Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 06 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 1484. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 06 листопада 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 1484, від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивач вказує, що з квітня 2016 року шлюбні стосунки між нею та чоловіком фактично припиненні, з цього часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні спільної дитини, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечитиме, як інтересам кожного, так і інтересам спільної дитини, зазначала, що спільна дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею, а тому на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з квітня 2016 року вона з відповідачем проживають окремо, з цього часу не бачились, разом із тим не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2015 року, про що є актовий запис № 1484 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично зквітня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved