Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.01.2013 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 19 267 грн. 16 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви зазначає, що у разі неявки відповідача не заперечує про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні вказав що з урахуванням матеріального становища не має можливості погасити борг повністю. Просив суд зменшити розмір неустойки, нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 25.01.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.01.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 30.09.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями, що становить 19 267 грн. 16 коп., з яких: 3 465 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 11 869 грн. 22 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 538 грн. 85 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 893 грн. 67 коп. - штраф (процентна складова). Відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій, оцінивши розмір заборгованості та неустойки, зменшити її розмір у тому випадку, якщо він перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у його постанові від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), який, в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. При вирішенні питання зменшення розміру неустойки, суд враховує таку істотну обставину як скрутне матеріальне становище позичальника (відповідача по справі), а також ступінь виконання ним кредитних зобовязань. Розрахунком позивача підтверджено що [PERSON] повністю не ухилявся від оплати боргу за кредитом. В міру своїх фінансових можливостей вносив платежі. Наведені обставини дають підстави для застосування до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, у звязку із чим позов задовольнити частково та стягнути із відповідача в користь банку заборгованість в загальному розмірі 16 728 грн. 31 коп., з яких: 3 465 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 11 869 грн. 22 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 893 грн. 67 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 527 ч.1, 530, ст. 551 ч. 3, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: partial