Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування понесених витрат на його утримання під час навчання у вищому навчальному закладі МВС. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2006 року № 222 відповідача зараховано на навчання на 1-й курс факультету громадської безпеки та кримінальної міліції. 10 серпня 2009 року між Прикарпатським юридичним інститутом, управлінням МВС України в Івано-Франківській області та відповідачем було укладено договір №10/238 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі. Відповідно до п.3 Договору відповідач був зобовязаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше 3 років. Однак, наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській від 22.04.2013 року відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Оскільки, до закінчення трьохрічного строку відповідач відмовився від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ, звільнившись за власним бажанням із займаної посади, вважає, що він повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, які становлять 10416,74 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених підстав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково й суду пояснив, що договір з Прикарпатським юридичним інститутом Львівського державного університету внутрішніх справ він уклав тільки 10 серпня 2009 року, а тому відсутні правові підстави для стягнення витрат, пов'язаних з його утриманням за період з 2006 року по дату укладення договору. Крім того, вважає необґрунтованою вимогу про стягнення витрат на речове забезпечення, оскільки більшість речового майна він не отримував або купляв його за власні кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28 липня 2006 року № 222 (а.с.4) відповідача зараховано на навчання на 1-й курс факультету громадської безпеки та кримінальної міліції. Наказом від 30 червня 2010 року № 222 «Про випуск курсантів денної форми навчання Прикарпатського юридичного інституту ЛьвДУВС» (а.с.5) підтверджується закінчення навчання відповідача у цьому навчальному закладі. У період навчання, 10 серпня 2009 року між Прикарпатським юридичним інститутом, управлінням МВС України в Івано-Франківській області та відповідачем укладено договір №10/238 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі (далі - Договір). Відповідно до п.3 Договору відповідач був зобовязаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше 3 років. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 визначено Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ. Пунктом 3 цього Порядку зазначено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в начальному закладі, який укладається між навчальним закладом, управлінням МВС та особою. Наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській від 22.04.2013 року (а.с.7) відповідача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за власним бажанням з 26.04.2013 року. Оскільки, до закінчення трьохрічного строку після закінчення навчання відповідач відмовився від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ, звільнившись за власним бажанням із займаної посади, суд вважає, що позивач має право ставити питання про стягнення витрат на його утриманням у навчальному закладі. Однак, враховуючи те, що Договір укладений з відповідачем тільки 10 серпня 2009 року, то витрати, на його утримання підлягають стягненню тільки за 2009 - 2010 навчальні роки. З представленої позивачем довідки-розрахунку від 17.10.2013 року № 177 (а.с.8) вбачається, що, витрати на грошове забезпечення відповідача становили 3545,79 грн. Така сума витрат відповідачем не оспорюється. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він не отримував речове забезпечення, оскільки в судовому засіданні позивачем підтверджено ці витрати за 2009 - 2010 навчальні роки, зокрема, вищезгаданою довідкою-розрахунком від 17.10.2013 року № 177, а також копією журналу про отримання відповідачем речового майна (а.с.51). Отже, з відповідача слід стягнути витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ у розмірі 5181,58 грн. Відповідно до п.4.3 Договору сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету. Аналогічну норму містить і п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313. За таких обставин суд вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення вказаних коштів на користь Львівського державного університету внутрішніх справ. На підставі викладеного, п.п.3, 7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313,

Outcome: partial