Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 03 січня 2017 року помер його батько- Шиховець [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому ч ислі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Дубовій, 19 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області; площею 0,22 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області, які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету народних депутатів Міньковецької сільської ради від 26.01.1995 року № 1. При замірах було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,20 га.. Житловий будинок № 19 по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області був повністю знищений в наслідок пожежі. В свідоцтві про народження позивача батьком записаний «Шиховець Микола Іванович», у звязку з чим рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2018 року було встановлено факт родинних відносин. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом в частині іншого спадкового майна. Відповідачка також спадкоємиця першої черги за законом, однак спадщину не приймала. Позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Дубовій, 19 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області; площею 0,20 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву про розгляд справив його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявилялась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомила, відзиву не подала. \~\~\~\~ Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 03 січня 2017 року помер батько позивача - [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Дубовій, 19 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області; площею 0,22 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області, які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету народних депутатів Міньковецької сільської ради від 26.01.1995 року № 1. При замірах було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,20 га.. Житловий будинок № 19 по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області був повністю знищений в наслідок пожежі. В свідоцтві про народження позивача батьком записаний «Шиховець Микола Іванович», у звязку з чим рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2018 року було встановлено факт родинних відносин. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом в частині іншого спадкового майна, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та повідомленням нотаріуса. Відповідачка також спадкоємиця першої черги за законом, однак спадщину не приймала. Позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, щоспадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що правовласності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Дубовій, 19 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області; площею 0,20 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Дубовій в с. Городище Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], померлого 03 січня 2017 року, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved