Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем по закону першої черги після смерті 06.12.2008 року матері [PERSON] на все належне їй майно. До спадкового майна належить житловий будинок №8 по вул.Набережній в с.Бальківці Волочиського району та дві земельні ділянки площею 2,01 га та 0,31 га, які належали матері на підставі відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок та державних актів, однак у вказаному свідоцтві та в державних актах по батькові мати помилково було записано Дем'янівна, а не Домниківна, тому в подальшому в державні акти сільським головою були внесені виправлення на Домниківна, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, мотивуючи наявністю виправлень в державних актах та вказанням по батькові спадкодавця в свідоцтві про право власності на будинок, тому просить встановити факт належності його матері свідоцтва про право власності на будинок і визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, пояснивши, що в селі мати називали Дем'янівна, тому у вказаних документах так і написали. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді позову покладається на розсуд суду. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що мати позивача [PERSON], яку по батькові також називали Дем'янівна, а вона та [PERSON] одна і та ж особа, що також підтверджується довідкою старости. Згідно копій свідоцтв про народження позивача, про народження спадкодавця, про її одруження, про її смерть, її по батькові Домниківна, а згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, його видано на [PERSON], крім того, згідно двох державних актів на право приватної власності на землю прізвище та ім'я власника було записано Кремінська Яніна Дем'янівна, а в подальшому сільським головою внесено виправлення по батькові на Домниківна. На день смерті [PERSON] у складі її сім'ї був син [PERSON], який згідно копії спадкової справи в подальшому подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, тому вважається таким, що прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що розбіжності в написанні по батькові матері позивача в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, виданому виконавчим комітетом Волочиської міською радою, пояснюється помилкою суб'єктивного характеру, а внесення змін до виданого свідоцтва органом, який його видав, згідно чинного законодавства не допускається, враховуючи, що особа, на яку видано це свідоцтво померла, тому факт належності правовстановлюючого документа необхідно встановити. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В Державних актах спадкодавця по батькові помилково було записано Дем'янівна, а в подальшому сільським головою в Державні акти були внесені виправлення на Домниківна, які не були обумовлені діючим законодавстом. Орган, який видав державні акти та вніс до них виправлення не у встановленому законодавстом порядку, не має на даний час можливості внести до них відповідні виправлення або видати спадкодавцю нові державні акти, оскільки внесення змін, виправлень до державного акту чи видача нового державного акту взамін зіпсованого органом, який його видав, згідно чинного законодавства не допускається, так як наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325 Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яким регламентувалися такі дії, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 визнано таким, що втратив чинність. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, враховуючи також, що позивач позбавлений можливості іншим чином реалізувати своє спадкове право.

Outcome: approved