Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що відповідачка разом із своєю матір`ю постійно звинувачували його в тому, що він неналежно забезпечує сім`ю, на ґрунті чого між ними виникали сварки та скандали і через що він зловживав спиртними напоями. Неодноразово залишав сім`ю, проте потім повертався. Протягом п`яти років не підтримує з відповідачкою подружніх стосунків, хоча і проживають в одному будинку. Шлюб набрав формальних рис і примирення чи подальше проживання між ними неможливе. Зазначив, що від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , який після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить слухати справу у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій позов визнає, згідна на розірвання шлюбу та просить слухати справу у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 18 жовтня 1998 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано Сков`ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. З відповідачки в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved