Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що йому та членам його сім'ї (дружині та дітям) на праві власності належить квартира [ADDRESS]. З 25.11.2011 року в квартирі також зареєстрована [PERSON], яка не є членом сім'ї позивача і якій позивач дозволив тимчасово проживати в своїй квартирі. Письмовий договір найму з [PERSON] не укладався. [PERSON] у квартирі не проживає, в 2011 році виїхала на роботу до Сполучених Штатів Америки і перебуває за межами України до цього часу, а отже втратила право на користування житлом. Відповідачка добровільно з місця реєстрації знятись не бажає. Позивач та її представник у судовому засіданні просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та члени його сім'ї: [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (син), що підтверджується копією договору міни квартири від 16.11.1994 року (а.с.4). Як вбачається із копії будинкової книги (а.с.10-14), копії паспорта (а.с.5-7) та відомостей про реєстрацію відповідачки наданих на запит суду, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.11.2011 року по теперішній час. Договір найму у письмовій формі із відповідачкою не було укладено. Позивач та відповідач не були та на даний час не є членами однієї сім'ї. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідачки перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу та членам його сім'ї на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається із заяви № 02-02/1950 від 06.07.2018 року, яка засвідчена директором КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Отже, відповідачка не проживає в квартирі [ADDRESS], не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідачка в судові засідання не з'являлась, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала. З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved