Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ІФ01-01385 від 21.02.2014 року в розмірі 400 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за змістом якої вимоги позову підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення. Причину неявки суду не повідомила. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 21.02.2014року між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ІФ01-01385, за яким товариство надало, а позичальник (відповідач) отримала кредит в розмірі 400 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 2% від суми виданого кредиту за кожен день користування ним. Кінцевий термін повернення кредиту 07.03.2014 року. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується довідкою про стан заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ІФ01-01385 від 21.02.2014 року позичальника [PERSON] За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 13.03.2015 року проведено розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ІФ01-01385 від 21.02.2014року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в сумі 512 грн. 00 коп., а саме: сума фінансового кредиту 512 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 112 грн. 00 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved