Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №323/08/14СМБ від 29 вересня 2008 року у розмірі 50014 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., зазначаючи, що 29 вересня 2008 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК», та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав кредит в розмірі 15000 грн., з кінцевим терміном погашення не пізніше 28 березня 2010 року включно, зі сплатою 32 % річних та комісійну винагороду відповідно до умов кредитного договору. У зв'язку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 14 липня 2016 року становить 50014 грн. 50 коп. та складається з: 12485 грн. 15 коп. заборгованість за кредитом; 29553 грн. 26 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5705 грн. 02 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 780 грн. 73 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1310 грн. 94 коп. розмір інфляційних витрат за кредитом, 179 грн. 40 коп. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак він нього надійшла заява з проханням справу розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 29 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічно-акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 323/08/14СМБ. Згідно умов Договору кредиту (п. 1.1) Банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 15000 грн. 00 коп. зі сплатою 32% річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених договором, на строк до 28 березня 2010 року. /а.с. 6/. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.5/. Тому, за ним виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 14 липня 2016 року складає 12485 грн. 15 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 29553 грн. 26 коп. Згідно п.4.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником строку сплати процентів за користування кредитом, повернення кредиту в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Отже, оскільки відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту і відсотків по ньому з грудня 2008 року, у позивача виникло право стягнення пені за весь час прострочки, яка складає 5705 грн. 02 коп. за несвоєчасне повернення кредиту та 780 грн. 73 коп. за несвоєчасне повернення відсотків. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом, у кредитора виникло право вимагати від позичальника сплати боргу з урахуванням індексу інфляції, який складає по кредиту 1310 грн. 94 коп., а за відсотками 179 грн. 40 коп. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.5/. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 50014 грн. 50 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved