Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач є одинокою матір`ю дитини [PERSON], який згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 38 від 22.01.2015 року має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки відповідачка 30 грудня 2015 року покинула дитину, залишивши її громадянину [PERSON] та не повернулася додому. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22.01.2015 року № 37, дитину [PERSON] було влаштовано до комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, куди відповідачка жодного разу не з`явилася та не поцікавилася умовами проживання дитини та станом її здоров`я, як не зверталася й до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з питання повернення сина. З метою реалізації прав дитини, позбавленої батьківського піклування на сімейне виховання виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 23.03.2015 року було прийнято рішення № 158, відповідно до якого дитину [PERSON] влаштовано до прийомної сім`ї. З урахуванням вищевикладених обставин позивач з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання з`явилася, надала пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити та надала згоду на заочний розгляд справи. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі, заяву про розгляд справи без її участі не надала. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 05. 06. 2013 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, записано - матір: [PERSON] та батька: [PERSON]. Батька дитини [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідач, згідно з паспортом громадянина України зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. 05 січня 2015 року, працівниками органу внутрішніх справи, за участю лікаря - педіатра [PERSON] та головного спеціаліста [PERSON], за адресою: [ADDRESS] було виявлено дитину чоловічої статі з документом, який посвідчував особу - свідоцтвом про народження [NUMBER]. У відповідності до листа Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області № 22/ 243 від 09.01.2015 року «Про надання інформації» встановлено, що за інформацією громадянина [PERSON] його співмешканка [PERSON], [INFO] залишила на нього свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та з 30.12.2014 року не повертається додому. [PERSON] неодноразово намагався додзвонитись до гр. [PERSON], але остання в телефонному режимі пояснила, що дитина їй не потрібна та додому вона повертатися не бажає. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 37 від 22.01.2015 року «Про влаштування малолітніх дітей до КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації», [PERSON], [INFO] року народження влаштовано до комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації». З письмового пояснення відповідача від 06.01.2015 року вбачається, що вона бажає щоб її дитину [PERSON] забрали на рік у дитячий будинок. Відповідно до акту про невідвідування дитини № 15 від 25.02.2015 року, затвердженого головним лікарем КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» [PERSON], [INFO] року народження, виховується у комунальному закладі КЗ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» з 30 січня 2015 року та перебуває на повному державному забезпеченні. За час перебування дитини у вказаному закладі мати дитини та інші рідні і близькі, долею дитини не цікавилися, письмових запитів на адресу закладу не надсилали. 22.01.2015 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради прийнято рішення № 38 «Про надання статусу», відповідно до якого сину відповідача [PERSON], який за станом на вказану дату перебував у Кіровоградській дитячій обласній лікарні департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до мотивувальної частини вказаного рішення, одинока мати громадянка [PERSON] покинула дитину (акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.01.2015 року). Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. першої статті 135 Сімейного Кодексу України. З листа комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради від 29.10.2013 року № 01-14/92 вбачається, що [PERSON] зі своїм сином [PERSON] знаходилася у вказаному закладі згідно направлення Кіровоградського ЦСССДМ № 4 від 24.10.2013 року з 24 жовтня 2013 року та 28 жовтня 2013 року приблизно о 10.00 год. вона покинула заклад, не поставивши до відома керівництво або інших працівників КЗ «КОС центр матері та дитини КОР, при цьому дитину залишила в своїй кімнаті коли він спав. Про системність порушення відповідачем прав свої дітей та злісне невиконання нею своїх батьківських обов'язків свідчить також рішення Ленінського районного суду м. Кіровограду від 23.10.2012 року у справі за позовом органу опіки і піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відповідно до якого у відповідачки було відібрано дитину - [PERSON], [INFO] року народження без позбавлення її батьківських прав. Дитину відповідачки [PERSON], згідно з вказаним рішенням суду передано на опікування органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2015 року у справі за позовом Органу опіки і піклування Кіровоградської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відповідачку позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] року народження. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 31.03.2015 року, № 2067/49-05-24, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON], відносно дитини [PERSON], [INFO] року народження. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно ст. 180 СКУ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення матері або батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор , а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, судом відхилено пояснення сусідів позивача [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до частин першої та другої ст. 50 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, обставини викладені у позовній заяві є доведеними, а вимоги позову обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved