Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 08.02.2016 р., позивач просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\\2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, до досягнення [PERSON] повноліття, та у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що з 23 листопада 2001 р. по 28 січня 2016 р. перебував з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 р. визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком, [PERSON], за місцем його проживання. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають з батьком та повністю перебувають на його утриманні; він забезпечує дітей всім необхідним для їхнього фізичного, розумового, духовного та морального розвитку. Мати дітей хоча й має постійний, значний дохід, не надає належної допомоги на утримання доньок, не приймає жодної участі у їх матеріальному забезпеченні, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок в твердій грошовій сумі в розмірі по 65 446,85 гривень щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, до досягнення [PERSON] повноліття, та у твердій грошовій сумі по 32 723, 42 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, враховуючи її дохід, отриманий за період з 03.12.2015 р. по 26.02.2016 р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Крім того, представник позивача зазначає, що незважаючи на значні доходи, отримані від відчуження нерухомого та здачі в оренду приміщень, [PERSON] жодної участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Представник відповідача в судовому засідання проти стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у пред»явленому позивачем розмірі заперечив, зазначаючи, що позивач отримує значні доходи, а тому має можливість утримувати дітей, в зв»язку з чим пред»явлений ним до стягнення розмір аліментів є необгрунтованим. Крім того, представник відповідача зазначив, що на утриманні [PERSON] перебувають батьки, і, зважаючи на те, що вона не має постійних доходів, вона не може нести витрати по утриманню дітей. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 23 листопада 2001 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім»ї, про що складено актовий запис №2433. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 р., залишеним без змін рішенням Апеляційного суду м.Києва від 26.05.2016 р. та ухвалою Вишого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2016 р., визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком, [PERSON], за місцем його проживання. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28 січня 2016 р. шлюб між сторонами було розірвано. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] не надає допомогу на утримання їхніх з позивачем неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, який працює, має постійний дохід, та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця для забезпечення її харчування і придбання предметів першої необхідності. Також суд враховує, що відповідач є суб»єктом підприємницької діяльності, особою працездатного віку і до моменту звернення позивача з позовом до суду мала доходи у вигляді плати за передачу майна в оренду. Суд не може взяти до уваги посилання позивача на той факт, що відповідач має значні доходи, що пов»язані з її підприємницькою діяльністю, оскільки зазначені обставини були спростовані наданими відповідачем доказами - майновою декларацією про майновий стан і доходи. Розрахунок розміру аліментів, наведений позивачем для визначення суми аліментів, що підлягає стягненню з відповідача не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки розмір доходів, з врахуванням отриманих кредитів, за період з грудня 2015 по лютий 2016 р., не може братись за основу як постійні доходи відповідача, Суд не може взяти до уваги такаож посилання представника відповідача на те, що на утриманні [PERSON] перебувають батьки, окільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин суду надано не було. Крім того, представник відповідача повідомив суду, що відповідач на момент розгляду справи постійно проживає за кордоном, а тому суд вважає недоведеним факт постійного утримання нею батьків пенсійного віку. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 65 446,85 гривень, на думку суду, не були доведені в ході судового розгляду, оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів, які він просить стягнути з відповідача і що витрати, які він несе відповідають заявленому розміру аліментів, що підлягають стягненню, та є необхідними для забезпечення життєдіяльності неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, аналізуючи всі зібрані у справі, докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст..367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial