Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що діду [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Золота Слобода, вул.Л.Українки, 3, Козівського району, Тернопільської області. Іншими членами колгоспного двору були баба [PERSON], батько [PERSON], брат [PERSON], мати [PERSON] та [PERSON]. Також [PERSON] належали: - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1582\~га., на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, на підставі державного акта; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500\~га., на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, на підставі державного акта. 16 грудня 2015 року [PERSON] помер. Державні акти [PERSON] на земельні ділянки втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане колгоспному двору, та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за [PERSON]: 1) право власності на житловий будинок (А) загальною площею 57,9 м.кв., житловою площею 36,8 м.кв., літню кухню (Б) площею 19,0 м.кв., гараж (В) площею 29,0 м.кв., сарай (Д) площею 22,1 м.кв., огорожу (№1) площею 12,1 м.кв., ворота (№2) площею 4,4 м.кв., знаходяться в с.Золота Слобода, вул.Лесі Українки, 3, Козівського району, Тернопільської області; 2) право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500\~га. на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, належала [PERSON] на підставі державного акта серії ЯБ №818663 від 17 серпня 2007 року; 3) право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1582\~га. на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, належала [PERSON] на підставі державного акта серії ЯБ №818664 від 17 серпня 2007 року; Позивач в судове засідання не з'явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Справу просить розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнають, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 15 листопада 1989 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок (колишній колгоспний двір) в с.Золота Слобода, вул.Л.Українки, 3, Козівського району, Тернопільської області, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №47 від 25 травня 2016 року (а.с.6), копією свідоцтва (а.с.8). Згідно виписки з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №231 від 05 квітня 2016 року, членами колгоспного двору були голова [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON], внук [PERSON], внук [PERSON], невістка [PERSON] (а.с.9). Також [PERSON] належали: земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2500\~га., на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, кадастровий номер 6123083600:02:001:0148 на підставі державного акта серії ЯБ №818663 від 17 серпня 2007 року, підтверджується витягом з ДЗК від 20 квітня 2016 року №НВ-6102364072016 (а.с.10); земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1582\~га., на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, кадастровий номер 6123083600:02:001:0147, на підставі державного акта серії ЯБ №818664 від 17 серпня 2007 року, підтверджується витягом з ДЗК від 20 квітня 2016 року №НВ-6102364152016 (а.с.12). 10 вересня 1998 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №023673 (а.с.20). 25 січня 2008 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №059707 (а.с.21). 16 грудня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №197859 (а.с.3). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №196 від 16 березня 2016 року, з [PERSON] на день смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.4). [PERSON] був дідом [PERSON], підтверджується рішенням Козівського районного суду від 05 травня 2016 року (а.с.25). [PERSON], [PERSON] від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь [PERSON], підтверджується заявами від 11 квітня 2016 року (а.с.15,17). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане колгоспному двору, та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №408/01-16 від 09 червня 2016 року (а.с.5). Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ\~№818663 та ЯБ\~№818664 від 17 серпня 2007 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №28 від 08 квітня 2016 року (а.с.14). Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved