Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 10 квітня 2006 року був укладений кредитний договір № 344/П/2006-840 щодо надання кредитних коштів в сумі 13 700 доларів 00 центів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 10 квітня 2009 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним 10 квітня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки № 344/П/2006-840 за умовами якого [PERSON] зобов»язувалась солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16 червня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 46 192 долари 40 центів США. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов. Представник відповідачів [PERSON], діюча на підставі довірностей, позовні вимоги не визнала, звернулась до суду із заявою про застосування строків позовної давності, а до вимог до поручителя - застосуванням норми закону про припинення договору поруки. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності позивача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодження сторін. Вислухавши пояснення відповідача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 10 квітня 2006 року був укладений кредитний договір № 344/П/2006-840 щодо надання кредитних коштів в сумі 13 700 доларів 00 центів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % річних, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 10 квітня 2009 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним 10 квітня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки № 344/П/2006-840 за умовами якого [PERSON] зобов»язувалась солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16 червня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 46 192 долари 40 центів США. [INFO] [PERSON] помер (а.с.36). [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] (а.с.53). Судом за заявою відповідачів застосовується строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Так, між сторонами існують договірні кредитні правовідносини з кінцевим строком виконання зобов»язань до 10 квітня 2009 року (п.3.3.4 кредитного договору), проте позивач звернувся до суду лише 24 червня 2015 року. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту, проте позивач до суду із заявою про поновлення строку позовної давності не звертався. Окрім того, суд на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України вважає припиненими зобов»язання поручителя перд банком. Так, договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Положенням ст. 559 ЦК України визначені підстави припинення поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст. 559 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). На підставі вищевикладеного, ст. 256, ч.ч.3, 4 ст. 267, ч.4 ст. 559 ЦК України,

Outcome: dismissed