Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач Донецький юридичний інститут МВС України звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] до державного бюджету вартість його утримання в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ у сумі 15276,91 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.08.2012 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ. 11.08.2012 року між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням МВС України в Донецькій області та [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті МВС України, однією з умов якого передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 договору, [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманняму навчальному закладізгідно із затвердженим розрахунком. Також позивач у своїй заяві зазначає, що 12.06.2013 року наказом № 215 о/с Донецького юридичного інституту курсанта [PERSON].з Донецького юридичного інституту МВС України та звільнено з органів внутрішніх справ України за ст. 63 «Ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. За час навчання [PERSON] в інституті на його навчання було витрачено 15276,91 грн. Після звільнення останнього з інституту, йому було вручено листа щодо добровільного відшкодування вартості навчання, проте останнім вищезазначену суму сплачено не було, що змусило звернутися із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримає в повному обсязі, та клопотав про ухвалення заочного рішення по справі, у випадку неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи,вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Ст. 11 ЦК України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов'язків. Крім договорів і інших угод відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу Донецького юридичного інституту МВС України від 11.06.2012 № 235 о/с [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ. 11.08.2012 року відповідно до ст. 18 ЗУ «Про міліцію» та п. 2.2. наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між Донецьким юридичним інститутом МВС України, Головним управлінням МВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті МВС України. 12.06.2013 року наказом № 215 о/с Донецького юридичного інституту курсанта 103-го навчального взводу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції [PERSON]було відраховано з Донецького юридичного інституту МВС України та звільнено з органів внутрішніх справ України за ст. 63 «Ж» )за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. П. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчення або недисциплінованість. Пунктом 6 Постанови Кабінету міністрів України № 313 та п. 4.4. Договору передбачено, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодовувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується в судовому порядку. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 11.08.2012 року до 13.06.2013 року на навчання відповідача було витрачено грошові кошти в сумі 15276, 91 грн. Також, [PERSON] було отримано лист Донецького юридичного інституту МВС України щодо добровільного відшкодування вартості навчання, проте здійснити виплати добровільно відповідач відмовився. Таким чином, оскільки відповідача було відраховано з Донецького юридичного інституту МВС України та звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням раніше встановленого договором та законодавством трирічного терміну перебування на службі та він не відшкодував у добровільному порядку витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача до державного бюджету вартості його утримання в інституті в сумі 15276,91 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в дохід держави судового збору в сумі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved