Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій вказав, що [PERSON] помер 28 травня 1998 року. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно з яким на день своєї смерті все своє майно заповів позивачу [PERSON]. До складу спадкового майна увійшла, зокрема, земельна частка (пай), згідно із сертифікатом ХМ №0378808, який втрачений. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутню правовстановлюючого документа, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилися, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача надав суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~ЦПК розгляд справи здійснюється судом за\~\~відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~технічного\~\~засобу не\~\~здійснюється. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №096033, виданого 30 травня 1998 року Браїлівською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області 28 травня 1998 року помер [PERSON]. Даними довідок Новоушицької селищної ради № 109, 108 від 31 січня 2017 року підтверджується, що [PERSON], який помер 28 травня 1998 року, до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті [PERSON] в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за заповітом [PERSON], який був зареєстрований з померлим в будинку. Згідно із заповітом від 21 травня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 73, [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу №19/02-31 від 19 січня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 28 травня 1998 року у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] №127/01-16 від 31 березня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, прізвище [PERSON] прописано за № 540. Згідно з протоколом розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на території с.Браїлівка Новоушицького району, прізвище [PERSON] прописано за № 705. Згідно з витягом з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області [PERSON] є власником земельної частки (паю) згідно з сертифікатом серії ХМ № 0378808 в колишньому КСП «Поділля» с.Браїлівка, площею 2,51 в умовних кадастрових га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Браїлівської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, вартість якої становить 44068,90 грн. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Суд вважає, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай), площею 2,51 умовних кадастрових гектарів. Згідно з ч.4\~ ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved