Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1, 3359 га, що знаходиться на території Пониквянської сільської ради Державний акт серії ІІ ЛВ № 005382, як на спадкове майно. [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності та відсутності її довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але суду подано письмову заяву сільського голови Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] № 467/02-17/6 від 28.08.2018 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу у відсутності позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 23.01.2000 року померла баба позивача [PERSON], про що 24.01.2000 року видано свідоцтво про смерть серії 1 - СГ № 119973 (а. с. 7). \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,3359 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ІІ ЛВ 005382 від 17 березня 2000 року (а.с.10) . \~ \~ \~ \~Відповідно складеного заповіту від 22 вересня 1997 року, засвідченого секретарем виконкому Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON], [PERSON] при житті усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6). 16.11.2014 року померла мати позивача [PERSON], про що 17.11.2014 року видано свідоцтво про смерть серії І - СГ № 375075 (а.с. 8). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що після смерті баби та матері він знайшов лише копію державного акта на право приватної власності на землю. Ним було подано оголошення у газету, щодо втрати державного акта, однак згідно повідомлення редакції районної газети «Голос відродження» відгуків на оголошення про втрату державного акта не надходило. На даний час він має намір щодо оформлення спадкових прав, однак у нотаріальній конторі йому в усній формі розяснено, що йому слід звернутися до суду, оскільки відсутній оригінал державного акта. Він фактично прийняв спадщину, оскільки згідно із довідкою Пониквянської сільської ради № 415 від 04.04.2017 року на момент смерті матері проживав із нею. \~ Оскільки\~відповідно до\~ст. 1276 Цивільного Кодексу України «Перехід права на прийняття спадщини» якщо спадкоємець за заповітом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), тобто до позивача. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на пай. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved