Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся Богунського районного суду м. Житомира з вказаним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначив, що 09.09.2004 року між ТзОВ КБ «Західінкомбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк») та [PERSON] був укладений договір № ПК/V/E/22_25, умови якого неодноразово змінювались у відповідності до Додаткової угоди від 23.05.2008 року, Додаткового договору від 16.09.2008 року. У відповідності до п. 1.1. Додаткової угоди від 23.05.2008 року Банк надає короткостроковий Кредит (овердрафт) понад його залишок на картковому рахунку, в межах встановленого ліміту для проведення операцій по платіжній карті для сплати послуг в торгівельній та сервісній мережі, одержання готівки. Відповідно до Додаткової угоди від 16.09.2008 року Банк встановив відповідачу дозволений овердрафт (ліміт овердрафту) у розмірі 20000,00 грн., за фактичне користування дозволеним овердрафтом відповідачі зобов`язаний сплачувати банку 17 % річних. У відповідності до Договору про наміри від 15.06.2011 р., який був укладений з метою належного позасудового врегулювання боргових зобов`язань, що виникли у [PERSON] згідно з Додатковою угодою від 23.05.2008 р. до Договору № ПК/V/E/22_25 від 09.09.2004 позичальник зобов`язується погасити прострочену заборгованість не пізніше 15.12.2014 року. У відповідності до банківських виписок відповідач неодноразово здійснював часткове погашення заборгованості. Останнє часткове погашення заборгованості по тілу кредиту відбулося 30.05.2014 року, по процентам 30.05.2014 року. Однак, повного погашення заборгованості за договірним зобов`язанням відповідачем здійснено не було. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2004 року ТзОВ КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № ПК/V/E/22_25, умови якого неодноразово змінювались у відповідності до Додаткової угоди від 23.05.2008 року, Додаткового договору від 16.09.2008 року. У відповідності до п. 1.1. Додаткової угоди від 23.05.2008 року Банк надає короткостроковий Кредит (овердрафт) понад його залишок на картковому рахунку, в межах встановленого ліміту для проведення операцій по платіжній карті для сплати послуг в торгівельній та сервісній мережі, одержання готівки. Відповідно до Додаткової угоди від 16.09.2008 року Банк встановив відповідачу дозволений овердрафт (ліміт овердрафту) у розмірі 20000,00 грн., за фактичне користування дозволеним овердрафтом відповідачі зобов`язаний сплачувати банку 17 % річних. 15.06.2011 року між сторонами був укладений Договір про наміри з метою належного позасудового врегулювання боргових зобов`язань, що виникли у [PERSON] згідно з Додатковою угодою від 23.05.2008 р. до Договору № ПК/V/E/22_25 від 09.09.2004 позичальник зобов`язується погасити прострочену заборгованість не пізніше 15.12.2014 року. Відповідач неодноразово здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджується банківськими виписками. Останнє часткове погашення заборгованості по тілу кредиту відбулося 30.05.2014 року, по процентам 30.05.2014 року. Однак, повного погашення заборгованості за договірним зобов`язанням відповідачем здійснено не було. Як вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованість по кредитному договору станом на 20.01.2017 року становить 18521,93 грн. по тілу овердрафту, 3851, 86 грн. процентах. Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положенням ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, що передбачено ст. 554 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому згідно зі змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У п. 3.2 укладених 03.06.2008 року із [PERSON] , договору поруки зазначалось, що дія договору припиняється в момент повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобов`язань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, на переконання суду, поруку [PERSON] , слід вважати припиненою з огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України та пропуск позивачем строку пред`явлення вимоги (у тому числі шляхом звернення до суду із позовом) до поручителя. 11.06.2019 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира було замінено сторону позивача з ПАТ «Західінкомбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ». Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволені позовних вимог до [PERSON] , слід відмовити, натомість вимоги до [PERSON] , є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial