Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

позивач звернвся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням суду від 13.02.2013 р. з відповідача на користь позивача ухвалено стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. З 05.03.2019 р. по 06.03.2020 р. позивач працював на посаді оператора у ПП «Інокс». Підставою звільнення у трудовій книжці зазначено, як «за угодою сторін», однак звільнення насправді відбулося з підстав введення карантинних заходів, що негативно відбилося на його фінансовому становищі. З 27.03.2020 р. і по даний час позивач перебуває на обліку у Калуській міськрайонній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю. Тому, на даний час з позивача стягуються аліменти виходячи із розміру середньої заробітної плати у даній місцевості відповідно до вимог ст. 195 СК України, яка на даний час становить 11000,00 грн., і 1/3 частина складає 3500,00 грн. Хоча і фінансовий стан позивача погіршився, проте ним робиться все необхідне для сплати аліментів. Оскільки, матеріальне становище позивача погіршилося, тому останній просив змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.10.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив. Відповідач подала відзив на позов в якому позов не визнає у повному обсязі. Зокрема вважає, що позивач відповідно до вимог ст. 192 СК України, повинен довести зміну матеріального стану, співвідносно до того, який існував на момент раніше присудженого розміру аліментів. Також, позивач звільнився з роботи за угодою двох сторін, що є його добровільним звільненням. Окрім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Інокс» відомості про перебування даного підприємства у стані припинення відсутні і останнє немає податкового боргу. З наведених підстав просила у позові відмовити та розглянути справу без її участі. Представник позивача - адвокат Долинка О.А. подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, а розгляд справи провести без його та позивача участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що 06.03.2020 р. позивач звільнений з посади оператора у ПП «Інокс», а з 27.03.2020 р. і по даний час позивач перебуває на обліку у Калуській міськрайонній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю (а.с. 8-9, 11). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За частиною 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд керується ст. 182 СК України, згідно якої суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму становить, а саме: для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на погіршення свого матеріального становища, а саме звільнення його з роботи. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що позивач добровільно звільнився з роботи, а його твердження про те, що його звільнення обумовлене карантинним обмеженнями не підтверджено жодним доказами. Окрім того, ПП «Інокс» станом на даний час не перебуває у стані припинення, має статутний капітал у розмірі 300000,00 грн., відсутній податковий борг, що свідчить про його діяльність, що підтверджується витягами з відповідних реєстрів. Згідно розрахунку зі сплати аліментів, з березня 2020 року позивачу нараховані до сплати аліменти відповідно до його доходу у середньому розмірі 1000,00 грн., що не перевищує 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визначеного на 2020 р. Таким чином, станом на даний час позивач сплачує аліменти у мінімальному розмірі визначеному законом відповідно до своїх доходів. Крім того, у останньому абзаці позовної заяви позивач зауважує, що у випадку задоволення позову, ним будуть сплачуватися аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, що по суті, заперечує його твердження про погіршення фінансового становища. Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд прийшов до висновку, що станом на даний час позивачем виконується попереднє рішення суду і аліменти з нього стягуються відповідно до його доходів, а саме до розміру отриманої ним допомоги по безробіттю, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст. 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: dismissed