Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 20.11.2003 року за актовим записом № 18 у виконкомі Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, та ставить вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з ним. Посилається на те, що 20.11.2003 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №18. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя та сім»ю, через що у них виникали непорозуміння, які стали причиною припинення шлюбних відносин. За час спільного проживання з позивачем відповідачка зловживала спиртними напоями, зраджувала йому, не дбала про сім»ю. На початку червня 2016 року відповідачка залишила сім»ю та почала проживати з іншим чоловіком у його батьків. Позивач проживає в їх спільному з відповідачкою будинку разом з їх дітьми, доглядає за ними, в чому йому допомагають батьки. Відповідачка не цікавиться дітьми, їх життям. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на наведені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнали, заперечили щодо визначення місця проживання дітей з позивачем. Представник третьої особи органу опіки та піклування Хустської РДА [PERSON] підтримала висновок органу опіки та піклування Хустської РДА про доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджена в судовому засіданні оглянутими свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами та копіями свідоцтв про народження дітей. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши неможливість відновлення шлюбу між ними з відповідачем. Відповідачка позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально і на даний час сторони проживають окремо одне від одного, не підтримують жодних стосунків та не ведуть спільного господарства. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Вирішуючи позов в частині визначення місця проживання дітей суд виходить з того, що відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хустської РДА, №01-9/2695 від 02.12.2016 року (а.с.29) орган опіки та піклування Хустської РДА, враховуючи рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини РДА, вважає, що встановлення постійного місця проживання дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] з батьком [PERSON] є доцільним та таким, що не суперечить інтересам дітей. Згідно вказаного висновку « 10.11.2016 року працівниками служби у справах дітей Хустської РДА було здійснено виїзд за місцем проживання дітей, в результаті складено акт обстеження умов проживання. Діти мають окрему кімнату, яка облаштована сучасними меблями, для них створено належні умови. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із своїм батьком за адресою: с.Драгово, вул.Корольова,7 Хустського району. Діти висловили думку, що бажають проживати разом зі своїм батьком за адресою с.Драгово, вул.Корольова,7 Хустського району». Приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Хустської РДА, суд позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з позивачем вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved