Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.01.1992 р. [PERSON] скалала заповіт та призначила у рівних частках її та відповідача спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на даний будинок. Зазначає, що вона прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала та здійснювала догляд за [PERSON] Не може прийняти спадщину у органах нотаріату, оскільки спадкодавець самочинно, без відповідного дозволу та належно затвердженого проекту здійснив прибудову «а», сарай Б-1, Г-1, Г та гараж. Відповідно до матеріалів обстеження дане будівництво відповідає будівельним, санітарним, протипожежним, природоохоронним нормам, інтересам громади міста та інших осіб. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представником подано заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис №108, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із дослідженого судом заповіту від 28.01.1992 р. вбачається, що [PERSON] призначила у рівних частках спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] позивача та [PERSON] Даний заповіт є не змінювався, не скасовувався, тобто є чинний. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приняти її. Ч.1 ст. 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини, зокрема, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заяву про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи Володимир-Волинської державної нотаріальної контори підтверджується, що 05.07.2011 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], шляхом подання письмової заяви нотаріусу, у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк після відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] без належного дозволу та належно затвердженого проекту самовільно здійснила будівництво до житлового будинку по [ADDRESS], зокрема сараїв та гаража. Дана обставина підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Оскільки спадкодавець [PERSON] здійснила самовільне будівництво, після чого даний об»єкт не приймався в експлуатацію і не видавалось свідоцтво про право власності, тому позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату. В свою чергу, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта» підтверджується, що технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку [ADDRESS], відповідає вимогам ДБН В.2.2-15 - 2005 «Житлові будинки Основні положення; ДБН 360-92 Містобудування. «Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБНВ 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об»єктів будівництва». Будівельні конструкції та інженерні мережі реконструкції будинку та господарських будівель виконані згідно діючих нормативних вимог, правил та державних стандартів і придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Також із Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №498670 встановлено, що спадкодавець [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS]. Враховуючи те, що спадковий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами відповідає вимогам надійності та безпечності, не порушує права та інтереси інших осіб, зокрема територіальної громади м. Володимир-Волинський, оскільки збудований на земельній ділянці, наданій для будівництва та обслуговування цього житлового будинку, а також беручи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, так як інший відмовився від спадщини, тому суд прийшов до висновку, що вимоги є обгрунтованими, доведеними, законними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved