Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 10501,33 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.01.2010 року до 21.03.2013 року працював у Центральній геолого-пошуковій експедиції казенного підприємства «Кіровгеологія» та 21.03.2013 року був звільнений за власним бажанням. В порушення вимог ст. 116 Кодексу законів про працю України, казенним підприємством «Кіровгеологія» в день звільнення розрахунки по заробітній платі проведено не було. В подальшому, в результаті низки судових розглядів, з відповідача було стягнуто на користь позивача усі виплати, не виплачені позивачу в період роботи у відповідача. Також, у зв'язку із суттєвою затримкою відповідачем строків розрахунку по заробітній платі, з відповідача рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року у цивільній справі № 754/5085/17 було стягнуто на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку порушенням строків її виплати у розмірі 46115,84 грн. Кошти у сумі 46115,84 грн., стягнуті з відповідача на користь позивача судовим рішенням у цивільній справі № 754/5085/17, останній отримав лише 30.11.2017 року в результаті примусового виконання зазначеного в рамках здійснення виконавчого провадження (ВП) № 54720465, відкритого 18.09.2017 року та закінченого 05.12.2017 року. Зазначені кошти було виплачено шляхом перерахування грошей на платіжну картку. Разом сума компенсації, яку відповідач повинен був виплатити взаємопов'язано із ви\-платою часткових сум, які складають суму 46115,84 грн., стягнуту з нього на користь позивача судовим рішенням у цивільній справі № 754/5085/17, становить: 10501,33 грн. Ухвалою судді від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від представника відповідача КП «Кіровгеологія» до суду 05.10.2018 року надійшла відповідь на відзив відповідно до якої останній вказує на те, що позивачу відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року у цивільній справі №754/5085/17 було стягнуто на його користь вже компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 46115,84 грн. у повному обсязі. Позивач зазначає, що виплата йому була проведена з порушенням лише 30.11.2017 року. На виконання рішення від 03.08.2017 року судом видано виконавчий лист на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП №5472065 від 18.09.2017 року. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 05.12.2015 року рішення виконано в повному обсязі. Згідно платіжного доручення №24004 від 29.11.2017 року сума боргу в розмірі 46115,84 грн. перерахована в повному обсязі на картковий рахунок позивача, які були отримані 30.11.2017. Враховуючи вищезазначене, позивач фактично просить повторно стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплат на виплачено йому вже компенсацію згідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року у цивільній справі №754/5085/17. Окрім того, 25.06.2018 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва задоволені позовні вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати що становить 107397,08 грн. з урахуванням індексу споживчих цін. Вважає, нарахування, що вказані у позовній заяві безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначив, що Казенне підприємство «Кіровгеологія» перебуває у вкрай скрутному фінансовому становищі та зазнало значних збитків. Підприємство існує в основному за рахунок коштів від державного замовлення (державного фінансування), яке із року в рік скорочується в порівнянні з запланованим, що змушує підприємство скорочувати обсяги виробництва та чисельність виробничого персоналу. Враховуючи вищенаведені обставини відповідач заперечує проти позову, вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими. Позивачем у свою чергу 05.10.2018 року на вказаний відзив на позовну заяву подано відповідь на відзив, де позивач вказує на те, що твердження відповідача є неправдивим, не мають під собою жодних об'єктивних підстав та не підтверджені ані іншими обставинами справи, ані наявними у ній доказами. А сам відповідач - жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини суду не надав. Предметом даного позову є компенсація втрати частини заробітної плати у сумі 10501,33 грн., пов'язана із інфляційними втратами позивача внаслідок порушення термінів виплати суми 46115,84 грн., стягнутої з відповідача рішенням Деснянського районного су\-ду м. Києва від 03.08.2017 року у цивільній справі № 754/5085/17. Ця, друга сума (46115,84 грн.) - також є компенсацією втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, але нарахована вона на абсолютно інші зарплатні виплати, і у своєму складі оспо\-рювану в межах даного спору суму 10501,33 грн. - не містить і містити не може. Також вважає за зазначити, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її ви\-плати у сумі 10501,33 грн., яка є предметом даного позову відповідачем станом на сьогодні не виплачена, і інших спорів між тим самим позивачем і відповідачем щодо неї - не було і немає. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року позовні вимоги [PERSON] до КП «Кіровгеологія», про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати задоволено. Стягнуто з КП «Кіровгеологія» на користь позивача компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 107307,08 грн. Між тим, вказаним рішенням встановлено, що позивач з 01.01.2010 року по 21.03.2013 року перебував з відповідачем у трудових відносинах та звільнився за власним бажанням. При звільненні з відповідачем не був проведений остаточний розрахунок при звільненні. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто: 62459,88 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі: 145439,25 грн., компенсацію втрати частини доходу в зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі: 10527,51 грн. та моральну шкоду в сумі: 1500,00 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2017 року позовні вимоги [PERSON] до КП «Кіровгеологія», про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати задоволено. Стягнуто з КП «Кіровгеологія» на користь позивача компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 46115,84 грн. На підставі вказаного рішення суду від 03.08.2017 року Деснянським районним судом м. Києва 13.09.2017 року було видано виконавчий лист №754/5085/17 по цивільній справі за позовом [PERSON] до КП «Кіровгеологія», про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.09.2017 року відкрито виконавче провадження №54720465 з виконання вищевказаного виконавчого листа. Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 05.12.2017 року закінчено виконавче провадження №54720465 з виконання виконавчого листа №754/5085/17 по цивільній справі за позовом [PERSON] до КП «Кіровгеологія», про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Виконавче провадження було закрито у зв'язку із тим, що відповідачем КП «Кіровгеологія» згідно платіжного доручення №24004 від 29.11.2017 року сума боргу в розмірі 46115,84 грн. перерахована в повному обсязі на картковий рахунок стягувача [PERSON], які були отримані ним 30.11.2017 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено обов'язок роботодавця регулярно виплачувати заробітну плату його працівникам відповідно до умов договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Крім цього, відповідно до ч.1ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Також ст.34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівникам проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того суд враховує, що відповідно до положень ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається із роз'яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставіст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. Предметом даного позову є компенсація втрати частини заробітної плати у сумі 10501,33 грн., яка пов'язана із інфляційними втратами позивача внаслідок порушення термінів виплати суми 46115,84 грн., стягнутої з відповідача рішенням Деснянського районного су\-ду м. Києва від 03.08.2017 року по цивільній справі № 754/5085/17. Вказана сума стягнута за рішенням суду є компенсацією втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично просить стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплат, яку нараховує на виплачену йому вже компенсацію згідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до КП «Кіровгеологія», про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Крім того, 25.06.2018 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва задоволені позовні вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати що становить 107397,08 грн. з урахуванням індексу споживчих цін. Отже, позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Оскільки позивачу, який звільнений від сплати судового збору відмовлено в задоволенні позовних вимог, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed