Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 23 серпня 2013 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4/173/230813, відповідно до якого остання отримала на умовах поворотності та платності грошові кошти в розмірі 374 000 грн., зі сплатою 19,99 % річних строком до 22.08.2016 року на споживчі потреби під заставу нерухомості. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 4/173/230813/S-2 від 23.08.2013 року, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель зобов'язується нести солідарну відповідальність перед позивачем у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником кредитних зобов'язань. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, станом на 13.08.2015 року у неї утворилась заборгованість перед банком, яка в загальній сумі з відсотками становить - 383 630,71 грн. А тому просив, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідачів в судове засідання не з'явився повторно. Ухвалою суду, причини неявки представника не визнані поважними, в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовлено. Разом з тим, в судових засіданнях представник відповідачів [PERSON] заперечував проти позову. Вказував на те, що до кредитного договору не додано умов кредитування, які є обов'язковими. Крім того, просив не брати до уваги розрахунок суми боргу, який був наданий стороною позивача, оскільки він датований за період з 01.01.2000 року, коли ще не був отриманий кредит. Крім того, вважає, що банком не доведено належними доказами вимоги позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4/173/230813, відповідно до якого остання отримала на умовах поворотності та платності грошові кошти в розмірі 374 000 грн., зі сплатою 19,99 % річних строком до 22.08.2016 року на споживчі потреби під заставу нерухомості (а.с. 5-11). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 4/173/230813/S-2 від 23.08.2013 року, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель зобов'язується нести солідарну відповідальність перед позивачем у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником кредитних зобов'язань (а.с.16,17). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Представник відповідачів у своїх запереченнях проти позову вказував на відсутність умов кредитування, які є обов'язковими при укладенні договору. Однак, як вбачається з кредитного договору, частиною №1 передбачені базові умови кредитування, частиною №2 умови надання кредиту, забезпечення виконання позичальником зобов'язань, порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості по кредиту і сплати процентів, зобов'язання, права та відповідальність сторін договору, строк дії, дострокове припинення та інші умови. Тобто, умови кредитування викладені в самому кредитному договорі. А тому, заперечення представника відповідачів щодо відсутності при укладенні договору умов кредитування є безпідставними. Наявність між позивачем та відповідачем зобов'язальних правовідносин, що випливають з кредитного договору та договору поруки підтверджені наявними у справі доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання належним чином не виконувала. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] направлялась письмова вимога про виконання зобов'язань з метою досудового врегулювання спору, в якій пропонувалось сплатити прострочену заборгованість за кредитом (а.с.30). З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 31-35) вбачається, що станом на 13 серпня 2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 383 630,71 грн. і яка складається з: заборгованості за кредитом - 351 942,75 грн., заборгованості по процентам - 19 667,66 грн., пені за несвоєчасно погашені проценти - 2 627,67 грн., пені за несвоєчасно погашений кредит - 9 392,63 грн. Заперечення сторони відповідача щодо невідповідності дати початку розрахунку заборгованості даті укладення договору, не відповідають дійсності. Оскільки, як вбачається з таблиці розрахунку, його початок датований 27.06.2014 року. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, виконання зобов'язань за яким забезпечене порукою відповідача [PERSON], слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат.

Outcome: approved