Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. У позовній заяві вказав, що був прописаний з 1968 року (постійно) за адресою: [ADDRESS]. У зв`язку зі специфікою роботи він був змушений поїхати до м. Одеса, за місцем роботи. До переїзду позивача до м. Одеса, житловий будинок [ADDRESS] належав усім повнолітнім членам сім`ї, але не був приватизований відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджене свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка була дружиною [PERSON] та рідною матір`ю позивача, останні дві особи залишались зареєстрованими за адресою [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] , позивач залишився однією особою, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Отже, окрім позивача, повнолітніх членів сім`ї, які були прописані у житловому будинку по [ADDRESS] не залишилось. Після смерті [PERSON] позивачеві стало відомо, що [PERSON] став власником вищевказаного житлового будинку не в порядку приватизації державного житлового фонду, а відповідно до п. 49 Постанови КМУ від 17 жовтня 2013 року за № 868, що призвело до порушення права позивача на частину житла, в якому він зареєстрований. За результатами перевірки інформаційною довідкою за № 153792153 визначено, що підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32976005 від 16 грудня 2016 року, запис про право власності - 18085430, реєстраційний номер об`єкту нерухомості - 1120889751106 були наступні документи: ?технічний паспорт на житловий будинок; ?розпорядження міського голови Ізмаїльської міської ради від 29.11.2016 року за № 543р. У даному випадку орган місцевого самоврядування діяв з перевищенням повноважень, у зв?язку із чим просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32976005 від 16.12.2016, запис про право власності - 18085430, реєстраційний номер об`єкту нерухомості - 1120889751106, який розташований за адресою: [ADDRESS] із закриттям розділу. Відповідач в судове засідання не з?явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду та надав заперечення наступного змісту. У чинному законодавстві України відсутня чітка вказівка на те, який саме документ підтверджує факт присвоєння адреси об`єкту нерухомості. Враховуючи цей факт, у листі Державної реєстраційної служби України (далі ДРСУ ) від 15 квітня 2013 року № 165/06-15-13 вказано, що документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Із позицією ДРСУ погодився також Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 18.02.2016 року по справі № 826/5/15. Враховуючи відсутність врегулювання даного питання в законодавстві Україні, з метою встановлення єдиного порядку присвоєння адрес об`єктам нерухомості, що розташовані на території міста Ізмаїл, виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було прийнято рішення «Про затвердження положення про присвоєння адреси об`єктам нерухомості, що розташовані на території міста Ізмаїл» (далі - Положення) від 29 січня 2009 року №105. Відповідно до п.1.3. вищевказаного Положення, адресою об`єкту нерухомості є адреса, що зареєстрована у Адресному реєстрі, після проведення процедур присвоєння чи зміни адреси. При цьому, відповідно до п.6.5. Положення (зі змінами та доповненням, внесеними відповідно до рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №942 від 15.11.2013року та №70 від 06.02.2015 року) , присвоєння адреси об`єктам нерухомості, їх зміна чи анулювання реєструються у Адресному реєстрі на підставі відповідного розпорядження міського голови. Таким чином, визначено що документом, який підтверджує факт присвоєння об`єкту нерухомості адреси є розпорядження міського голови. Інформація щодо визнання вищезазначеного Положення недійсним відсутня у виконавчому комітеті Ізмаїльської міської ради, тому вважає, що вказане Положення є чинним, у зв`язку з чим, всі рішення щодо присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна згідно цього Положенням є чинними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства. Наголошує на тому, що у позовній заяві позивач зазначає на реєстрації речових права на об`єкт нерухомого майна відповідно до п. 49 Постанови КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року, яка втратила чинність 01 січня 2016 року на підставі Постанови КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року), що діяв на момент звернення [PERSON] до державного реєстратора та є чинним на сьогоднішній день, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: 1)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2)документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. На виконання вищевказаних вимог [PERSON] надав державному реєстратору відділу технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та розпорядження Ізмаїльського міського голови № 543р від 29 листопада 2016 року «Про привласнення самостійного юридичного адресного номера об`єкту нерухомості». Таким чином, враховуючи факт виконання заявником вимог вищевказаного Порядку щодо переліку необхідних документів, та за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, що передбачені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», державним реєстратором було прийнято рішення про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відкрито відповідний розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі поданих ним документів, які передбачені п.42 Порядку. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Тобто, для проведення державної реєстрації заявник особисто або через уповноважену особу подає комплект документів, передбачений чинним законодавством з метою проведення відповідних реєстраційних дій, що свідчить про те, що державна реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] була проведена за свідомим зверненням заявника гр. [PERSON] з комплектом документів, передбаченим п. 42 Порядку для отримання відповідного результату (проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно). За результатами дослідження суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Домовою книгою на житловий будинок [ADDRESS] підтверджена реєстрація позивача за вказаною адресою. Окрім позивача мешканцями будинку [ADDRESS] визначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвами серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №164 від 10 лютого 2000 року та серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за №1479 від 30 жовтня 2018 року підтверджена смерть вказаних осіб відповідно [INFO] та [INFO]. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Розпорядженням за № 543 Ізмаїльського міського голови від 29 листопада 2016 року щодо привласнення самостійного юридичного адресного номеру підтверджені обставини знаходження будинку у комунальній власності, що у свою чергу вимагає визнання права власності за фізичними особами у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вимогами ст. 1, 2 вказаного Закону України приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація)- це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму, що стосується будинку [ADDRESS]. Вимогами ст. 3 вказаного Закону україни передбачені способи приватизації, яка здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відмова органів приватизації мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного можлива лише у випадках, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду, вирішуються судом, що передбачено ст. 11 вказаного Закону України та є підставою для дослідження предмета спору. Відповідно до викладеного позивач разом із вказаними особами є членом однієї сім?ї, яка проживала в будинку [ADDRESS] , що у свою чергу визначає за ним право власності на частку у житлі, та у свою чергу унеможливлює визнання одного із членів сім?ї одноособовим власником житла. Вказані обставини є такими, що, незважаючи на порядок присвоєння будинку окремої поштової адреси зумовлюють задоволення позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32976005 від 16.12.2016, запис про право власності - 18085430, реєстраційний номер об`єкту нерухомості - 1120889751106, який розташований за адресою: [ADDRESS] із закриттям розділу. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved