Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 6 жовтня 2002 року в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області помер дід позивача [PERSON], який при житті 07.02.2002р., вчинив заповіт, яким заповів позивачу житловий будинок, присадибну земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай). Після смерті діда у встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку по вул. Шевченка, 54 в с. Нестерівка Маньківського району Черкаської області. При оформленні спадщини виявилось, що оформити у спадщину даний будинок в нотаріальному порядку немає можливості. Державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 № 1763/02-31 мотивовану тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, як те вимагається п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595. Разом з тим, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному, однак за життя віна не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач та його представник до суду не зявились, але в своїй позовній заяві просять справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник Нестерівської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 6 жовтня 2002 року в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 90 років помер дід позивача [PERSON], про що 08.10.2002 року складено відповідний актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 200888, виданим 08.10.2002 року Нестерівською сільською радою Маньківського району Черкаської області. 07.02.2002 дід позивача [PERSON], зробив заповіт, який посвідчено секретарем Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за № 5. Вказаним заповітом дід заповів позивачу житловий будинок, присадибну земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай). Заповіт не змінений і не відмінений про що стоїть відмітка секретаря Нестерівської сільської ради. Після смерті діда у встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку по вул. Шевченка, 54 в с. Нестерівка Маньківського району Черкаської області. Довідка Нестерівської сільської ради від 05.08.2015р. № 240 підтверджує, що позивач дійсно є спадкоємцем першої черги за заповітом. При оформленні спадщини виявилось, що оформити у спадщину даний будинок в нотаріальному порядку немає можливості. Державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 № 1763/02-31. Відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на належний [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 54 в селі Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, як те вимагається п.4.15 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595. Разом з тим, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному, однак за життя віна не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ. Так, надана позивачу довідка Нестерівської сільської ради від 05.08.2015 № 240, від 12.11.2015р. № 297 підтверджують, що житловий будинок по вулиці Шевченка, 54 в с. Нестерівка Маньківського району Черкаської області рахується за померлим [PERSON] і розташований на земельній ділянці площею 0,47 га. При цьому, виявилось, що правовстановлюючий документ та технічна документація на належний покійному житловий будинок з надвірними спорудами відсутні, за життя [PERSON], не встиг оформити всю документацію на майно, що не дає можливості оформити право власності у інший спосіб, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду. На замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вулиці Шевченка, 54 в с. Нестерівка Маньківського району Черкаської області, згідно даних якого будівлі та споруди споруджено в період 1940-1972 років. 12.11.2015р. за № 120/18-06 відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. Згідно даного висновку, відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Шевченка, 54 в с. Нестерівка, Маньківського району Черкаської області. Прийняття в експлуатацію обєктів житлових будинків здійснюється органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі обєкти відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 квітня 2015 року № 79 Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 547/26992. Розділом ІІІ. Прийняття в експлуатацію обєктів пунктом 1 вказаного Порядку визначено, що прийняття в експлуатацію обєктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі обєкти, за результатами технічного обстеження цих обєктів шляхом реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Позивач не має зареєстрованого права власності чи користування житловим будинком чи земельною ділянкою, тому не може скористатись даним порядком, згідно даних технічного паспорта, будинок з прибудовами значиться 1962 року побудови, інші тимчасові споруди не підлягають реєстрації прав власності у відповідності до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. № 703. Відповідно до розяснення, наданого Державною реєстраційною службою України листом від 12.03.2013 № 95-06-15-13 Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року , для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, а зареєструвати майно на померлого теж немає правових підстав. Тобто, у позивача як спадкоємиці, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобовязує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємець позивач є власником майна в порядку спадкування, зобовязаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не можу цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчуєправо власності тавідсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved