Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.09.2015 року у розмірі 15349 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп., зазначаючи, що 28.09.2015 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у розмірі 2106 грн. 96 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2018 року має заборгованість 15349 грн. 50 коп., з яких: 1462 грн. 61 коп. тіло кредиту; 1121 грн. 25 коп. нараховано процентів за користуванням кредитом; 11558 грн. 62 коп. нараховано пені; 500 грн. 00. коп. штраф (фіксована складова); 707 грн. 12 коп. штраф (процентна складова). Одночасно з\~поданням позовної\~заяви позивач\~надав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~при цьому\~посилається на\~те,\~що необхідні\~докази надані\~до матеріалів\~справи,\~інші клопотання\~та заяви\~відсутні.\~Не заперечує\~проти ухвалення\~заочного рішення\~суду.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений в письмовому вигляді та зобовязався виконувати вимоги Умовами та правилами надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися із змінами, які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbапk.uа., що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.9/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 18.10.2018 року становить 1462 грн. 51 коп. заборгованість за кредитом; 1121 грн. 25 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8/. Крім того, банк окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені в розмірі 11558 грн. 62 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 707 грн. 12 коп. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню. Але беручи до уваги, що розмір нарахованої неустойки значно перевищує розмір збитків, у декілька разів, тому суд вважає необхідним зменшити її розмір до 2600 грн., відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідачки штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 5183 грн. 76 коп. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial