Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 18 липня 1997 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають 2-ох дітей - [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON] [INFO]. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та довіри є різним людьми. Наразі ніяких шлюбних відносин не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер. Просить суд розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про розгляд справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Поштова кореспонденція повернулась за закінченням встановленого строку зберігання. Про причини неявки суд не повідомляла. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги з огляду на наступне. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 1997 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї , актовий запис № 830 (а.с.3). Від шлюбу мають 2-ох дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]та неповнолітню [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4-5). Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та довіри є різним людьми. Наразі ніяких шлюбних відносин не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України , позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально,сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved