Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Журбинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог він зазначив , що 13 березня 1997 року померла його матір - [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки площею 0,503 га , які знаходяться в с. Журбинці по вул. Центральній, 70 Козятинського району Вінницької області . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері . Крім нього інших спадкоємців ні за заповітом , а ні за законом не має. Спадщину він прийняв у встановлений законом строк , шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном.. Оформити свої спадкові права він не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку , на якій розташований будинок. Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від нього надійшла заява , в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак, сільський голова - [PERSON] надіслав заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 березня 1997 рокуроку померла [PERSON] ( а.с. 6) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки площею 0,503 га , які знаходяться в с. Журбинці по вул. Центральній, 70 Козятинського району Вінницької області , що підтверджується технічним паспортом на зазначений житловий будинок від 02 жовтня 2015 року, довідкою Журбинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 378 від 12.10.2015 року ( а.с. 13) Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері . Крім позивача інших спадкоємців ні за заповітом , а ні за законом не має. Спадщину позивач прийняв у встановлений законом строк , шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном, що підтверджується довідкою Журбинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області № 382 від 13.10.2015 року ( а.с. 15). Дані правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року , зокрема , ст.ст. 548, 549 , оскільки спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК УКраїни в редакції 2004 року та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року . Позивач не може оформити свої спадкові права , у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок , що знаходиться в с. Журбинці по вул. Центральній , 70 Козятинського району Вінницької області та на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок. Родинні відносини між позивачем та його матірю підтверджуються підтвнрджуються копією свідоцтва про народження позивача ( а.с. 7). Враховуючи те , що на померлих не видаються правовстановлюючі документи, а із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку , позивач не може оформити право на спадщину в нотаріальній конторі , тому його права порушені і підлягають захисту за судовим рішенням . Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved