Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 10 серпня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №167. Вказує, що під час шлюбу у них народилось донька [PERSON], яка на даний час не досягли повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їх із відповідачкою спільне сімейне життя не склалось, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно [PERSON] зазначає на підтриманні позовних вимог, [PERSON] на розірвання шлюбу не погоджується наполягає на наданні їм строку для примирення та збереження сім`ї строком на 6 місяців. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 10 серпня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №167 (а.с. 4). До того ж, вони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с. 5). Однак, протягом року, до подачі позову до суду, їхнє із відповідачем сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Причиною зазначеного є часто виникаючі між ними сварки, свідком яких нерідко стає неповнолітня дитина. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року, за ініціативи відповідача, сторонам надавався строк на примирення строком на 1 (один) місяць. Однак, вжиті судом заходи для збереження сім'ї належного результату не дали і примирення сторін не відбулось. За таких обставин, позивач наполягаючи на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ним та відповідачкою не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, судом приймалися міри щодо збереження сім`ї, вважаючи що вона існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають дитину, що досягла півтори річного віку, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved