Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що дідові [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.\~Будова, вул.\~Будова, 3, Козівського району. Іншими членами колгоспного двору крім [PERSON] та [PERSON] були баба [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON], сестра [PERSON]. 26 грудня 2008 року [PERSON] склав заповіт, заповів все належне майно [PERSON]. 07 квітня 2009 року помер [PERSON]. 01 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт, заповіла все належне майно [PERSON]. 19 червня 2010 року померла [PERSON]. [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку. Просить визнати: 1) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2009 року та [PERSON], яка померла 19 червня 2010 року право власності на 2/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Будова, вул.Будова, 3, Козівського району: житловий будинок (А) з дерева, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., літню кухню (Б) з цегли, площею 63,7 кв.м., сарай (В) з каменю, площею 44,2 кв.м., погріб (Д) з каменю, площею 10,4 кв.м., сарай (Е) з цегли, площею 56,6 кв.м., літню кухню (Є) з цегли, загальною площею 12,7\~кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 19,8 кв.м., ворота (№2) дерев'яні, загальною площею 4,4 кв.м.; 2) як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 4/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Будова, вул.Будова, 3, Козівського району: житловий будинок (А) з дерева, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., літню кухню (Б) з цегли, площею 63,7 кв.м., сарай (В) з каменю, площею 44,2 кв.м., погріб (Д) з каменю, площею 10,4 кв.м., сарай (Е) з цегли, площею 56,6 кв.м., літню кухню (Є) з цегли, загальною площею 12,7\~кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 19,8 кв.м., ворота (№2) дерев'яні, загальною площею 4,4 кв.м.. В судовому засіданні представник позивача згідно договору №4-ц/2016 про надання правової допомоги від 12 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, подали клопотання, згідно яких позовні вимоги [PERSON] визнають, просять справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов [PERSON] сільської ради, клопотання [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], голові колгоспного двору, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с. Будова, вул. Будова, 3, Козівського району від 19 грудня 1991 року. Згідно виписки з по господарської книги станом на 15 квітня 1991 року №82 від 02 лютого 2016 року, членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13). 26 грудня 2008 року [PERSON] склав заповіт, заповів все належне майно [PERSON](а.с.18). 07 квітня 2009 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №082995 (а.с.16). 01 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт, заповіла все належне майно [PERSON] (а.с.19). 19 червня 2010 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №100597 (а.с.17). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №84 від 02 лютого 2016 року з [PERSON] на час смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.20). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №83 від 02 лютого 2016 року з [PERSON] на час смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] (а.с.21). Згідно акту обстеження факту проживання [PERSON] від 01 лютого 2016 року, [PERSON] проживав без реєстрації у 2010 році в с.Будова, вул.Будова, 3, Козівського району (а.с.22). Відповідно ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь [PERSON], підтверджується клопотаннями від 15 та від 16 березня 2016 року. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] в належному порядку та строк, підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №25054815 від 19 жовтня 2010 року та №23075286 від 10 березня 2010 року (а.с.24-25). Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №29/01-16 від 03 лютого 2016 року (а.с.11). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved