Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 12\~058 грн. 80 коп., мотивуючи тим, що 18.02.2016 року за заявою відповідача про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії надано кредит в сумі 10\~000 грн. строком кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30% річних за користування кредитними коштами. Для користування картрахунком Банк оформив та видав Клієнту платіжну картку на умовах доведених Клієнту. Внаслідок несплати коштів, визначених умовами договору, станом на 18.12.2018 року за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 12\~058 грн. 80 коп., з них: заборгованість за кредитом 9\~671 грн. 11 коп., заборгованість за відсотками 2\~162 грн. 08 коп., пеня 168 грн. 94 коп., суми 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 18 грн. 65 коп., сума втрати від інфляції 38 грн. 02 коп. Відповідно до поданої суду заяви представник позивача просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. У строк встановлений судом ухвалою від 01 лютого 2019 року відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові\~докази,\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Згідно з\~ст. 5 ЦПК України\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним, та пеня підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями\~1048,\~1050 ЦК України\~встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 18 лютого 2016 року за заявою відповідача про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії йому надано кредит в сумі 10\~000 грн. строком кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30% річних за користування кредитними коштами. Для користування картрахунком Банк оформив та видав Клієнту (відповідачу) платіжну картку на умовах доведених Клієнту (а.с.7). В звязку з тим, що за відповідачем станом на 14.11.2018 року обліковувалась заборгованість позивачем надіслано на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.11). Однак, заборгованість відповідачем не сплачено. Станом на 18.12.2018 року розмір заборгованості Відповідача перед Банком становить 12\~058 грн.\~80\~коп.,\~з яких: заборгованість за кредитом 9\~671 грн. 11 коп., заборгованість за відсотками 2\~162 грн. 08 коп., пеня 168 грн. 94 коп., суми 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 18 грн. 65 коп., сума втрати від інфляції 38 грн. 02 коп. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним, пеня, прострочена комісія, розмір 3 % річних від прострочених сум заборгованості та розмір інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 762 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved