Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь 10 185,00 грн, зайво сплачених аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 01.04.2019 їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на утримання яких судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду від 04.10.2018 стягнуто з нього в користь відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 17.09.2018 до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Старший син [PERSON] змінив своє місце проживання та переїхав жити до нього. У зв`язку з цим розпорядженням голови Кам`янка-Бузької РДА від 28.01.2019 визначено його місце проживання з ним позивачем, та виникла потреба у пропорційному зменшенні розмірі аліментів. З огляду на цю обставину у нього виникло право стягувати аліменти з відповідачки на утримання їх сина, оскільки на даний час він постійно проживає та перебуває на його утриманні. Крім того, зазначає, що кошти на утримання сина нараховувались відповідачу, в той час як син вже постійно проживав з ним та перебував на його утриманні, він безпідставно сплатив аліменти відповідачу в період з лютого по серпень 2019 року. З врахуванням встановлених законодавством розмірів аліментних платежів просить стягнути 10\~184,73 грн зайво сплачених аліментів. Ухвалою суду від 15.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено судовий розгляд. У визначений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючи на обставини зазначені у ньому, просив такий задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, а саме в частині стягнення з неї аліментів на утримання сина, в решті позовних вимог просила відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні [PERSON] вказав, що позов визнають частково стосовно стягнення аліментів, що стосується стягнення зайво сплачених коштів, то у цій частині позовних вимог просив відмовити, оскільки кошти пішли на утримання дітей. Заслухавши сторін, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є сторони по справі (а.с.14). Судом встановлено, що згідно судового наказу, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 04.10.2018 у справі №446/1806/18 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] С, [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 17.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття. З акту складеного 15.05.2019 комісією в складі секретаря селищної ради [PERSON] .М., члена виконкому Ярмух О.Д., депутата селищної ради Хімки П.М., встановлено, що неповнолітній син [PERSON] [PERSON] постійно проживає з своїм батьком по місцю реєстрації по [ADDRESS] . Мати [PERSON] з ними не проживає з вересня місяця 2018 року. Згідно з розпорядженням Кам`янка-Бузької державної адміністрації від 28.01.2019 №31/02-08/19 «Про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їхньому виховані», визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Рекомендувати [PERSON] та [PERSON] не вчиняти перешкод одне одному у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про сплату аліментів від 18.09.2019 №5271/15.20-17/14467, виданої начальником Кам`янка-Бузького РВ ДВС Гринюх Н.В., про те, що [PERSON] дійсно сплачував аліменти на користь [PERSON] , за період з 01.02.2019 по 18.09.2019, згідно виконавчого листа Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області по справі №446/1806/18 від 10.10.2018. Разом сума сплачених аліментів становить 43418,94 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17\~постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як встановлено судом, відповідачка ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину, та не надає матеріальну допомогу сину. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, перебування у неї на утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткогового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2019, до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 10\~854,73 грн зайво сплачених в якості аліментів на утримання дітей, то суд дійшов наступних висновків. Позивач просив суд стягнути з відповідачки суму безпідставно набутих коштів, посилаючись на вимоги ст.1213 ЦК України, як безпідставно набуте майно. Правове регулювання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави визначено у Главі 83 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1,2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. При цьому, у ст. 1215 ЦК України передбачено, що серед іншого, не підлягає поверненню безпідставно набуті аліменти надані фізичні особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як встановлено судом, спірна сума була сплачена позивачем відповідачу на виконання судового рішення, як аліменти. Суми чергових щомісячних платежів сплачувались добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача. За таких обставин, з огляду на природу спірних правовідносин, враховуючи, що спірна сума набута відповідачкою є аліментами, підстави для її повернення позивачу відсутні. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10\~854,73 грн зайво сплачених в якості аліментів на утримання дітей задоволенню не підлягають. Одночасно,

Outcome: partial