Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

позивач звернувся в суд із вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути з останнього 82264,75 грн. суми боргу за розпискою від 9.05.2014 року. Заявлену позовну вимогу обґрунтовує тим, що 9.05.2014 року під розписку позичив [PERSON] 2\~858 євро 40 центів, які останній зобов`язувався повернути до 9.06.2014 року. Грошові кошти, згідно з договором позики відповідачем у термін зазначений ним у розписці не повернуті. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 82264,75 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 31.03.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. 26.12.2018 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено позовну заяву залишити без розгляду. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.03.2019 року постановлено апеляційну скаргу [PERSON] задовольнити, ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 26.12.2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2019 року, автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю для розгляду даної заяви: [PERSON] .. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, згідно з якої просить задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених\~ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Частинами 1-3\~ст.12 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, за наявною в справі розпискою від 9.05.2014 року, що [PERSON] (відповідач) отримав від [PERSON] (позивача) у борг кошки в сумі 2\~858,4 євро та зобов`язувався повернути такі в термін до 9.06.2014 року (а.с.20). Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором позики, своєчасно не повернувши зазначеної грошової суми, а доказів протилежного відповідачем не подано і судом, під час розгляду справи, не здобуто. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ст.545 ЦК України). Відтак, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, а наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~з вимогами статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з приписами\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому суд враховує, що відповідач не подав доказів на заперечення укладення договору позики з\~позивачем та взяті на себе зобов`язання виконувати умови договору. Крім цього, на підставі ч.1 та п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 823,00 грн. судового збору.

Outcome: approved