Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] 25 вересня 2017 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 02 травня 2012 року померла її мати, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 2/3 частини земельною ділянки площею 3,670 га, що розташована на території Мармуліївської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії IV-КВ № 015092. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини зазначеної спадкової земельної ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 02 травня 2012 року. 23 жовтня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], в якій [PERSON] вказав, що 02 травня 2012 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,670 га, що розташована на території Мармуліївської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії IV-КВ № 015092. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності 1/4 частину зазначеної спадкової земельної ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 02 травня 2012 року. Представник позивача по первісному позову в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав. Вимоги зустрічного позову визнав повністю. Представник позивача по зустрічному позову в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримала, проти задоволення первісного позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 02 травня 2012 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 452459 (а.с.12). 03 вересня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 2/3 частини земельної ділянки площею 3,670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-КВ № 015092 (а.с.11). [PERSON], [INFO], є дочкою померлої та спадкоємцем за заповітом. [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON]. Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після смерті [PERSON], яка померла 02 травня 2012 року, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач за первісним позовом не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.18), що стверджено відмовою державного нотаріуса [PERSON], у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (а.с.16). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином суд прийшов до переконання, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення.

Outcome: approved