Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 травня 2006 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір № DNH4KP94350778, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1 280,50 грн. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців по 30 травня 2007 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, то така станом на 13 липня 2015 року склала 28 255,31 грн., з яких: 1 169,30 грн. заборгованість за кредитом; 7 454,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 809,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 321,68 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 30 травня 2006 року був укладений договір № DNH4KP94350778, за умовами якого позивач надав останньому строковий кредит у сумі 1 280,50 грн. на придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту на строк 12 місяців по 30 травня 2007 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 4). Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за таким станом на 08 липня 2015 року склала 28 255,31 грн., з яких 1 169,30 грн. заборгованість за кредитом; 7 454,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 809,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 321,68 грн. штраф (процентна складова) (а. с. 3). Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 3.2.1., 3.2.2., 3.2.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені у заяві, погасити заборгованість по кредиту в повному розмірі, сплатити відсотки за його використання відповідно до заяви та п. п. 4.1., 4.2. Умов. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п. 4.2. вказаних Умов, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві (а. с. 5-8). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved