Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся 27.11.2019 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі по тексту Управління) знаходиться облікова справа № 611279 по призначенню державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.3 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженої Постановою КМУ від 24.02.2003 р. № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. 06.03.2017 р. [PERSON] звернулась до Управління для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Нею було заповнено заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а також декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначила, що у період з 01.09.2016 р. по 28.02.2017 р. (розрахунковий період для призначення допомоги на період з 01.03.2017 р. по 31.08.2017 р.) члени сім`ї не мали ніяких видів доходу, окрім допомоги при народженні дитини та заробітної плати чоловіка. Крім цього, відповідачем було надано повний перелік документів, передбачених чинним законодавством для призначення зазначеного виду допомоги. У п.20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається та виплачується на шість місяців з наступним поданням нових заяв та декларації кожні шість місяців. Як передбачено ст.5 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», на підставі відомостей зазначених в декларації, котра заповнюється заявником, визначається розмір державної соціальної допомоги як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Таким чином, на підставі поданих документів та заповненої декларації про доходи спеціалістами Управління було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям [PERSON] на період з 01.03.2017 р. по 31.08.2017 р. у наступних розмірах: березень 2017 р. 2503,10 грн.; квітень 2017 р. 2503,10 грн.; травень, червень, липень та серпень 2017 р. по 2851,60 грн. відповідно, що разом складає 16412,60 грн. Відповідно до п.10 Порядку соціальна допомога не призначається якщо під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно. В результаті проведення перевірки достовірних наданих відомостей для призначення допомог спеціалістами Управління було отримано відомості від ДФС з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, які надаються на підставі Порядку надання ДФС України інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи (відсутність доходів), одержані фізичними особами, які звернулись за призначенням державної допомоги, щодо розмірів та видів доходів, отриманих [PERSON] у розрахунковий період (з 01.09.2016 р. по 28.02.2017 р.). Так, відповідачем не вказано у декларації дохід, отриманий в результаті продажу нерухомого майна у розрахунковий період, на загальну суму 16800 грн., що додатково підтверджується актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 01.06.2018 р. Таким чином, відповідач при поданні заяви та декларації для оформлення соціальних виплат умисно приховала факт отримання додаткового прибутку, наслідком чого стало отримання суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку з тим, що дохід, який враховується при розрахунку розміру допомоги перевищував прожитковий мінімум, який враховувався при проведенні розрахунку. Після проведеного розрахунку переплата з державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям склала з 01.03.2017 р. по 31.08.2017 р. 16\~412,60 грн. Відповідно до п.28 Порядку, яким передбачено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано не достовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї. Повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Також передбачено щомісячні відрахування сум надміру виплачених коштів у наступні періоди виплат, але не більше 20% відсотків суми, що підлягає виплаті. [PERSON] 20.03.2018 р. звернулась до Управління з черговою заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Їй було призначено допомогу з 01.03.2018 р. по 31.08.2018 р. у розмірі 1376,75 грн. щомісячно. Враховуючи те, що факт переплати виявлено 01.06.2018 р., спеціалістами управління проведено утримання суми переплати у розмірі 20% з призначеної виплати протягом 2 місяців у сумі 276 грн. щомісячно. Таким чином, загальна сума надміру отриманих коштів [PERSON] складає 15\~860,60 грн. За позовом позивач просить стягнути вказану суму з [PERSON] . Ухвалою від 05.12.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 25.02.2020 р. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала відзив на позов (а.с.38-39) за змістом якого не заперечує проти позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали, приймаючи до уваги позицію сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей 77, 78, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Обставини, які викладені позивачем в позовній заяві, повністю підтверджені наданими позивачем письмовити доказами. \~ \~ \~ \~Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягнує з відповідача на користь позивача 50% судового збору.

Outcome: approved