Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування свої вимог зазначив, що він є непрацездатним і перебуває на пенсії за віком. Оскільки позивач проживає одиноко і не має можливості себе утримувати сам а також у звязку зі станом здоровя потребує постійного стороннього догляду. Працівниками органів управління праці та соціального захисту населення була надано позивачу пораду влаштуватися до геріатричного закладу. У Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської області [PERSON] повідомили, що на момент звернення на утримання в даному закладі необхідне фінансування в сумі 5325,00 грн. у місяць. У звязку з тим, що позивач отримує пенсію в сумі 2282,22 грн. у місяць, яка є значно меншою за вартість перебування у геріатричному пансіонаті, непрацездатний, потребує постійної сторонньої допомоги, має поганий стан здоровя та інвалідність першої групи, у нього виникла необхідність у стягненні аліментів з дітей на його утримання, оскільки добровільно сини таку допомогу надавати відмовляються. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів аліменти на його утримання по ј частині з кожного щомісячно, починаючи з часу подання позову. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. Просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що має значно гірший матеріальний стан ніж у позивача, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, субсидій не має, також зазначив, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є інвалідом першої групи по зору, потребує постійного стороннього догляду, отримує незначну пенсію. Крім того [PERSON] подав відзив, в якому вказав, що позивач має задовільний стан здоровя, може самостійно виконувати домашні роботи, активно пересувається, їздить на велосипеді. Вважає, що у позивача немає потреби у матеріальній допомозі, оскільки останній отримує пенсію значно більшу ніж прожитковий мінімум, має субсидію на опалення та значні вклади у банківських установах. Тож зазначив, що раніше надавав матеріальну допомогу позивачку, однак в подальшому [PERSON] припинив спілкування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивач має задовільний стан здоровя, може самостійно виконувати домашні роботи, активно пересувається, їздить на велосипеді. Вважає, що у позивача немає потреби у матеріальній допомозі, оскільки останній отримує пенсію значно більшу ніж прожитковий мінімум, має субсидію на опалення та значні вклади у банківських установах. Зазначив, що позивач не підтримує з ним сімейні відносини. Крім того вказав, що має значно гірший матеріальний стані ніж позивач. Вважає, що вимоги позивача виходять за межі звичайних матеріальних потреб. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав із зазначених у відзиві підтавав,зазначив,що за ухвалою суду було розкрито банківську таємницю та з відповіді банку вбачається,що позивач має депозити на суму більш ніж 100000 грн. та отримує відсотки за депозитами.Таким чином його матеріальний стан краще ніж у відповідачів. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи суд встановив: позивач є непрацездатним, перебуває на пенсії за віком, має першу групу інвалідності та у звязку у зі станом здоровя потребує стороннього догляду (а.с. 7, 8, 10, 11,16). Проживає одиноко (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.07.2018 року [PERSON] було рекомендовано влаштуватися у геріатричний пансіонат (а.с. 10). Відповідно до довідки Бердичівського геріатричного пансіонату № 586 від 09.08.2018 року вартість проживання у даному закладі становить 5325,00 грн. у місяць (а.с. 9). Згідно довідки Андрушівського обєднаного УПФ України в Житомирській області [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності в сумі 2282,22 грн. у місяць (а.с. 77). Позивач батько [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13,14). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Андрушівському відділенні Бердичівської ОДПІ як фізична особа-підприємець з 30.01.2017 року та має незначний дохід (а.с. 45,46,47). Відповідач [PERSON] проживає разом з непрацездатною матірю (бувшою дружиною позивача), яка є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, отримує незначну пенсію та перебуває на його утриманні (а.с. 48,49,50,51,52,53, 54). [PERSON] офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату (а.с. 56). Як вбачається з інформації, наданої АТ «[PERSON] Аваль» та АТ КБ «ПриватБанк» позивач має значні кошти, які перебувають на рахунках у банківських установах (а.с. 102-115, 122-128). Відповідно до ст.. 51 Конституції України, повнолітні діти зобовязані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно \~п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним.\~ Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав,оскільки позивачем не доведений факт того,що матеріальне становище відповідачів дозволяє їм надавати йому матеріальну допомогу;те що він потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір його статків - пенсія та вклади в банківських установа перевищують доходи відповідачів. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, однак позивач не надав суду докази того, що він дійсно потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене суд відмовляє у задоволенні позову. Судові витрати віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed