Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить зняти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що йому належить, а також заборону відчуження будь-якого якого майна, яке йому належить, що були накладені постановою від 08.04.2014 року старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, зареєстровані реєстраційною службою Кіровоградського відділу управління юстиції Кіровоградської області за № 12340409 від 10.04.2014 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда з нього стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 108-008/ФК-08 від 14.02.2008 року у сумі 5 494,61 грн. В зв`язку з цим виданий виконавчий лист № 2/1111/1676/12 від 03.10.2012 року і відкрито виконавче провадження за № 34784679. У рамках виконавчого провадження старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Піскун В. 08.04.2014 року винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Це обтяження 10.04.2014 року зареєстровано державним реєстратором Адаменко А.В. в реєстраційній службі Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області за № 12340409, що підтверджується Інформаційною довідкою за № 244321756 від 15.02.2021 року. На даний час він є власником автомобіля Toyota Camry, державний номер [NUMBER] та бажає вільно розпорядитись своєю власністю, але накладеним арештом порушуються його права власника, будь-яких зобов`язань перед банком не має, що підтверджується листом ПАТ «Дельта Банк» № 05-3421940 від 08.12.2020 року, будь-які виконавчі листи щодо нього, як боржника, у виконавчій службі відсутні, а тому просить суд зняти арешт зі свого майна. Ухвалою суду від 14.05.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відповідач відзиву на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда з позивача [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 108-008/ФК-08 від 14.02.2008 року у сумі 5 494,61 грн. Рішення суду набрало законної сили і на його виконання був виданий виконавчий лист № 2/1111/1676/12 від 03.10.2012 року, який пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження за № 34784679. У В рамках виконавчого провадження старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Піскун В. 08.04.2014 року винесено постанову про арешт всього майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, обтяження 10.04.2014 року зареєстровано державним реєстратором Адаменко А.В. в реєстраційній службі Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області за № 12340409, що підтверджується Інформаційною довідкою за № 244321756 від 15.02.2021 року. На даний час позивач є власником автомобіля Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 11.10.2018 року. Позивач бажає вільно розпоряджатись належним йому транспортом, зокрема мати можливість його відчуження. У зв`язку з вищевказаним арештом майнові права позивача порушуються, будь-яких зобов`язань перед ПАТ «Дельта Банк» позивач не має, що підтверджується листом ПАТ «Дельта Банк» № 05-3421940 від 08.12.2020 року. Згідно довідки Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому за № 66113/19.12-28/1 від 24.12.2020 року відсутні будь-які виконавчі провадження про стягнення боргів з [PERSON] , але так як у відділі відсутні підтверджуючі документи щодо виконання рішень суду, то арешт накладений на все майно позивача з забороною про його відчуження не знятий. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить три роки (п.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.06.2017 року № 1829/5). Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-УІІІ передбачено виключний перелік підстав для зняття арешту з майна. Згідно частини 5 цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Наявність існуючого обтяження усього рухомого та нерухомого майна, що належить позивачу порушує його права на вільне володіння майном, що дає підстави для їх судового захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відсутність заборгованості позивача перед ПАТ «Дельта Банк» підтверджена в судовому засіданні листом ПАТ «Дельта Банк» № 05-3421940 від 08.12.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387\~ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на нерухоме майно порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені ним та підтверджені наданою квитанцією в сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved