Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

позивач в січні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 29.10.2018 року у м.Києві по вул. Перова, 36 з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Опель» д.н. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода . На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 08.02.2018 року . В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Мітшубіші» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Розмір завданих збитків, згідно зі звітом № 401/М/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля, складеного 16.11.2018 ТОВ «Незалежна експертна компанія» становить 77 413,67 грн., огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 29.10.2018 року. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6941996 (термін дії 25.05.2018 до 24.05.2019) Вищевказана сума сплачена МТСБУ потерпілій особі. Разом з тим понесено витрати на збір документів в розмірі 860,60 грн. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості , однак відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування завданих збитків. Посилаючись на ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.38,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просять суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 77 413,67 грн., 860 грн. 60 коп. понесені витрати на збір документів та судові витрати в сумі 1921 грн. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Ухвалою від 28.02.2020 року по справі відкрито спрощене провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, представник відповідача подавав клопотання про відкладення через зайнятість в іншому судовому засіданні. Разом з тим суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі доказами, оскільки відповідач не позбавлений був можливості надати свій відзив на позов, а також докази на спростування заявлених вимог. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 29.10.2018 у м.Києві по вул. Перова, 36 [PERSON] керуючи автомобілем «Опель» д.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної відстані внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Мітшубіші д.н. [NUMBER] , який в подальшому по інерції здійснив зіткнення з автомобілем Сеат д.н. [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1, 13.1 ПДР. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 26.12.2018 та 08.02.2019 року . В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Мітшубіші» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомості щодо наявності полісу цивільно-правової відповідальності відповідача в матеріалах справи відсутні і відповідач суду їх не надав. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Потерпіла особа звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 77413,67 грн.., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі 12.03.2019 ( без врахування ПДВ) Розмір витрат на збір документів МТСБУ сплачено 860, 60 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування та відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України не скористався правом подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved