Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів- Дрелінської [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з урахування уточнень позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №143/719345, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 165031,20 грн. строком користування з 27.06.2008 по 26.06.2014. Згідно договору про внесення змін та доповнень №1 від 11.09.2009 до кредитного договору №143/719345 строк користування кредитом продовжено до 26 червня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, було укладено договір поруки від 27.06.2008, поручителем за яким виступає [PERSON]. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, яка станом на 28.10.2015 становить 166407,17 грн., та включає в себе 108395,19 грн. заборгованості за кредитом, 4298,68 грн. заборгованості за процентами, 53713,30 грн. заборгованості за пенею. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечує проти проведення судового засідання в порядку заочного розгляду з ухваленням заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від відповідача [PERSON] та її представника надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, проте ними не доведено належними та допустимими доказами поважності причин неявки в судове засідання, тому враховуючи неодноразові неявки відповідачів в судові засідання, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2008 між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №143/719345, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 165031,20 грн. строком користування з 27.06.2008 по 26.06.2014. Згідно договору про внесення змін та доповнень №1 від 11.09.2009 року до кредитного договору №143/719345 строк користування кредитом продовжено до 26 червня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором, було укладено договір поруки від 27.06.2008, поручителем за яким виступає [PERSON]. Відповідно до витягу із статуту Публічного акціонерного товариства «Креді [PERSON]», Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» є правонаступником Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк». Відповідно до приписів статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» по кредиту, наданому [PERSON], кредитний договір №143/719345 від 27.06.2008, відповідно до якого станом на 28.10.2015 заборгованість за даним кредитний договором становить 166407,17 грн., та включає в себе 108395,19 грн. заборгованості за кредитом, 4298,68 грн. заборгованості за процентами, 53713,30 грн. заборгованості за пенею. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з частиною першою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачами належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Згідно зі статтею 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved