з чим виникла необхідність у підтвердженні існуючого у позивача право власності на нерухомі обєкти. Правовими підставами звернення із позовом про визнання права власності на спірне нерухоме майно позивач зазначає ст.ст.16, 328,392 ЦК України. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не зявився. В судовому засіданні представник позивача просив позов задоволити, вказавши, що позивач набув права власності на спірне нерухоме майно на підставі п.8.5 Статуту ТОВ «КМТ». Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він ніде не працює, хотів придбати нерухомість у позивача, але відмовився від цього, позовні вимоги не визнав. Свідок [PERSON] під час судового засідання, вказав що він був ліквідатором ЗАТ МУ12 «ЕПМ», під час ліквідації якого було проведено інвентаризацію. В активі ЗАТ МУ12 «ЕПМ» знаходилось майно, щодо якого розглядається даний спір. Вказане товариство було ліквідоване за рішенням суду, спірне нерухоме майно продане під час ліквідації через прилюдні торги ТОВ «КМТ». Спірне нерухоме майно було зареєстроване під час ліквідаційної процедури. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, в результаті повного, всебічного і обєктивного дослідження доказів та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою зменшити розмір стягнути з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO].н. до 300 грн.. Дане мотивовано тим, що син [PERSON] з 09.12.2013р. зарахований до Державної гімназії-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою « Кадетський корпус» та знаходиться на повному державному забезпеченні, а тому враховуючи тяжкий матеріальний стан / заробітна плата складає 1220 грн./ та у відповідності до ст.. 192 СК України просить зменшити йому розмір стягнутих аліментів. Позивач в судове засідання не з,явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений про що свідчать надані асуду поштові повідомлення, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з,явилася, надавши суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, з позовом не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що рішенням Бериславського районного суду від 06.03.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO].н. в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Згідно ст.. 192 ч.2 СК України розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки та піклування. Звертаючись до суду з вимогою щодо зменшення розміру стягнутих аліментів, як на підставу своїх вимог позивач послався на свій тяжкий матеріальний стан та що дитина перебуває на утриманні держави в Державній гімназії-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою « Кадетський корпус», однак позивачем не надано суду жодного доказу відносно свого матеріального стану та перебування дитини на утриманні держави. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач звертаючись до суду не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позов не підлягає задоволенню у зв,язку з його недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача (з врахуванням заяви про виправлення описки) про визнання неправомірною відмову житлової комісії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зарахувати [PERSON] на квартирний облік з 12.03.1993 року з врахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку під час служби у Бродівському гарнізоні, яка оформлена протоколом № 2 засідання житлової комісії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.03.2021 року та зобов`язання відповідача врахувати термін перебування [PERSON] на квартирному обліку за попереднім місцем служби у Бродівському гарнізоні і зарахувати його на квартирний облік з 12.03.1993 року. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з наступними вимогами: 1) визнати недостовірними, як такі, що порочать честь, гідність і ділову репутацію відомості,\~ опубліковані 22 жовтня 2015 року в газеті «Володимирецький вісник» №42 (7733) у статті «Критиканство: не ділом, а словом» та зобовязати спростувати вказані відомості; 2) стягнути з відповідача 100000 гривень моральної шкоди.\~Провадження у справі відкрите в частині вимог про визнання вказаних відомостей недостовірними та такими, що порочать честь, гідність і ділову репутаціюпозивача і спростування цих відомостей. В частині вимог про стягнення моральної шкоди позов повернуто через неусунення виявлених недоліків позовної заяви. За клопотанням позивача 29.01.2016 року до участі в розгляді справи залучений співвідповідач Політична партія Радикальна [PERSON] Ляшка. 02.02.2016 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно із якою просить визнати недостовірними, як такі, що порочать честь, гідність і ділову репутацію відомості,\~ опубліковані 22 жовтня 2015 року в газеті «Володимирецький вісник» №42 (7733) у статті «Критиканство: не ділом, а словом» (далі- спірні відомості) та зобовязати відповідача і співвідповідача спростувати вказані відомості наступним шляхом: співвідповідачу надати текст для спростування недостовірних відомостей, відповідачу забезпечити публікацію спростування недостовірних відомостей. Згідно із клопотанням відповідача (а.с. 49-51), відповідач просить визнати неналежними і необґрунтованими вимоги позову до відповідача, оскільки належним відповідачем по справі є Володимирецька РО Політична партія Радикальна [PERSON] Ляшка. В судовому засіданні позивач і його представник просили позов задоволити з підстав, вказаних у позові і заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у клопотанні. Також пояснив, що текст статті «Критиканство: не ділом, а словом» отримано ним від представника Радикальної [PERSON] Ляшка [PERSON] в рамках договору про надання друкованої площі для розміщення матеріалів передвиборної агітації, укладеного між вказаною партією та редакцією газети, як матеріал передвиборчої агітації цієї партії. На думку представника відповідача опубліковані у цій статті спірні відомості не є образливими чи негативними. Співвідповідач заперечень проти позову не подав, представник в судове засідання повторно не з»явився. Заслухавши пояснення учасників процесу, які з»явились в судове засідання, дослідивши надані письмові докази та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі\~ за листопад та грудень 2015 року. Позов мотивує тим, що він на посаді економіста виробничо диспетчерського відділу працював в Приватному\~ акціонерному товаристві\~ «Науково-Виробниче обєднання «Етал» та 16.12.2015 року згідно наказу №1568/ок від 15.12.2015 року був звільнений з посади за власним бажанням,\~ але при звільненні заборгованість по заробітній платі за листопад та грудень 2015 року\~ йому виплачена не була. На його звернення підприємство не надає довідку про розмір заборгованості із заробітної плати. Тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився,\~ направив клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював в Приватному\~ акціонерному товаристві\~ «Науково-виробниче об»єднання «Етал» на посаді на посаді економіста виробничо диспетчерського відділу.\~ 16.12.2015 року його було\~ звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпПУ. При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 2661 грн. 30 коп. позивачу\~ виплачена не була, що підтверджується довідкою, наданою відповідачем на запит суду. За таких обставин вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню. Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору,\~його\~\~ вимоги виникли з трудових\~ відносин то судові витрати\~по справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Озернянської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, Позивач та його представник позовні вимоги підтримують, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яку позивач має право спадкувати згідно заповіту. Строк для прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, так як не знав про смерть спадкодавця та про наявність заповіту, до лютого 2019 року перебував за межами України. Позивач звернувся до Зборівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідач надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень до позову не має. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] баба позивача, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її\~смерті відкрилася\~спадщина до\~складу якої\~входить,\~зокрема житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~та спорудами,\~який розташований\~за адресою\~:\~ [ADDRESS] ,\~земельна ділянка\~площею 0,25\~га для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(\~присадибна ділянка)\~ [ADDRESS] ,\~земельна ділянка\~0,0337га\~для ведення\~особистого селянського\~господарства в\~с.\~Осташівці Зборівського\~району Тернопільської\~області,\~а також\~земельні ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~ виробництва\~загальною площею\~2,12\~га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним її майном, склавши 22 квітня 2011 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач є онуком покійної та спадкоємцем майна, згідно заповіту, а тому має право на спадкування вказаного майна. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки позивач перебував за межами України, не знав про смерть спадкодавця та про наявність заповіту, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved