Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач за первісним позовом - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929028 набув право власності на земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Власником сусідніх земельних ділянок, зокрема земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий номер : 1213000000:01:537:0039, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року №197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929027 та земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер : 1213000000:01:537:0026, площею 0,0075 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, є відповідач та батько позивача - [PERSON] . Враховуючи те, що цільове призначення вказаних земельних ділянок було саме для будівництва гаражів, у кінці 2012 року його батько запропонував йому побудувати навесні 2013 року гаражний бокс спільно. Так як на той час у нього не було можливості здійснювати будівництво гаражу, він відмовився і повідомив батька, що буде чекати, коли з`являться гроші на будівництво, крім того, великої необхідності у наявності гаражу для нього не було. В кінці березня 2013 року відповідач запропонував позивачу передати йому у власність земельну ділянку для будівництва гаражу, на що він не погодився, адже сам бажав побудувати гараж для себе. Після цього відповідач запропонував йому укласти договір, за яким передасть для будівництва власну земельну ділянку, яка залишиться у нього у власності, а батько (відповідач) побудує гаражний бокс, який буде розміщений як на його двох земельних ділянках, так і на його. За наслідками виконання Договору позивачу було обіцяна винагорода в сумі 50000,00 грн. та можливість користуватись приміщенням гаражу. Враховуючи те, що коштів на будівництво гаражу на власній земельній ділянці у позивача не було, він погодився з батьком і 26.03.2013 року між ним та Відповідачем був укладений договір простого товариства (далі - Договір), за умовами якого Позивач (або Учасник 1) та Відповідач (або Учасник 2) домовились об`єднати свої вклади, що передбачені у п.2 Договору з метою створення будівлі гаражу з приміщеннями на виділених для такої мети земельних ділянках, що належні Сторонам і розташовані у м. Синельникове Дніпропетровської області. З метою виконання Договору Учасник 1 та Учасник 2 об`єднали наступні свої вклади: Учасник 1, [PERSON] , здійснив внесок у спільну діяльність наступним майном : земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 1 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/ VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929028. Учасник 2 - [PERSON] , здійснив внесок у спільну діяльність наступним майном : 1. Земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0039, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику-2 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/ VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929027. 2. Земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0026, площею 0,0075 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 2 - [PERSON] на праві приватної власності. 3. Внесок на будівництво в сумі 550000,00 грн. 4. Внесок в формі будівельних матеріалів - цегла (10 палет), газбетон (18 палет), цемент М 400 (150 упак по 50 кг.), клей для газобетону мурувальний (20 упак по 25 кг). За умовами п.3 Договору, Вклад учасника не підлягає грошовій оцінці, але визначається за спільною домовленістю сторін даного Договору. Вклад Учасника 1 - [PERSON] визначається в розмірі 5 % від загального розміру вкладів учасників. Вклад Учасника 2 - [PERSON] визначається в розмірі 95 % від загального розміру вкладів учасників За наслідками здійснення будівництва, за участі Сторін, на виконання Договору, станом на січень 2020 року збудована будівля гаражу з вбудованими приміщеннями (ЛІТ А.-, загальною площею 311,4 кв.м., яка складається з двох поверхів, зокрема : - 1 поверх складається з наступних приміщень : 1 - коридор, площею 10,6 кв.м., 2 - комора, площею 4,3 кв.м., 3 - гаражний бокс, площею 73,6 кв.м., 4 - гаражний бокс, площею 64,6 кв.м, 5 - комора, площею 1,7 кв.м.; - 2 поверх складається з наступних приміщень: 6 - сходова клітина, площею 8,1 кв.м., 7 - коридор, площею 13,4 кв.м., 8 - санвузол, площею 1,6 кв.м., 9 - санвузол, площею 1,4 кв.м., 10 - комора, площею 1,0 кв.м., 11- службове приміщення, площею 35,0 кв,м., 12 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м., 13 - коридор, площею 8,1 кв.м., 14 - службове приміщення, площею 16,9 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 41,2 кв.м., 16 - підсобне приміщення, площею 7,7 кв.м., 17 - санвузол, площею 2,8 кв.м:, 18 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м. Вказане приміщення приєднане до мережі електропостачання, Відповідачем укладений договір з енергопостачальною компанією. Водопостачання та каналізація не централізовані, але наявні та підключені до будівлі. Враховуючи те, що частка внеску позивача за первісним позовом дорівнює 5% відповідно до загальної частки, а також те, що Відповідачем не виконаний обов`язок щодо виплати йому суми, передбаченої Договором в розмірі 50000,00 грн., чого дорівнює його частка, вважає, що він має право вимагати визнати за ним право власності на будівлю гаражу з приміщеннями, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, позивач за первісним позовом просить визнати за ним право власності на 1/5 частку будівлі гаражу з вбудованими приміщеннями літ. А.-2, загальною площею 311,4 кв.м., яка складається з двох поверхів, зокрема 1 (перший) поверх складається з наступних приміщень: 1 - коридор, площею 10,6 кв.м., 2 - комора, площею 4,3 кв.м., 3 - гаражний бокс, площею 73,6 кв.м., 4 - гаражний бокс, площею 64,6 кв.м., 5 - комора, площею 1,7 кв.м.; 2 (другий) поверх складається з наступних приміщень: 6 - сходова клітина, площею 8,1 кв.м., 7 - коридор, площею 13,4 кв.м., 8 - санвузол, площею 1,6 кв.м, 9 - санвузол, площею 1,4 кв.м., 10 - комора, площею 1,0 кв.м., 11- службове приміщення площею 35,0 кв.м., 12-підсобне приміщення площею 9,7 кв.м., 13 - коридор, площею 8,1 кв.м., 14 - службове приміщення, площею 16,9 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 41,2 кв.м., 16 - підсобне приміщення, площею 7,7 кв.м., 17 - санвузол, площею 2,8 кв.м., 18 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м. Позивач за зустрічним позовом - [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, яку в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [PERSON] на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року №197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929028 набув право власності на земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер : 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказані обставини ним визнаються. [PERSON] , дійсно є власником сусідніх земельних ділянок, зокрема земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий номер : 1213000000:01:537:0039, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929027 та земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 1213000000:01:537:0026, площею 0,0075 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, Враховуючи те, що цільове призначення вказаних земельних ділянок було саме для будівництва гаражів, у кінці 2012 року ним було запропоновано побудувати навесні 2013 року гаражний бокс спільно. Так як на той час у [PERSON] не було можливості здійснювати будівництво гаражу, Відповідач відмовився і повідомив його про те, що буде чекати, коли з`являться гроші на будівництво. В кінці березня 2013 року позивач запропонував Відповідачу - [PERSON] продати йому земельну ділянку для будівництва гаражу, на що відповідач не погодився адже сам бажав побудувати гараж для себе. Для вирішення всіх питань, враховуючи наявність капіталу для будівництва, позивачем було запропоновано укласти договір простого товариства, за яким Відповідач передає для будівництва власну земельну ділянку, яка залишиться у Відповідача у власності, а він зобов`язався за власний кошт і передбачені договором внески (будівельні матеріали та грошові кошти) побудувати гаражний бокс, який буде розміщений як на всіх їх земельних ділянках. 26.03.2013 року між ними був укладений договір простого товариства (далі - Договір), за умовами якого Позивач (Учасник 2) та Відповідач ( Учасник 1) домовились об`єднати свої вклади, що передбачені у п. 2 Договору з метою створення будівлі гаражу з приміщеннями на виділених для такої мети земельних ділянках, що належні Сторонам і розташовані у м. Синельникове Дніпропетровської області. З метою виконання Договору Учасник 1 та Учасник 2 об`єднали наступні свої вклади: - Учасник 1 - [PERSON] , здійснив внесок у спільну діяльність наступним майном : земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 1 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929028. - Учасник 2 - [PERSON] , здійснив внесок у спільну діяльність наступним майном : земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0039, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику2 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/ VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929027. Земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0026, площею 0,0075 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику2 - [PERSON] на праві приватної власності. Внесок на будівництво в сумі 550000,00 грн. Внесок в формі будівельних матеріалів - цегла (10 палет), газ бетон (18 палет), цемент М 400 (150 упак по 50 кг), клей для газобетону мурувальний (20 упак по 25 кг). За умовами п.3 Договору Вклад учасника не підлягає грошовій оцінці, але визначається за спільною домовленістю сторін даного Договору. Вклад Учасника 1 - [PERSON] визначається в розмірі 5 % від загального розміру вкладів учасників. Вклад Учасника 2 - [PERSON] визначається в розмірі 95 % від загального розміру вкладів учасників. 3а наслідками здійснення будівництва, за участі Сторін, на виконання Договору, станом на січень 2020 року збудована будівля гаражу з вбудованими приміщеннями (ЛІТ А.-2, загальною площею 311,4 кв.м., яка складається з двох поверхів, зокрема : a) 1 поверх складається з наступних приміщень : 1 - коридор, площею 10,6 кв.м., 2 -комора, площею 4,3 кв.м., 3 - гаражний бокс, площею 73,6 кв.м., 4 - гаражний бокс, площею 64,6 кв.м, 5 - комора, площею 1,7 кв.м., b) 2 поверх складається з наступних приміщень : 6 - сходова клітина, площею 8,1 кв.м., 7-коридор, площею 13,4 кв.м., 8 - санвузол, площею 1,6 кв.м, 9 - санвузол, площею 1,4 кв.м., 10 - комора, площею 1,0 кв.м., 11- службове приміщення, площею 35,0 кв.м., 12 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м., 13 - коридор, площею 8,1 кв.м., 14 - службове приміщення, площею 16,9 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 41,2 кв.м., 16 - підсобне приміщення, площею 7,7 кв.м., 17 - санвузол, площею 2,8 кв.м., 18 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м . Вказане приміщення приєднане до мережі електропостачання, Відповідачем укладений договір з енергопостачальною компанією. Водопостачання та каналізація не централізовані, але наявні та підключені до будівлі. Крім того, Відповідач - [PERSON] приховав від суду інформацію про те, що за наслідками виконання Договору Відповідачу була обіцяна винагорода в сумі 50 000,00 грн. та можливість користуватись приміщенням гаражу. Так як відповідну грошову суму Відповідач має отримати після виконання договору простого товариства (фактичного закінчення будівництва), а будівництво є закінченим не до кінця, хоча будівельна готовність споруди складає 100 %, позивач вважає, що час здійснення виплати не настав. Але вказані обставини не є підставами і предметом первісного позову, і Відповідач не заявляє позов про стягнення винагороди за договором. Відповідно до п. 11 Розділу II Договору Сторони погоджуються, що способами захисту власних прав та інтересів можуть бути будь-які способи, що передбачені законом, зокрема стягнення заборгованості, зобов`язання до вчинення певний дій, визнання припиненими зобов`язання, визнання права власності, визнання іншого права тощо. Відповідно до ст. 1139 ЦК України, прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1134 ЦК України, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. При цьому відповідно до п.п. 7, 8, 9 Договору Прибуток, одержаний Сторонами за наслідками їх спільної діяльності (завершення будівництва), розподіляється відповідно до умов Договору. За наслідками виконання Договору, Учасник 1 - [PERSON] , набуває право на отримання прибутку в сумі 50000,00 грн. За наслідками виконання Договору, Учасник 2 - [PERSON] , набуває право власності на збудований гараж з приміщеннями та право користування земельною ділянкою кадастровий номер 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, під збудованим гаражем в обсязі та межах, достатніх для обслуговування будівлі гаражу в межах вказаної земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У зв`язку з цим, позивач за зустрічним позовом - [PERSON] просить визнати за ним право власності на будівлю гаражу з вбудованими приміщеннями літ. А.-2, що розташована за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 311,4 кв.м., яка складається з двох поверхів, зокрема 1 (перший) поверх складається з наступних приміщень : 1 - коридор, площею 10,6 кв.м., 2 - комора, площею 4,3 кв.м., 3 - гаражний бокс, площею 73,6 кв.м., 4 - гаражний бокс, площею 64,6 кв.м., 5 комора, площею 1,7 кв.м.; 2 (другий) поверх складається з наступних приміщень : 6 - сходова клітина, площею 8,1 кв.м., 7 - коридор, площею 13,4 кв.м., 8 - санвузол, площею 1,6 кв.м., 9 - санвузол, площею 1,4 кв.м., 10 - комора, площею 1,0 кв.м., 11- службове приміщення, площею 35,0 кв.м., 12 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м., 13 - коридор, площею 8,1 кв.м., 14 - службове приміщення, площею 16,9 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 41,2 кв.м., 16 - підсобне приміщення, площею 7,7 кв.м., 17 - санвузол, площею 2,8 кв.м., 18 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м.. Крім того, просив стягнути з відповідача - [PERSON] судові витрати. Позивач за первісним позовом до початку підготовчого судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Позивач за зустрічним позовом в підготовче судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. В задоволенні позовних [PERSON] просив відмовити в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права ( ч.2 п.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч.1,2 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. 26.03.2012 року між [PERSON] (Учасник 1) та [PERSON] (Учасник 2) був укладений Договір простого товариства, згідно з п.1 якого, Учасник 1 та Учасник 2 домовились об`єднати свої вклади, що передбачені у п.2 Договору з метою створення будівлі гаражу з приміщеннями на виділених для ткої мети земельних ділянок Сторін, що розташовані в м. Синельникове Дніпропетровської області. Пунктом 2 Договору передбачено, що з метою виконання Договору Учасник 1 та Учасник 2 об`єднують наступні свої вклади : Учасник 1 - [PERSON] , здійснює внесок у спільну діяльність наступним майном : земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 1 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929028. Учасник 2 - [PERSON] , здійснює внесок у спільну діяльність наступним майном : земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0039, площею 0,0052 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 2 - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/ VI та державного акту від 05.12.2011 року бланк ЯЛ 929027. Земельна ділянка (право забудови, користування), кадастровий номер 1213000000:01:537:0026, площею 0,0075 га, з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів. Вказана земельна ділянка належить Учаснику 2 - [PERSON] на праві приватної власності. Внесок на будівництво в сумі 550000,00 грн. Внесок в формі будівельних матеріалів - цегла (10 палет), газ бетон (18 палет), цемент М 400 (150 упак по 50 кг), клей для газобетону мурувальний (20 упак по 25 кг). За умовами п.3 Договору Вклад учасника не підлягає грошовій оцінці, але визначається за спільною домовленістю сторін даного Договору. Вклад Учасника 1 - [PERSON] визначається в розмірі 5 % від загального розміру вкладів учасників. Вклад Учасника 2 - [PERSON] визначається в розмірі 95 % від загального розміру вкладів учасників. Всі витрати на будівництво, які не передбачені в формі внесків, здійснює Учасник 2 - [PERSON] ( п.5 Договору). Пунктами 8,9 Договору передбачено, що за наслідками виконання Договору, Учасник1 - [PERSON] набуває право на отримання прибутку в сумі 50000,00 грн.; Учасник 2 - [PERSON] набуває право власності на збудований гараж з приміщеннями та право користування земельною ділянкою кадастровий номер : 1213000000:01:537:0038, площею 0,0052 га., з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, під зюудованим гаражем в обсязі та межах, достатніх для обслуговування будівлі гаражу в межах вказаної земельної ділянки. Згідно копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.07.2016 року, укладеного між [PERSON] (Продавець), та [PERSON] (Покупець), Продавець передав у приватну власність, а Покупець прийняв та зобов`язався оплатити земельну ділянку площею 0,0075 га., що розташована на території [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 1213000000:01:537:0026. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 08.07.2016 року, вбачається, що власником земельної ділянки площею 0.0075 га., призначеної для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер : 1213000000:01:537:0026, є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2016 року. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.06.2019 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0052 га., цільове призначення : 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/УІ та державного акту від 05.11.2011 року ЯЛ 929027. Кадастровий номер : 1213000000:01:537:0039. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.06.2019 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0052 га., цільове призначення: 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , на підставі рішення Синельниківської міської ради від 22.09.2011 року № 197-13/УІ та державного акту від 05.11.2011 року ЯЛ 929028. Кадастровий номер : 1213000000:01:537:0038. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 209 від 18.07.2019 року були внесені зміни до восьмого та дев`ятого абзаців пункту 1 рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27.07.2011 року № 180 «Про впорядкування нумерації» та викладені в наступній редакції : «Присвоїти поштову адресу : [ADDRESS] , що надається [PERSON] для будівництва гаражу ( рішення міської ради від 11.03.2011 року № 84-7/УІ «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок»)». «Присвоїти поштову адресу : [ADDRESS] , що надається [PERSON] для будівництва гаражу ( рішення міської ради від 11.03.2011 року № 84-7/УІ «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок»)». Згідно копії технічного паспорту на гараж, розташований за адресою : [ADDRESS] , а саме експлікації приміщень гаража, будівлі гаража з вбудованими приміщеннями, приміщення зазначено під літ. А.-2, загальною площею 311,4 кв.м., та складається з двох поверхів, зокрема 1 (перший) поверх складається з наступних приміщень : 1 - коридор, площею 10,6 кв.м., 2 - комора, площею 4,3 кв.м., 3 - гаражний бокс, площею 73,6 кв.м., 4 - гаражний бокс, площею 64,6 кв.м., 5 комора, площею 1,7 кв.м.; 2 (другий) поверх складається з наступних приміщень : 6 - сходова клітина, площею 8,1 кв.м., 7 - коридор, площею 13,4 кв.м., 8 - санвузол, площею 1,6 кв.м., 9 - санвузол, площею 1,4 кв.м., 10 - комора, площею 1,0 кв.м., 11- службове приміщення, площею 35,0 кв.м., 12 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м., 13 - коридор, площею 8,1 кв.м., 14 - службове приміщення, площею 16,9 кв.м., 15 - службове приміщення, площею 41,2 кв.м., 16 - підсобне приміщення, площею 7,7 кв.м., 17 - санвузол, площею 2,8 кв.м., 18 - підсобне приміщення, площею 9,7 кв.м.. З квитанцій, наданих позивачем за зустрічним позовом вбачається, що останнім було здійснено купівлю будівельних матеріалів на загальну суму 243,805 грн.. Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівлі гаража з вбудованими приміщеннями літ. А-2 за адресою : [ADDRESS] , під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єкта, були оглянуті його основні несучі та огороджувальні конструкції було встановлено їх готовність до експлуатації. Статтею 1132 ЦК України передбачено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Згідно ст.1133 ЦК України, вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на підставах інших, ніж право власності, використовується в інтересах усіх учасників і є їхнім спільним майном ( ч.1, 2 ст.1134 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А відповідно до ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15, за правилами статті 392 ЦК Українипозов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 07.10.2015 по справі №6-1622цс15 зазначила, що відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст.335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст.328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно між сторонами 26.03.2012 року було укладено договір простого товариства, згідно якого кожен з учасників здійснив внесок у спільну діяльність з метою створення будівлі гаражу з приміщеннями на виділених для такої мети земельних ділянок сторін. Спірна будівля гаражу, а саме вбудоване приміщення літ.А-2, була побудована [PERSON] за власні кошти, що підтверджується товарними чеками та накладними на придбання будівельних матеріалів, гараж загальною площею 311,4 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] , придатний для подальшої експлуатації, відповідає вимогам чинного законодавства, права іншого власника не порушені, та власником земельної ділянки, цільове призначення якої є «для будівництва індивідуальних гаражів», на якій було здійснено будівництво, є [PERSON] , тому останній набув право власності на зазначену будівлю гаражу. У зв`язку з цим, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Що стосується позовних вимог [PERSON] за первісним позовом, то суд вважає необхідним відмовити в їх задоволенні, оскільки посилання позивача про визнання за ним права власності на 1/5 частку будівлі гаражу з вбудованими приміщеннями літ.А-2 є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з цим, з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial