Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям посилаючись на те, що 05.07.2016 року відповідачка [PERSON] звернулась із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідачка [PERSON] у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги, вказала, що у власності чоловіка [PERSON] є автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску. Під час вибіркової перевірки інформації, зазначеної відповідачкою, встановлено, що за [PERSON] з 09.12.2010 року також зареєстрований транспортний засіб марки «Eriskay X6S125RY», д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску. Розпорядженням №о/с [NUMBER] від 19.04.2017 року виявлено переплату державної соціальної допомоги за період з 01.07.2016 року 31.12.2016 року та з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 25523,14 грн. у зв`язку з тим, що сім`єю не задекларовано два транспортні засоби у власності чоловіка. Відповідачам направлялися письмові повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних коштів, однак відповідачі в добровільному порядку відмовилися їх повернути. Відповідно до п.25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. А тому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь департаменту надмір виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 17955,14 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.11.2018 року задоволено позовні вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради. Ухвалою суду від 13.12.2019 року дане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідачка [PERSON] пояснила, що вона не знала, що у її чоловіка [PERSON] до їх шлюбу був моторолер і, що він його продав по довіреності. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених в заяві про перегляд заочного рішення. В останнє судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник не з`явилися, представником надано суду заяву, в якій вона просила розглянути справу в її відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що він не ходив разом з дружиною [PERSON] писати заяву про призначення державної соціальної допомоги. Він ніколи не повідомляв дружині про моторолер, оскільки ще в 2010 році продав його по довіреності. Подальша доля моторолера йому не відома. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В останнє судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, представником надано суду заяву, в якій він просив розглянути справу в його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представників відповідачів, допитаних в якості свідків відповідачів [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають на утриманні трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідками про склад сім`ї (а.с.9-10). 05.07.2016 року відповідачка [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Шевченківського району м. Чернівці Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї (а.с.11). Як вбачається з декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги (а.с.12-13), відповідачка [PERSON] вказала, що у власності чоловіка [PERSON] наявний один автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску. Рішенням Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради відповідачам призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї за період з 01.07.2016 року 31.12.2016 року та з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 25523,14 грн. (а.с.18-19). Згідно з даними регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області від 11.04.2017 року (а.с.20), за відповідачем [PERSON] зареєстровано два транспортні засоби: з 09.12.2010 року транспортний засіб марки «Eriskay X6S125RY», д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, та з 05.03.2014 року транспортний засіб марки «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, який 02.11.2016 року знятий з обліку за договором, укладеним з ТСЦ. Відповідно до довіреності від 13.12.2010 року (а.с.79-80), [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах за його розсудом, обміняти, здати в оренду, передати в позичку (безкоштовне користування), зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАІ та водити транспортний засіб марки «Eriskay X6S125RY», д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску. Вказані обставини підтвердив і допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] , який повідомив, що він фактично продав моторолер та подальша доля моторолера йому не відома. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 2, 3 Порядку, соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За пунктом 6 Порядку, для призначення соціальної допомоги, уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та пункту 10 Порядку, державна соціальна допомога не призначається зокрема у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Отже, в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто, коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення статті свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року по справі №545/163/17. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] , подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію про доходи та майновий стан осіб, добросовісно помилялася щодо обставин відсутності в сім`ї транспортних засобів, що виключає застосування до заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів, оскільки транспортний засіб марки «Eriskay X6S125RY», д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, хоча і залишався зареєстрованим за відповідачем [PERSON] , однак фактично вибув з його володіння і користування. Відповідно до п.25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, з місяця, в якому виявлено порушення. Частиною другою статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). За змістом абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування або у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Як встановлено судом, сім`я відповідачів виховує трьох малолітніх дітей, а тому повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися у випадку, коли місцева державна адміністрація на підставі відповідних рішень за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про сім`ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову у наданні соціальної допомоги. Під час розгляду справи представником позивача не було доведено факт прийняття рішення про відмову у наданні соціальної допомоги відповідачам у розумінні положень частини 2 статті 7 вищевказаного Закону, не надано доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури, а тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення надмірно виплачених коштів малозабезпеченій сім`ї, у якій виховується троє малолітніх дітей. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 року по справі №21-201а15, у постанові Верховного Суду від 06.12.2018 року по справі №127/26649/16. Суд, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідачів, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачів, вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідачів надмірного тягаря. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям необхідно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню і понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed