Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач в особі свого представника адвоката [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, в обґрунтування якого зазначив, що 27.02.2017 року між ним та відповідачкою укладений договір довічного утримання. Згідно даного договору позивач зобов'язаний був здійснювати утримання (догляд) відповідачки, відповідно до п.2.1 Договору. У 2018 році стан здоровя позивача та його дружини погіршився, пенсія не збільшилася, проте з серпня 2018 року зросли ціни на комунальні послуги, продукти харчування та ін. Позивач зазначає, що ЦК України дозволяє припинити договір довічного утримання, тому звернувся до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.32). Представник позивача адвокат [PERSON] також надав суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.33). Відповідачка [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.ч.3,4\~ст.200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засідання встановлено, що 27.02.2017 року між позивачем та відповідачкою укладений договір довічного утримання, який засвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно даного договору позивач зобов'язаний був здійснювати утримання (догляд) відповідачки, який визначений у п.2.1 Договору (а.с.13-16). Згідно\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, як випливає із\~ст. 745 ЦК України\~. Відповідно до\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема на вимогу набувача. Крім того, відповідно до п.4.5 Договору, сторонами погоджено, що він може бути розірваний за їх згодою. Згідно із\~ст. 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.ч.2, 3\~ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у звязку з тим, що відповідачка визнала позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги та суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved