Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R53700405757B від 21.03.2013 року та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.03.2013 року між ПАТ ВТБ Банк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого він отримав в позивача кредит в розмірі 60 000 грн. зі сплатою 24 % річних, та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на день подачі позову до суду за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями у сумі 74 428 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суд не повідомив. Враховуючи положення ст. 74 ЦПК України суд вважає належним повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 21.03.2013 року між ПАТ ВТБ Банк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №R53700405757B (а.с.6-8), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в сумі 60 000 грн. та зобов'язався повернути його до 21 березня 2017 року. Умовами п.1 кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 24% річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до п.4.2 договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит і нараховані проценти за його користування щомісячно, до 28 числа, відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Незважаючи на умови кредитного договору та взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач допускав істотні порушення умов договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку із заборгованістю відповідача по сплаті процентів, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити суму процентів, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору (а.с.7) у випадку прострочення позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5% в день від суми прострочених зобов'язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості за даним кредитним договором станом на 10.07.2014 року (а.с.16) відповідач з часу укладення договору допускав істотні порушення його умов, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами. За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивачем станом на 10.07.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №R53700405757B від 21.03.2013 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 74 428 грн., з яких 47 143 грн. 16 коп. - поточна заборгованість по кредиту, 105 грн. 86 коп. - поточна заборгованість по нарахованих процентах, 7 510 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по кредиту за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 4 243 грн. 69 коп. - прострочена заборгованість по нарахованих процентах за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 2 356 грн. 59 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 4 667 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 38 грн. 63 коп. - 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 76 грн. 52 коп. - 3% річних за прострочення сплати кредиту за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 255 грн. 09 коп. - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 571 грн. 72 коп. - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням сплати кредиту за користування кредитом за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, 7 458 грн. 46 коп. - несплачена акційна комісія по кредиту за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 546, 589, 590 ч.1, 591 ч. 1, 599, 611, 612, 625, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved