Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди посилаючись на те, що під час ДТП, яка сталася 15.05.2019 року, пошкоджено належний йому транспортний засіб марки «Suzuki Vitara» н.з. [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2019 року у скоєному ДТП визнано винним [PERSON] , який керував автомобілем «Hyundai Santa Fe» н.з. [NUMBER] . Позивач у встановлений строк звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем ПАТ «СК «Українська Страхова група » виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 46 150, 52 грн. та пеню. Сума недоплати складає 5121 грн. 58 коп., яку просив стягнути та пеню у розмірі 69 грн. 26 коп. З відповідача [PERSON] просив стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 17 460 грн. 73 коп., витрати на оплату судової експертизи у розмірі 3432 грн. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 25 жовтня 2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву та пояснив, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 17 368 грн. 15 коп,яку просив стягнути з [PERSON] . Просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав пославшись на викладені у відзиві обставини, а саме безпідставність позовних вимог до [PERSON] . Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - ПАТ «СК «Українська Страхова група » в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю, розгляд спраив проводити за їх відсутністю. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2019 року о 14 год. 30 хв. в м. Полтаві по вул. В. Тирнівська, 35, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe» н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. В. Тирнівська від вул. Половка в бік вул. Ковпака, не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki Vitara» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2019 року у справі № 552/2821/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ « СК «Українська Страхова група » відповідно до полісу від 20.03.2019 року № АМ/9016582. 16 травня 2019 року до ПАТ « СК «Українська Страхова група » звернувся [PERSON] з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду та [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 19 травня 2019 року оцінювачем [PERSON] в присутності [PERSON] проведено огляд транспортного засобу «Suzuki Vitara». Згідно Висновку № 32-05 експертного автотоварознавчого дослідження судовим експертом [PERSON] .В. визначено вартість відновлювального ремонту із урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 15.05.2019 року у розмірі 59 680,72 грн. з ПДВ., величина втрати товарної вартості транспортного засобу - 9 052 грн 11 коп., вартість матеріальних збитків - 68 732 грн 83 коп. Згідно висновку № 39-10 експертного авто товарознавчого дослідження від 28 жовтня 2019 року,який виконаний судовим експертом [PERSON] В. вартість відновлювального ремонту станом на 15 травня 2019 року складає 59 680 грн. 72 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ станом на 15.05.2019 року складає 59 680 грн. 72 коп., величина втрати товарної вартості станом на 15.05.2019 року - 8 959 грн. 53 коп., вартість матеріальних збитків , завданих власником станом на 15.05.2019 року - 68 640 грн. 25 коп. Відповідно до звіту від 05 серпня 2019 року № 58/07/19 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Suzuki Vitara» н.з. [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 46 150,52 грн. ( виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали ). 20 серпня 2019 року ПАТ « СК «Українська Страхова група » сплачено на особистий банківський рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 46 150, 52 грн. 03 вересня 2019 року ПАТ « СК «Українська Страхова група » сплачено [PERSON] пеню в розмірі 257.93 грн. за період з 16 серпня 2019 року по 20 серпня 2019 року. Вартість послуг з відновлення пошкодженого автомобіля ДТП «Suzuki Vitara» н.з. [NUMBER] в наслідок ДТП, яка сплачена позивачем, складає 60 780,00 грн., що підтверджується рахунком № 36 від 27.08.2019 року, накладною № 36 від 27.08.2019 року, актом виконаних робіт № 36 від 27.08.2019 року та квитанціями ААИ № 635056 від 27.08.2019 року та ААИ № 635055 від 27.08.2019 року. Відповідно до квитанції Серія ДП № 273205 [PERSON] сплачено за експертизу автомобіля «Suzuki Vitara» н.з. [NUMBER] - ФО [PERSON] 3 432,00 грн. ( а.с. 36) Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 36.2 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Відтак, в силу приписів частини 2 статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. Наведене випливає також з приписів частини 2 статті 1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 161/2017/16-ц. Таким чином, вартість відновлювального ремонту із урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, без урахування ПДВ складає: вартість запасних частин 34600,37 грн., вартість робіт 6669,00 грн., вартість робіт з пофарбування 2560,00 грн., вартість матеріалів 7442,73 грн., а всього 51 272,10 грн., а ПАТ « СК «Українська Страхова група » сплачено 46 150, 52 грн., сума недоплати складає 5121 грн. 58 коп., яка підлягає стягненню з страхової компанії на користь позивача та пеня в розмірі 69 грн. 25 коп. Пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків. Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, від 16 грудня 2015 року № 6-760цс15, які були враховані Верховним Судом у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 562/2018/16-ц. Отже, враховуючи вартість матеріальних збитків, завданих позивачу 68 640 грн. 25 коп., отримане страхове відшкодування позивачем 46 150 грн. 52 коп., різниця, що підлягає стягненню з страхової компанії на користь позивача у розмірі 5 121 грн. 58 коп., залишок суми складає 17 368 грн. 15 коп., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судової експертизи у розмірі 3 432 грн. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved