Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON]\~\~, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2012 року в розмірі 111757, 46 грн., яка складається з наступного: 2600 грн. заборгованість за кредитом; 98231, 30 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 5128, 64 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.\~штраф ( фіксована частина); 5298 грн. - штраф ( процентна складова), та судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2012 року [PERSON]\~ отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взятих на себе зобовязань вчасно не виконав, а тому станом на 31.12.2017 року заборгованість складає 111757, 46 грн.\~\~ Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н від 20.02.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.10-11). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 8-9), відповідач взятих на себе зобовязань вчасно не виконав, а тому станом на 31.12.2017 року перед банком утворилась заборгованість в сумі 111757, 46 грн., яка складається з наступного: 2600 грн. заборгованість за кредитом; 98231, 30 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 5128, 64 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.\~штраф ( фіксована частина); 5298 грн. - штраф ( процентна складова). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованість за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ч.2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України\~зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved