Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергією у розмірі 20967,58 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача посилався на те, що відповідач є споживачем електричної енергії АТ «Харківобленерго». На підставі рішення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2005 (справа №2-1068) право власності на 24/100 частки житлової квартири по [ADDRESS] було зареєстровано за відповідачем у справі з 11.03.2005 згідно Інформаційної довідки №174298350. 39/100 частки житлової квартири по [ADDRESS] також належить відповідачеві відповідно до свідоцтва про право власності. Для споживання та обліку електричної енергії у житловому приміщенні, що становить 24/100 частки Житлової квартири відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на якому станом на 31.12.2018 року обліковується заборгованість за період з 21.10.2014 по 31.12.2018 у розмірі 14 607,69 грн. Для споживання та обліку електричної енергії у житловому приміщенні, що становить 39/100 частки Житлової квартири відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з яким 20.04.2018 укладено договір про користування електричною енергією №2-33827. Станом на 31.12.2018 за особовим рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість за період з 12.05.2017 по 31.12.2018 у розмірі 6359,89 грн. Таким чином, сумарна заборгованість по особових рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] за фактично спожиту електричну енергію у житлових приміщеннях відповідача за адресою: [ADDRESS] складає 20 967,58 грн. У судове засідання року представник позивача [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, розгляд справи просила проводити за відсутності представника позивача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, за адресою вказаною Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області. Причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Під час судового розгляду встановлено наступне. Відповідач є власником 39/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , 11.06.2004 ВПЖФ УКМ та П; договір дарування 4182 від 04.06.2004, Драгу Ю.Г., приватний нотаріус ХМНО. Крім того, [PERSON] є власником 24/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2005 у справі № 2-1068. Вищевказані факти підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №174298350 від 18.07.2019. Відповідно до Договору користування електричної енергією, відповідач є користувачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин на підставі поданих доказів. Доказами, відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 78 ЦПК України) та допустимими (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з користування електроенергією, які виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю щодо настання відповідних правових наслідків. Дана поведінка засвідчує волю обох сторін щодо настання відповідних правових наслідків, а саме: Енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). На підставі вищезазначених договірних відносин, що виникли з поведінки сторін, позивач відкрив особові рахунки побутового споживача № 123263 та № 123190 на ім`я відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 10 Договору про користування електричною енергією, споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Для споживання та обліку електричної енергії у житловому приміщенні, що становить 24/100 частки Житлової квартири відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на якому станом на 31.12.2018 року обліковується заборгованість за період з 21.10.2014 по 31.12.2018 у розмірі 14 607,69 грн. , що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] . Для споживання та обліку електричної енергії у житловому приміщенні, що становить 39/100 частки Житлової квартири відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з яким 20.04.2018 укладено договір про користування електричною енергією №2-33827. Станом на 31.12.2018 за особовим рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість за період з 12.05.2017 по 31.12.2018 у розмірі 6359,89 грн., що підтверджується довідкою за особовим рахунком № [NUMBER] . Таким чином, сумарна заборгованість по особових рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] за фактично спожиту електричну енергію у житлових приміщеннях відповідача за адресою: [ADDRESS] складає 20 967,58 грн. Відповідач вартість спожитої ним електричної енергії вчасно не оплатив, чим порушив договірні зобов`язання. На час розгляду даного спору суду не надано достовірних доказів сплати позивачем заборгованості, що виникла перед позивачем за спожиту електроенергію, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір, в сумі 2102,00 грн., сплачений у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved