Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, суму страхового відшкодування у розмірі 14870 грн. 89 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, пеню у розмірі 1402 грн. 04 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, інфляційні витрати в сумі 1654 грн. 08 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, 3% річних у сумі 213 грн. 90 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто» завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив, що 19.01.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено автомобіль з номерним знаком [NUMBER], який був застрахований від цього ризику згідно з договором страхування від 09.01.2014 року, укладеним між сторонами. Оскільки внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження автомобіль з номерним знаком [NUMBER], який належить позивачу, останній було заподіяно матеріальну шкоду у сумі 14870 грн. 89 коп., яка не була відшкодована відповідачем всупереч умовам договору страхування, укладеного між сторонами. Посилаючись на викладене, умови договору та вимоги діючого законодавства, позивач просить стягнути з відповідача також пеню у розмірі 1402 грн. 04 коп.; інфляційні витрати в сумі 1654 грн. 08 коп.; 3% річних у сумі 213 грн. 90 коп., а також стягнути вказану грошову суму у відшкодування моральної шкоди. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача вважав, що позов [PERSON] належить задовольнити частково, а саме: стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, суму страхового відшкодування у розмірі 14870 грн. 89 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, пеню у розмірі 1402 грн. 04 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, інфляційні витрати в сумі 1654 грн. 08 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, 3% річних у сумі 213 грн. 90 коп. Вважав, що в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, оскільки доказів заподіяння позивачу моральної шкоди не надано, умовами договору її виплата не передбачена. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, в тому числі, у встановлений строк. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.п. 1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, договору страхування між сторонами, страхового акту з додатками, суд вважає встановленим, що визнання позову відповідачем у вказаній частині не суперечить закону та не порушує свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що позов [PERSON] належить задовольнити частково, а саме: стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, суму страхового відшкодування у розмірі 14870 грн. 89 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, пеню у розмірі 1402 грн. 04 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, інфляційні витрати в сумі 1654 грн. 08 коп.; стягнути на користь [PERSON] з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237, 3% річних у сумі 213 грн. 90 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. належить стягнути на користь держави з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», ЄДРПОУ 16467237. З положень п.1 ст.1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, оскільки доказів заподіяння позивачу моральної шкоди не надано, умовами договору її виплата не передбачена. На підставі викладеного,

Outcome: partial