Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач, діючи як законний представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору недійсним, вказуючи, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.03.2014 р. [PERSON] є опікуном своєї матері, [PERSON], яка з 05.08.2011 р. перебувала на обліку у КЗОЗ ХМПНД №3. З 08.09.2011 р. по 23.09.2011 р. та з 07.11.2011 р. по 18.10.2011 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ №3, де були встановлено дані про психічний розлад її здоров'я. У зв'язку з відсутністю будь-яких поліпшень психічного стану матері, [PERSON] у вересні 2011 р. звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.05.2012 р. [PERSON] була визнана недієздатною. 13.12.2011 р. за договором дарування [PERSON] подарувала відповідачеві [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], тобто у час перебування на обліку у ПНД, після проведеного двічі стаціонарного лікування з приводу психічного розладу здоров'я, але до моменту визнання її недієздатною. Вважає, що під час укладання оспорюваного правочину [PERSON] внаслідок психічної хвороби не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. При цьому договір дарування є вкрай невигідним для недієздатної [PERSON], оскільки позбавляє її права власності на єдине житло, яке вона подарувала абсолютно сторонній особі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що після укладання договору купівлі-продажу квартири в ній зареєструвалась дружина [PERSON] - [PERSON], яка разом з відповідачем вселилась до спірного житлового приміщення. На час розгляду справи вони виселились з квартири. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у їх відсутність, на підставі наявних матеріалів справи, проти чого позивач не заперечує. Згідно ст.203, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.1,2 ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а разі наступного визнання цієї особи недієздатною - її опікуном. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р.№ 11217, за яким [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON], а останній прийняв у власність, трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 26.09.2011 р. [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із заявою про визнання своєї матері - [PERSON] недієздатною та рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.05.2012 р. остання визнана недієздатною. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.03.2014 р. [PERSON] призначений опікуном своєї матері, [PERSON] Згідно акту судово-психіатричного експерта № 440 від 13.05.2014 р., 13.12.2011 р. [PERSON] виявляла ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі органічного маячного розладу, за своїм психічним станом була не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного правочину - 13.12.2011 р. - [PERSON] була не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо недійсності договору дарування квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Крім того, оспорюваний договір дарування укладено з порушенням вимог ч.2 ст.717 ЦК України, оскільки містить умову - довічне проживання дарувальника в квартирі. Відповідно до ч.1,2 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, з підстав, передбачених ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 710 грн. 67 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1185 грн. 52 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved