Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що між сторонами укладено договір №R131.0013631 від 17 квітня 2012 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 17 520 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,29% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Крім того, 27 серпня 2013 року між сторонами укладено договір №R131.001-ТЕК.0032784, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 500 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 39,99% річних строком на 13 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту та відсотків за користування кредитом; кінцевий термін повернення до 15 вересня 2014 року. Крім того, 27 серпня 2013 року між сторонами укладено договір №R131.001-ТЕК.0032783, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 13 241,62 грн. на поточний рахунок для здійснення операцій з використанням платіжної картки, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та 2,59 % щомісячно комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом; кінцевий термін повернення 17 серпня 2015 року. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитними договорами, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 6 березня 2017 року становить за кредитним договором №R131.0013631 від 17 квітня 2012 року загальна сума заборгованості становить 8 959,83 грн, яка включає в себе: 5 807,78 грн. заборгованості за кредитом, 343,58 грн. заборгованості за прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 2 808,47 грн. заборгованості за простроченою комісією за обслуговування кредиту; за кредитним договором №R131.001-ТЕК.0032784 від 27 серпня 2013 року загальна сума заборгованості становить 718,66 грн, яка включає в себе: 500 грн. прострочена сума заборгованості по кредиту, 148,10 грн. заборгованості за прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 15 грн. заборгованості за простроченою комісією, 55,56 грн. заборгованості за пенею; за кредитним договором №R131.001-ТЕК.0032783 від 27 серпня 2013 року загальна сума заборгованості становить 20 579,03 грн., яка включає в себе: 12 689,65 грн. заборгованості по кредиту, 1,30 грн. заборгованості за простроченими відсотками за фактичне користування кредитом, 7 888 грн. заборгованості за простроченою комісією за обслуговування кредиту. Загальна заборгованість за кредитами становить 30 527,52 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 17 квітня 2012 року між публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON], як клієнтом, укладено договір №R131.0013631 шляхом заповнення заяви, на підставі якої відповідачеві надано кредит в розмірі 17 520,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,29% щомісячної комісії від початкової суми кредиту, строком на 24 місяці зі щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом відповідно до графіку, з кінцевим терміном повернення 17 квітня 2014 року (а.с.19-24). Крім того, 27 серпня 2013 року між публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON], як клієнтом, укладено договір №R131.001-ТЕК.0032784, шляхом заповнення заяви, на підставі якої відповідачеві надано кредит в розмірі 500 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 39,99% річних строком на 13 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно до графіку. Кінцевий термін повернення - 15 вересня 2014 року (а.с.37-41). Крім того, 27 серпня 2013 року між публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON], як клієнтом, укладено договір №R131.001-ТЕК.0032783, шляхом заповнення заяви, на підставі якої позивач надав кредит на споживчі цілі в розмірі 13 241,62 грн. на поточний рахунок для здійснення операцій з використанням платіжної картки [NUMBER], зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та 2,59 % щомісячно комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом відповідно до графіку. Кінцевий термін повернення 17 серпня 2015 року (а.с.52-57). Згідно з вказаними заявами, відповідач ознайомився та зобов'язаний неухильно додержуватись умов, що зазначені в Умовах надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, в Тарифах на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Також він розуміє, що ці заяви, тарифи РКО, умови, розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту і графік платежів є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.п.4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідно до п.18.1 Стандартних тарифів комісійної винагороди ПАТ Банк «Траст», які є невід'ємною частиною кредитного договору №R131.001-ТЕК.0032784, за несвоєчасне виконання зобов'язання погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідно до п.2.2.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору №R131.0013631, відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до кредитного договору №R131.0013631 від 17 квітня 2012 року та кредитного договору №R131.001-ТЕК.0032783 від 27 серпня 2013 року). Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору №R131.001-ТЕК.0032784 від 27 серпня 2013 року, який є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, повертати кредит частинами у сумах те терміни, визначені у графіку платежів. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач зобов'язання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості, за якими станом на 6 березня 2017 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість: за договором №R131.0013631 від 17 квітня 2012 року в розмірі 8 959,83 грн., яка складається з: 5 807,78 грн. заборгованості за кредитом, 343,58 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 2 808,47 грн. заборгованості за комісією за обслуговування кредиту; за договором №R131.001-ТЕК.0032784 від 27 серпня 2013 року в розмірі 718,66 грн., яка складається з: 500 грн. простроченої суми заборгованості, 148,10 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 15 грн. заборгованості за комісією, 55,56 грн. заборгованості за пенею; за договором №R131.001-ТЕК.0032783 від 27 серпня 2013 року в розмірі 20 579,03 грн., яка складається з: 12 689,65 грн. заборгованості по кредиту, 1,30 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7 888,08 грн. заборгованості за комісією за обслуговування кредиту. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договорами від 17 квітня 2012 року та 27 серпня 2013 року, укладеними з позивачем, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved