Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивачем 05.07.2019 року було подано відповідну позовну заяву та визначено вимоги про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що вони перебувають в шлюбі з 01.08.1992 року. Шлюб був зареєстрований Відділом ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому, Україна, актовий запис №59. Стосунки між подружжям припинились з вересня 2014 року, відновлювати стосунки вона наміру немає. Протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначено, що надання додаткового строку для примирення не призведе до збереження шлюбу, а лише суперечитиме її інтересам, нею втрачене почуття любові до відповідача. Розлад в сім`ї не тимчасовий і конфлікт це не випадкові причини. Відповідач останні роки сумісного проживання не працював, життям сім`ї не цікавився, не надавав та не надає до цього часу засобів на утримання та навчання в університеті доньці, яка отримує допомогу він неї та її батьків. Шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив суду що готовий зберегти родину, він має почуття кохання до дружини, їх повнолітньої доньки. Дійсно в вересні 2014 року поїхав до міста Харкова, оскільки тяжко захворів його батько, через добу після приїзду батько помер, після цього не повертався до Кіровограду. Дружина приїхала та забрала ключі від квартири, він написав нотаріальну заяву про відсутність претензій щодо квартири. Останні 3 роки він працює, їх спільна донька вже не навчається, в минулому році закінчила навчальний заклад та працює в м.Києві. Він підтримує добрі стосунки із донькою. Просив зберегти шлюб, вважав, що таке рішення прийнято позивачем під впливом батька. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 01 серпня 1992 року у Відділі ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому, Україна, актовий запис №59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , оригінал якого долучений до матеріалів цивільної справи. Прізвище до шлюбу позивача - « [PERSON] ». Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Спору про поділ майна немає. Сторони не заперечували, що фактично стосунки припинені з вересня 2014 року та спільне господарство не ведеться. Відповідно до вимог ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до вимог ст.. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. А ст.24 СК України гарантовано вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач просила відновити прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved