Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕІ100/017/2008, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 110 000,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявою від 14.08.2008 р. та випискою по рахунку. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору за [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 72 423.90 (сімдесят дві тисячі чотириста двадцять три долари США, дев'яносто центів) та 442 991,93 (чотириста сорок дві тисячі дев'ятсот дев'яносто одна гривня 93 коп.) пені, яку банк просить з відповідачки стягнути, з яких: 65 569.07 дол. США - залишок заборгованість по сплаті кредиту, 6 854.83 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 442 991 грн. 93 коп. - пеня, Представник позивача в судове засідання не з'явилась, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з'явились, представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Заперечив проти стягнення з нього пені в такому розмірі який зазначений в позовній заяві та просив зменшити її розмір. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 14 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SМЕІ100/017/2008, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримав грошові кошти в сумі 110 000,00 доларів США та зобов'язалася погасити кредит. Згідно договору відповідач зобов'язувався здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕІ100/017/2008 від 14.08.2008 року станом на 15.10.2015 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено ст. 4 п.4.1.1 частини №2 кредитного договору. За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В своїй заяві відповідач та його представник позов визнали частково, та просили зменшити пеню. Вирішуючи дане клопотання суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З проведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість по кредитному договору, суд вважає таку обставину істотною. Окрім того неустойку, нараховану відповідачу за неналежне виконання умов кредитного договору суд розцінює як неспівмірною із сумою основного боргу. З урахуванням викладеного, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, зменшивши розмір неустойки та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі: 65 569.07 дол. США - залишок заборгованість по сплаті кредиту, 6 854.83 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 80 000 грн. - пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 526, 527 ч. 1, 551 ч.3, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: partial