Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року по справі № 363/2106/15-п встановлено, що 23 квітня 2015 року близько 17 години 10 хвилин, гр. [PERSON] на затоці р. Десна в районі с. Новосілки Вишгородського району Київської області, грубо порушуючи правила рибальства, проводив заборонений лов риби забороненим знаряддям добуту водних біоресурсів - сіткою з жилки в кількості 4 шт. в залізного човна без належного дозволу органів рибоохорони. При цьому виловив риби: окунь - 2 шт., плітка - 4 шт., загальною вагою 1 кг, чим наніс збитки рибному господарству на суму 374,00грн. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривен. Водночас, не зважаючи на доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Згідно довідки-розрахунку збитків, завданих рибному господарству України, [PERSON] нанесено збитків на суму 374,00 гривен. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 374,00 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області Радченко Т.О. в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року близько 17 години 10 хвилин, гр. [PERSON] на затоці р. Десна в районі с. Новосілки Вишгородського району Київської області, грубо порушуючи правила рибальства, проводив заборонений лов риби забороненим знаряддям добуту водних біоресурсів - сіткою з жилки в кількості 4 шт. в залізного човна без належного дозволу органів рибоохорони. При цьому виловив риби: окунь - 2 шт., плітка - 4 шт., загальною вагою 1 кг, чим наніс збитки рибному господарству на суму 374,00грн. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги статей 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15. та 4.4. Правил рибальства. Також, стаття 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що для добування об'єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 01 липня 2015 року. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною і, відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено. Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної [PERSON] ресурсам держави, що розрахована у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить 374,00 грн. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки неправомірними діями [PERSON] рибному господарству нанесені збитки, тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода в сумі 374,00 грн. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача з необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved