overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач є власником будинку в смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області вул..Тітова 13/8, на підставі договору дарування від 19.02. 2004 року. За вказаною адресою зареєстровані позивач, відповідач, донька - [PERSON], син [PERSON]. Відповідач з 2013 року не проживає у будинку, не сплачує комунальні послуги,особистих його речей немає у будинку. Комунальні платежі нараховуються на число зареєстрованих мешканців будинку. Тому позивач сплачує все сама. Відповідач мешкає більше 6 місяців за іншою адресою, тому вона звернулася до суду з позовом. У судовому засіданні позивач, просить задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув хоча був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, поштовою кореспонденцією, відповідно до ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повернуте поштове повідомлення. Згідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали додані до заяви вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,( 6 місяців) провадиться в судовому порядку. Позивач надала докази відсутності відповідача за адресою прописки, понад 6 місяців, це акт обстеження будинку позивача від : 16.09.2015 року . За таких обставин суд вважає, що відповідач дійсно не мешкають за адресою прописки понад встановлений строк і згідно ст. 72 ЖК України, втратив право користування житловим приміщенням у будинку позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач є власником будинку, що розташований за адресою с.Іллічівське вул. Кірова 3 А, Першотравневого району Донецької області. У вказаному будинку прописаний брат позивача (відповідач). З 2009 року відповідач не мешкає у будинку позивача, особистих речей у будинку немає, не сплачує комунальні послуги. Мешкає відповідач за адресою м. Маріуполь вул. Парусна 23 А, разом із своєю сімєю. Добровільно виписатися не бажає, чим перешкоджає позивачу у розпорядженні правом власності. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні і просить заяву задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлений належним чином про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення. Згідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 74 ч.5 абз.3, 4 ЦПК України, фізичним особам,які не мають статусу підприємців, повістка надсилається за їх місцем проживання.., зареєстрованою у встановленому порядку, а це будинок позивача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вислухавши дослідивши матеріали додані до заяви вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, (6 місяців) провадиться в судовому порядку. Позивач надав докази відсутності відповідача за адресою прописки, понад 6 місяців, це акт обстеження будинку позивача від : 26.02.2016 року . За таких обставин суд вважає, що відповідач дійсно не мешкає за адресою прописки понад встановлений строк і згідно ст. 72 ЖК України, втратив право користування житловим приміщенням у будинку позивача. Домовленостей між сторонами, за ст. 405 ЦК України, не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач є власником житла, розташованого за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Кубанський, № 17. В поданій заяві позивач вказує, що окрім нього, у вказаній квартирі, прописаний його син [PERSON], відповідач по справі, але з 2012 року він не мешкає за місцем реєстрації, так як проживає із сімєю окремо. За цих підстав позивач звернувся в суд із позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, у звязку з тим, що відповідач тривалий час не проживає по зазначеній адресі без поважних причини, ніяких обовязків по оплаті комунальних послуг не несе, фінансової допомоги в рішенні цього питання відповідач йому не надає і тому позивач у поданій заяві просять суд визнати відповідача особою, що втратила право користування житлом, розташованим за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Кубанський, № 17. Позивач до початку судового засідання надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, справу просив розглядати без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від третьої особи - Попаснянського районного відділу управління державної міграційної служби України у Луганській області на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підставах. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, що регулюються цивільним законодавством, так як вказане житло знаходиться у приватній власності позивача. З копії договору дарування /а.с.9/ вбачається, що позивач дійсно є власником житла розташованого за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Кубанський, № 17. Згідно довідки, виданої міським головою /а.с. 11/ вбачається, що відповідач [PERSON] - дійсно прописаний за вищезазначеною адресою. Актом обстеження житлово-побутових умов /а.с.12/ підтверджується той факт, що відповідач [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Кубанський, № 17 - не проживає понад один рік. В даному акті також зазначено, що відповідач є сином позивача, тобто членом сімї позивача. На підставі ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ніяких доказів або відомостей про наявність будь-яких домовленостей щодо користування житлом суду не надано. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Кубанський, № 17, а тому на підставі ст. 405 ЦК України повинний бути визнаним таким, що втратив право користування житлом в будинку. По справі винести заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS], в якому зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON]. В домоволодінні відповідач із сином не проживають з червня 2015 року, у звязку з чим позивач вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом. Оскільки відповідач із сином не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання [PERSON] разом із сином [PERSON] такими, що втратили право користування житлом. Відповідачі відзив до суду не подали. Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області пояснень щодо позову не подала. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 6), а також Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.5). У вказаному будинку зареєстровані, проте не проживають з червня 2015 року [PERSON] разом із сином [PERSON], що підтверджується довідкою Лукашівської сільської ради від 21.06.2018 року № 485 (а.с.7). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідачів на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень статті 406 ч.1 п.5 ЦК України, у звязку з чим позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач є власником ? частки житлового будинку в м. Липовець по вул. Виноградна, 12, в якому зареєстровано місце проживання [PERSON] (далі відповідач). В домоволодінні відповідач не проживає з 1992 року, у звязку з чим позивач вважає, що [PERSON] втратив право на користування житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав. Оскільки відповідач повторно в судове засідання не з'явився, враховуючи те, що неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних в справі доказів (постановляє заочне рішення), при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 23.11.2007 року [PERSON] є власником ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу (а.с. 9-10). У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою Липовецької міської ради від 15.02.2018 року № 578, однак з моменту його придбання позивачем в домоволодінні не проживає. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень статті 406 ч.1 п.5 ЦК України, у звязку з чим позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач є власницею 3/4 частин будинковолодіння [ADDRESS], в якій зареєстровані її онука [PERSON] та правнуки [PERSON], 2000 року народження, [PERSON], 2004 року народження, [PERSON], 2010 року народження. Позивач, посилаючись на те, що відповідачі з 29 травня 2015 року не проживають у вказаному будинковолодінні, але не знялися з реєстраційного обліку, в зв'язку з чим вона не може оформити субсидію, звернулася в суд з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися. Адвокат позивача та відповідач [PERSON] надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, адвокат позовні вимоги підтримав, відповідач проти їх задоволення заперечила. Представник служби в справах дітей Смілянської міської ради Черкаської області в своїй заяві від 15 вересня 2016 року просив розглядати справу без його участі та заперечив проти позову, оскільки його задоволення порушить житлові та майнові права дітей, Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» від 2 червня 2005 року № 2623-ІV та Закон України «Про охорону дитинства». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 серпня 2004 року та договору дарування від 6 грудня 2004 року позивач є власницею 3/4 частин будинковолодіння [ADDRESS]. З довідки квартального комітету № 10 від 1 червня 2015 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не проживають у ньому з 29 травня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Збереження або втрата права користування житлом за відсутності мешканця, у будь-якому випадку прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні. Обмеження дієздатності особи у віці до 14 років у праві самостійно та вільно обирати місце свого проживання передбачено положеннями ст. 29 ЦК України. Малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного із них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі малолітньої дитини. Оскільки [PERSON] разом з дітьми більше року не проживають в будинку [ADDRESS] - вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, ст. 29, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач - «Європейська агенція з повернення боргів» - звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що складає 18607 гривень 21 копійки. У позовній заяві представник позивача Теплюк Л.В. вказав про розгляд справи за своєї відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд вважає , що позов підлягає задоволенню повністю. Між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: № 3172925 BCL 2 від 28 листопада 2011 р. на суму 3831.02 грн. на строк до 29 лютого 2012р., 752925 BCL від 11.08.2011 р на суму 11368 грн. на строк до 13 березня 2012р. Між ПАТ «платинум-Банк» та ТОВ «ФК» «БіЗНЕСФІНАС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитних договорах : № 3172925 BCL 2 від 28 листопада 2011 р.та 752925 BCL від 11.08.2011 було відступлене на користь ТОВ «ФК» «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК» «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК» «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитних договорах : 3172925 BCL 2 від 28 листопада 2011 р.та 752925 BCL від 11.08.2011 (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 18607,21 гривень, за кредитним договором № 3172925 BCL2 від 28 .11 201року в сумі 5803,01 грн., з яких 3701,97 грн заборгованість по тілу кредиту ; 1374,39грн- заборгованість по процентам за користування кредитом; 726,65 грн- пеня за порушення графіку погашення заборгованості; Та за кредитним договором ; 752925 BCL від 11.08.2011 р в сумі 12804,2 грн., з яких: 9784,2 грн- заборгованість по тілу кредиту; 1679,59 грн- заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 1340,41 грн- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Доказів, які б спростовували доводи позивача або поданий ним розрахунок суми заборгованості, суду не надано. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.88 ЦК України судові витрати, понесені позивачем по справі, стягуються на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач - Європейська агенція з повернення боргів - звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що складає 5860 гривень 38 копійки. У позовній заяві представник позивача Теплюк Л.В. вказав про розгляд справи за своєї відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд вважає , що позов підлягає задоволенню повністю. Так позивач у своїй позовній заяві, 10.11.2012 року відповідач уклав з ПАТ «Платинум Банк » був укладений договір № 1843908SFPR 7 від 26 листопада 2011 р. на суму 5860.38 Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 5860,38 грн .що складається з: 4878,85 заборгованість по тілу кредиту; 336грн- заборгованість по процентам за користування кредиту ; 645,33 пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Доказів, які б спростовували доводи позивача або поданий ним розрахунок суми заборгованості, суду не надано. 10 жовтня 2012 року між Платинум Банк» та ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20121010-г у відповідності до умов якого, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.88 ЦК України судові витрати, понесені позивачем по справі, стягуються на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач є постачальником теплової енергії до будинку [ADDRESS], в якій проживає відповідачка. Позивач, посилаючись на те, що свої обов'язки по теплопостачанню жилого приміщення, в якому проживає відповідачка, виконує належним чином, надавши в будинок теплову енергію за період з 01 жовтня 2010 року по березень 2014 року, але відповідачка не оплачує за отриману комунальну послугу, чим створила заборгованість за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування на загальну суму 1094 грн. 70 коп., просить суд стягнути з відповідачки на його користь зазначену суму боргу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно з рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661 виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання є КП «Смілакомунтеплоенерго». Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20 жовтня 2010 року № 651 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661, яким виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання замість КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено ТОВ «Сміла Енергоінвест». Як вбачається з позовної заяви відповідачка отримує комунальні послуги позивача з централізованого опалення місць загального користування, але добровільно їх не оплачує. Судом встановлено, що за період опалювальних сезонів 2010-1011 років, 2011-2012 років, 2012-2013 років, 2013-2014 років за особовим рахунком № [NUMBER], відкритим на ім'я [PERSON], перед ТОВ «Сміла Енергоінвест» утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування і станом на 01 жовтня 2014 року вона становить 1094 грн. 70 коп., яка підлягає стягненню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з забезпеченнм явки відповідачки до суду, - 150 грн., всього - 393 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. 67 ЖК України та

Outcome: approved