Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 19.11.2002 року, який був укладений в Мізяківській сільській раді Калинівського району Вінницької області. Від сумісного проживання народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не складається, згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.02.2012 року шлюб був розірваний. Хоча сторони проживають в одному будинку, відповідач участі в утриманні і вихованні дітей не приймає. Лише іноді надавав деякі кошти, яких зовсім недостатньо. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач працює вантажником, але офіційно на роботі не оформлений, має стабільне джерело доходу і змогу надавати утримання дітям, однак не бажає цього робити. Стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч належним чином був повідомлений про день розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, позивачка в позові вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 19.11.2002 року, який був укладений в Мізяківській сільській раді Калинівського району Вінницької області. Від сумісного проживання народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не складається, згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.02.2012 року шлюб був розірваний. Хоча сторони проживають в одному будинку, відповідач участі в утриманні і вихованні дітей не приймає. Лише іноді надавав деякі кошти, яких зовсім недостатньо. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач працює вантажником, але офіційно на роботі не оформлений, має стабільне джерело доходу і змогу надавати утримання дітям, однак не бажає цього робити. Стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всупереч таким вимогам закону, відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріально своїм дітям не допомагає, участі у вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. За таких умов, позивачка не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей.

Outcome: approved