Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.10.2010 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на день подачі позову за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 12 508 грн. 73 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, надав суду виписку по рахунку відповідача та вказав, що на даний час карточка відповідача діє до 31.07.2016 року. Представник відповідача в судовому засіданні 13.10.2015 року позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки карточкою її клієнт не користується, просила також надати виписку по рахунку відповідача. В судове засідання 11.11.2015 року представник відповідача не зявилась, причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із випискою по рахунку ознайомлена 10.11.2015 року (а.с.94). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 02.10.2010року між ПАТ КБ «Приват Банк»та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 30% на рік. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.10.2010 року та випискою по рахунку (а.с.90-93).. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 31.10.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 12 508 грн. 73 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 4 888 грн. 96 коп.,заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 4 997 грн. 93 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі - 1 550 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф - 571 грн. 84 коп.(процентна складова). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Крім того, як вбачається із довідки представника позивача, кредитна картка № 5211537427684936 діє до 31.07.2016 року (а.с.89). Зі слів представника відповідача карта знаходиться у відповідача. Із виписки по карті вбачається, що останній раз відповідач користувався карткою 25.03.2013 року (а.с.90-93). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527 ч.1, 530, 611, 612, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved