Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа: державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання особи такою, що не прийняла спадщину. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08.09.2013 року, вона є спадкоємицею першої черги. Позивач наголосила, що з 1971 року вона з матірю та рідним братом [PERSON] разом мешкали в трикімнатній квартирі № 91 будинку №11, 533 м/р Салтівського масиву у м. Харкові на підставі ордеру серії А № 28882, виданого на підставі рішення Орджонікідзевського виконкому м. Харкова. За життя мати розпорядилась цією квартирою, розподіливши її між дітьми шляхом обміну. Таким чином, на підставі обмінного ордеру № 4993 від 26.09.1986 року позивач з матірю стали проживати окремо в квартирі [ADDRESS], а брат з родиною в окремій ізольованій квартирі. На підставі розпорядження виконкому Харківської міської ради № 7 від 20.04.2007 року позивач та її мати отримали свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказане житло. Позивач вказала, що за життя її мати заповіту не залишила, та після її смерті вона фактично прийняла спадщину. Звернувшись до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у видачі свідоцтва з причин наявності онуки матері позивача [PERSON], яка є донькою рідного брата позивача. Позивач наголосила, що її рідний брат [PERSON] помер 03.12.2013 року, наміру прийняти спадщину після смерті матері він не мав. Позивач стверджує, що жодних даних, підтверджуючих факт звернення відповідача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після померлої [PERSON] у встановлений законом строк, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не вбачається, у звязку з чим позивач вважає, що є достатні підстави вважати, що відповідач не прийняла спадщину за спадковою трансмісією після померлої [PERSON]. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири № 63 у місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 158 в порядку спадкування за законом після померлої 08.09.2013 року [PERSON]. В обґрунтування зустрічного позову посилалась на те, що 08.09.2013 року померла [PERSON], яка є її бабусею. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на праві спільної сумісної власності. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після її смерті є діти [PERSON], а саме [PERSON] Iнна Іллівна (відповідач за зустрічним позовом) та [PERSON] (батько позивача за зустрічним позовом). Позивач за зустрічним позовом стверджує, що у період, з часу відкриття зазначеної спадщини, та у межах шестимісячного терміну зазначеного у ст. 1270 ЦК України, спадкоємець першої черги - [PERSON], через тяжку хворобу, від якої він помер 03.12.2013 року, не встиг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоча мав намір прийняти цю спадщину. До спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] є позивач, як донька померлого. Позивач наголосила, що в межах встановленого законом терміну вона звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, яка належала за законом її батькові на час її відкриття, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], але постановою державного нотаріуса [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири № 63 у місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 158, у звязку з відсутністю документу підтверджуючого право власності на вищезазначене спадкове майно за померлим. Наведені державним нотаріусом обставини, а саме відсутність у позивача за зустрічним позовом документів підтверджуючих право на спадкове майно, позивач пояснює знаходженням оригіналів цих документів у відповідача по справі [PERSON], яка у добровільному порядку відмовляється їх надати. Вказані обставини зумовили звернення позивача за зустрічним позовом до суду за захистом своїх прав спадкоємця. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити її позов в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечувала, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] її брат [PERSON] наміру прийняти спадщину після матері не мав, враховуючи попередні домовленості між ними та забезпечення власним житлом. Таким чином, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після померлої матері. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти первісного позову, посилаючись на те, [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON], оскільки батько відповідача [PERSON], який є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON], за життя не встиг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері через тяжку хворобу, від якої помер 03.12.2013 року. Крім того, представник [PERSON] підтримав зустрічний позов [PERSON] в повному обсязі та просив його задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за первісним позовом - державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом - державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], та державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявились, матеріали справи містять заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий №5А-07-281761, [PERSON] Iнні Іллівні та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників[ADDRESS] (а.с. 8). 08.09.2013 року [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 09.09.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 11871, та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 412612 (а.с. 210). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину належної їй на праві спільної сумісної власності квартири № 63 в буд. 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові. Зі спадкової справи № 115/2014 до майна померлої 08.09.2013 року [PERSON] вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не складала. У відповідності до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] відносяться її діти, а саме [PERSON] Iнна Іллівна (свідоцтво про народження серії VI-УР № 1219653 від 16.03.1964 року) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії ГД № 802633 від 09.03.1956 року) (а.с. 215, 223). Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з довідкою Дільниці № 39 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» за № 3052 від 13.08.2013 року, у квартирі № 63 в буд. 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO], з 10.12.1986 року, та була зареєстрована [PERSON], [INFO], з 10.12.1986 року та була виписана 11.09.2013 року у звязку зі смертю (а.с. 212). Таким чином, позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно проживала зі спадкодавцем. 03.12.2013 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 12.12.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 16342, та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 423158 (а.с. 227). З матеріалів спадкової справи № 115/2014 до майна померлої 08.09.2013 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІV-ВЛ № 388049 від 30.03.1988 року (а.с. 226). Після укладення шлюбу 07.07.2015 року з [PERSON] відповідач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 65). 08.02.2014 року [PERSON] звернулась до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка на день смерті постійно проживала за місцем реєстрації в [ADDRESS]. У заяві [PERSON] вказала, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем на яке був її батько [PERSON] син померлої, але у звязку з його смертю 03.12.2013 року, він спадщину прийняти не встиг, у звязку з чим право на прийняття спадщини перейшло до неї його дочки на підставі ст. 1276 ЦК України (а.с. 231). Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, відповідач за первісним позовом своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], у звязку з чим суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач за первісним позовом посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги про визнання [PERSON] такою, що не прийняла спадщину. Крім того, суд критично оцінює посилання позивача за первісним позовом, на те, що її мати за життя розпорядилась квартирою № 91 в будинку № 11, 533 м/р Салтівського масиву у м. Харкові, в якій з 1971 року позивач, її мати [PERSON] та рідний брат позивача [PERSON] мешкали на підставі ордеру серії А № 28882, виданого на підставі рішення Орджонікідзевського виконкому м. Харкова, шляхом її обміну на підставі обмінного ордеру № 4993 від 26.09.1986 року, та вона з матірю стала проживати окремо у спірній квартирі та її брат зі своєю родиною став проживати окремо в ізольованій квартирі, як на доказ в обґрунтування первісного позову, оскільки вказані обставини не є підставою для визнання відповідача такою, що не прийняла спадщину. З урахуванням наведеного, у задоволенні первісного позову належить відмовити. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Згідно з Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2016 року, [PERSON], онучці померлої 08.09.2013 року [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири № 63 у місті Харкові по пр.-ту Тракторобудівників, буд. 158, у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих право на вказане спадкове майно за померлою (а.с. 238). Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої 08.09.2013 року, яка складається з 1/4 квартири № 63 в будинку 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості її оформити, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні первісного позову судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, відносяться на рахунок позивача. У звязку із задоволенням зустрічного позову та приймаючи до уваги, що представник позивача за зустрічним позовом не наполягав на покладенні судових витрат на відповідача за зустрічним позовом, суд залишає судові витрати за позивачем за зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved