Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.08.2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки припинені. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності сторони позивача, вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі,. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень, відзиву та заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалось, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки припинені. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved