overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Волицької сільської ради Теофіпольського району 13 липня 2014 року актовий запис №2, мотивуючи його тим, що шлюбне життя не склалося, оскільки відповідач проявляє до неї неповагу, ображає та вичиняє сварки. Від шлюбу дітей не мають. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Лежнюк». Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, примирення неможливе, відповідач клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 13 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, через різні характери між ними виникають сварки та непорозуміння, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 26.01.2010 року актовий запис №1, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] року, подружнє життя не склалося, між позивачем та відповідачкою виникали постійні сварки та непорозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинились, примирення між подружжям неможливе. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не з'явилась, про причини неявки та необхідність розгляду справи у її присутності суд не повідомила. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося, між позивачем та відповідачкою виникали постійні сварки та непорозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Позивач зазначив, що примирення між подружжям неможливе. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження шлюбу суперечать інтересам чоловіка, тому збереження сім'ї є неможливим, а надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства. Крім того відповідач не надала суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 25.06.1998 року актовий запис №4, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], одруження виявилось невдалим, подружнє життя не склалося. На даний уже два роки як подружжя проживає окремо, спільні інтереси відсутні, примирення між подружжям неможливе. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не з'явилась, заяв не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося, уже як два роки подружжя проживає окремо. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження шлюбу суперечать інтересам чоловіка, тому збереження сім'ї є неможливим, а надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства. Крім того відповідач не надала суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Базалійської селищної ради26 березня 1983 року актовий запис №8, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем мають дітей, які вже повнолітні, спільне життя не склалося, відповідач постійно проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки та бійки, тому спільне життя стало неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася. подала заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності, просить суд строк на примирення не надавати, оскільки відповідач не здійснює ніяких кроків для збереження сім'ї, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач позов не визнав, пояснив, що не хоче розривати шлюб, так як за тридцять років нажив з позивачкою майно, яке не можна розділити. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них . Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 березня 1983 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Ухвалою Теофіпольського районного суду від 14 квітня 2016 року сторонам був наданий строк на примирення 1місяць. Станом на час розгляду справи сторони не примирилися, про що свідчить заява позивача. Оскільки позивач не бажає підтримувати шлюбні відносини з відповідачем, то суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Гальчинецької сільської ради 14.05.1994 року актовий запис №6, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають повнолітню доньку Юлію [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, він зловживає алкоголем, шлюбні відносини фактично припинилися, тому примирення неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Яцишина». Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач клопотань не подав, про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 14.05.1994 року сторони зареєстрували шлюб актовий запис №6, відповідач не надав суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району 28 липня 2014 року актовий запис №3, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей Артема [INFO] та Дениса [INFO], після народження Дениса сімя розпалася. відповідач не брав участі у веденні господарства, не надавав матеріальної допомоги, з 2015 року вони з відповідачем разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, тому примирення неможливе. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Ткачук». Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог, просить розглядати справу у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 28 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, відповідач не надав суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району 6 серпня 2012 року актовий запис № 1. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO], в травні 2013 року відповідач поїхав на заробітки, з того часу шлюбні відносини припинилися, відповідач проживає з іншою жінкою з якою теж має дитину. Примирення неможливе. просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON]» Відповідач позов визнав, пояснив, що з позивачем примирення неможливе, оскільки він проживає у незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою з якою має дитину, з позивачем примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім'ї є неможливим через небажання сторін підтримувати шлюбні стосунки . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Ординецької сільської ради Теофіпольського району 22 січня 2015 року актовий запис №1, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Між подружжям відсутні почуття взаємоповаги. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими, шлюбні відносини з 2016 року фактично припинились. Відповідач змінила місце проживання. Просить суд шлюб розірвати, примирення з відповідачем неможливе. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, примирення не можливе, відповідач подала заяву про визнання позовних вимог, просить розглядати справу у її відсутності, примирення неможливе. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились, відповідач змінила місце свого проживання. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій зазначено, що примирення між сторонами неможливе. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї буде суперечити інтересам сторін. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Човгузівської сільської ради 17 березня 2001 року актовий запис №3. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], шлюбні відносини не склалися, оскільки вони не зійшлися характерами, з 2009 року разом фактично не проживають, примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Відповідач позов визнала, пояснила, що з позивачем подальше шлюбне життя неможливе, оскільки з 2009 року він більше проживає у своїх батьків , з грудня 2013 року разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, просила шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім'ї є неможливим через небажання сторін підтримувати шлюбні стосунки . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому 27 жовтня 2013 року актовий запис №2135, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них різні характери і між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися, тому примирення неможливе, син проживає з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « Задоянчук». Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не зявилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач подав заяву про визнання позову, просить шлюб розірвати, проводити розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 27 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб актовий запис №2135,, відповідач не надав суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району 24 липня 2013 року актовий запис №18, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки він перебуває у місцях позбавлення волі, шлюбних відносин не підтримують. Просить справу розглядати у його відсутності, строку на примирення не надавати. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутності . Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, 24 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, шлюбне життя не склалося, відповідач не надала суду доказів на спростування вимог, викладених у позовній заяві, клопотання про надання строку на примирення не надала, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved