Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 01.10.2018 року він передав в борг [PERSON] 521700 грн., що еквівалентно 18500 доларів США, строком на один рік, тобто до 01.10.2019р. Вказаний договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., яким передбачено, щомісячно до п`ятнадцятого числа кожного місяця, починаючи з листопада 2018р. позичальник повинен сплачувати позикодавцю або його представнику грошові кошти в сумі 42300,00 грн., але не менше ніж 1500 доларів США. Однак, відповідач ухиляється від виконання вказаного договору позики, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 521700,00 грн., але не менше суми еквівалентної 18500 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення по справі з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «нет дома», з огляду на що відповідач, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Суд, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] передав в борг [PERSON] 521700 грн., що еквівалентно 18500 доларів США, строком на один рік, тобто до 01.10.2019р. Наведене підтверджується договором займу від 01.10.2018р., посвідченим приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. (а.с.7). П.1 вказаного договору передбачено: щомісячно до п`ятнадцятого числа кожного місяця, починаючи з листопада 2018р. позичальник повинен сплачувати позикодавцю або його представнику грошові кошти в сумі 42300,00 грн., але не менше ніж 1500 доларів США. Відповідно до п.2 умов договору, факт одержання повернутої позики позикодавцю підтверджується його власноручною розпискою або розпискою його уповноваженої особи, складеної в письмовій формі та нотаріально посвідченої. Без вказаної розписки борг вважається таким, що не повернутий. На даний час відповідач не повернув позивачу грошові кошти. Відповідно ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходу громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в розмірі 521700,00 грн., що еквівалентно 18500 доларів США. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за договором позики задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору від 01.10.2018 року, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial