Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до Вижницького районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості . В позові вказували, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Відповідно до умов кредитного договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати Кредит, виплачувати проценті за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорів укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсним Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Зазначали, що 13.02.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), та [PERSON] , уклали кредитний договір № 2501/0208/88-498, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, [PERSON] зобов'язується надати боржнику кредит у сумі 22000,00 доларів США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 22000,00 доларів США. В свою чергу, Відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 27.01.2016 p., має прострочену заборгованість: за кредитом - 20717,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 514795,82 грн., по відсотках 18522,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 460275,22 гри. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами [PERSON], Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 48726,72 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 1210808,12 грн. Просить Стягнути з відповідача, [PERSON], [INFO], жителя [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001, юридична адреса: 04655, м. Київ вул. Вікентія Хвойки, 21), заборгованість за Кредитним договором № 2501/0208/88-498 від 13.02.2008 року у розмірі 975071,04 гривень , а саме за кредитом 514795,82 грн. по відсотках 460275,22 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали подали на нього свої письмові заперечення, просили в позові відмовити. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що13.02.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), та [PERSON] , уклали кредитний договір № 2501/0208/88-498, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 22000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 10 лютого 2018 року. Згідно з п.3.1 вказаного договору позичальник зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом відповідно до додатку № 1 до цього договору. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької від 21 листопада 2011 року, стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором № 2501/0208/88-498 від 13.02.2008 року в сумі 260467, 03 копійки. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу у тому числі за кредитним договором укладеного між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк». Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорів укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсним Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. За змістом ч.1 ст.512,ст.514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обовязку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки рішенням Вижницького районного суду Чернівецької від 21 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість по тілу кредиту в сумі 20717 доларів США, то підстав для повторного стягнення з відповідача на користь позивача цієї заборгованості немає. Як вбачається з матеріалів справи, рішення Вижницького районного суду Чернівецької від 21 листопада 2011 року, яким стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ „Сведбанк» заборгованість за кредитним договором відповідачем не виконано, що підтверджується начальника Вижницького районного відділу ДВС [PERSON] за вих. №02-37/4304 від 05.07.2016 року. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014 року) зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до уточненого розрахунку позивача розмір нарахованої відповідачу заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом становить 7676,67 доларів США. З огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсотках за період з 01.01.2013 по 27.01.2016 року у розмірі 7676,67 (сім тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 67 центів), в еквіваленті станом на 27.01.2016 року становить 190757,23 (сто девяносто тисяч сімсот пятдесят сім гривень 23 копійки). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі грн 70 коп. На підставі ст.ст.2, 15, 267,526, 530, 536, 554, 599, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial