Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2015, в сумі 12503,21 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 22.04.2015 між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення діючого законодавства та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в повні мірі, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 01.12.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 12503,21 грн., яка складається з: 4803,08 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4803,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 704,94 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5923,61 грн. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 571,58 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2020 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явився двічі, хоча була належним чином повідомлений про день та час судового розгляду шляхом направлення повісток, про що свідчать розписки, які повернулись на адресу суду. Повідомлень про причини неявки до суду від відповідачки не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст.280 ЦПК України. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору № б/н від 22.04.2015, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний кредитний договір складається з анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та Правил надання банківських послуг. Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідачка [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 01.12.2020 має заборгованість перед позивачем в сумі 12503,21 грн., яка складається з: 4803,08 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4803,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 704,94 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5923,61 грн. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 571,58 грн. - штраф (процентна складова)(а.с. 7-10). Якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення Проте, [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України) не подала, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В разі укладення кредитного договору, відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. У Анкеті-заяві позичальника від 22.04.2015 відсоткова складова ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, пеня, а також штраф. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.04.2015, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та на Умови та Правила надання банківських послуг. Звертаючи увагу на те, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судом, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічні правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем, не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.04.2015 шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, суд звертає увагу, що укладений між сторонами договір не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Згідно статті 12,81 ЦПК України, кожна сторону довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, та те, що відповідач не заперечував, що за його заявою було відкрито картковий рахунок, є підстави для задоволення позову саме в цій частині, частині заборгованості за тілом кредиту. Тому суддя приходить до висновку, що згідно ч.2 статті 530 ЦК України, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту, в розмірі 4803,08 грн. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 38,41 % (розрахунок - (4803,08 грн. (задоволена частинна вимог) х 100) ? 12503,21 грн. (ціна позову)) = 38,41%. На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подачу позовної заяви у суд в розмірі 807,37 грн. (38,41% від 2102,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial