Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN03000001680664 від 24.12.2004 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 11 313 грн. 28 коп. 02 жовтня 2018 року судом, враховуючи малозначність справи, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачу надано строк\~ в пять днів, з дня вручення ухвали, для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, та пятнадцять днів з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали від 02 жовтня 2018 року та позовну заяву з додатками відповідачу надіслано відповідно вимог ст. 190 ЦПК України. 10 жовтня 2018 року до суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копія ухвали та додані до неї документи вручено 09 жовтня 2018 року. З урахуванням п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, копія ухвали вважається врученою відповідачу. Відповідно до поданої суду позовної заяви позивач просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У строк встановлений судом ухвалою від 02 жовтня 2018 року відповідач відзив на позов та заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 24.12.2004 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № SAMDN03000001680664 про відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної карти, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 500 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 36 % на рік. Кінцевий термін повернення становить строк дії картки. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № SAMDN03000001680664 від 24.12.2004 року. Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2008 року за даним договором з відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 2 323 грн. 11 коп. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 30.06.2018 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями, що становить 13 642 грн. 39 коп., з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 1 511 грн. 77 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 12 130 грн. 62 коп. Враховуючи часткове стягнення цієї заборгованості судовим наказом, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача борг за кредитом в сумі 11 313 грн. 28 коп., яка складає різницю між фактичною заборгованістю та сумою, що підлягає стягненню за судовим наказом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 762 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612,\~ 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved