Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Відповідно до заповіту посвідченого 03.08.1999 виконкомом Заливанщинської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 58 позивач являвся спадкоємцем на майно [PERSON] Його брат [PERSON], скориставшись віком, матері умовив останню скасувати перший заповіт і скласти новий. 18.05.2007 року відповідач [PERSON], від імені матері написав заяву до виконкому сільської ради, підписав її за матір. В заяві йшла мова про відміну заповіту і складання нового заповіту на користь [PERSON] 18.05.2007 року такий заповіт був посвідчений Дзвонко В.В., секретарем виконавчого комітету Заливанщинської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14.01.2016 заповіт від 18.05.2007 визнаний недійсним. Вважає, що в діях його брата і секретаря виконкому є зловживання, що тягне за собою кримінальну відповідальність, але у зв'язку з тим, що строки притягнення до кримінальної відповідальності пройшли він не став звертатися до органів слідства. Він є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON] . Крім нього, спадкоємцями першої являються його брати - [PERSON], який на спадкове майно не претендує і не подавав заяву про прийняття спадщини та [PERSON]. Спадщину він прийняв, оскільки звернувся до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області в установлений законом строк з заявою для оформлення спадщини, однак йому відмовили в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано в установленому законом порядку . Позивач в судовому засіданні підтримав в повному обсязі обставини та вимоги викладені в позові та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі . В подальшому в судове засідання не з'явився та написав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення строрін та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] ,що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5), яка на час смерті проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Відповідно до заповіту посвідченого 03.08.1999 року виконкомом Заливанщинської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 58 позивач являвся спадкоємцем на майно [PERSON] (а.с.16). Відповідно до заяви [PERSON], від 18.05.2007 року, остання скасувала раніше складений заповіт від 03.08.1999 року за №58. Заповітом посвідченим секретерам виконкому Заливанщинської сільської ради Калинівського району Вінницької області 18.05.2007 та зареєстрованого в реєстрі №43 спадкоємцем майна померлої [PERSON] являвся [PERSON] (а.с.7) Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14.01.2016 визнано недійсним заповіт, складений 18 травня 2007 року від імені [PERSON], який посвідчений секретарем виконавчого комітету Заливанщинської сільської ради Калинівського району Дзвінко В.А. та зареєстрований в реєстрі № 43. (а.с.15). Враховуючи, що заявою [PERSON], від 18.05.2007 року, остання скасувала раніше складений заповіт від 03.08.1999 року за №58, а заповіт від 18.05.2007 року зареєстрований за №43 рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14.01.2016 визнано недійсним, на час розгляду справи спадкоємцями майна померлої [PERSON] являються позивач [PERSON] і відповідачі [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли, звернувшись до Калинівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] №162/2012 (79-110). Померлій [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу від 10.12.1996 року посвідченого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Палагутіною В.О., та зареєстрованого в реєстрі за №1-2925 (а.с.16). Даний договір не зареєстрований в органах ОБТІ, що підтверджується оглянутої в судовому засіданні матеріалами інвентарної справи. Згідно до ст.. 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 3. ст. З Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житловий будинок придбаний спадкодавцем відповідно до договору купівлі- продажу регулювалася Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Правила встановлювали порядок державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. Зазначені Правила передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи із аналізу діючого на час укладення спадкодавцем договору купівлі-продажу житлового будинку законодавства, слід прийти до висновку, що відмітка реєструючого органу або реєстраційне посвідчення, є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа на житловий будинок. Також , відповідно до ст..1274 ЦК України спадкоємець за закономмає право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Статтею 1273 ЦК України передбачено , що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області, відмовлено [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], після померлої [INFO] його матері -[PERSON], оскільки право власності на житловий будинок спадкодавцем при житті не було зареєстроване. Відмовляючи у вчинені нотаріальних дій нотаріус прийшла да висновку, що позивач є спадкоємцем за законом на 1/3 частки спадщини, яка залишилась після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с.20). Як видно зі спадкової справи , [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли , написавши відповідні заяви до нотаріальної контори , та відповідно до ст.. 1273 не відмовились від прийняття спадщини , а тому також мають право на спадковий будинок в рівних частках. Аналізуючи досліджені докази і співставляючи їх з нормами матеріального права, суд приходить до висновку, що [PERSON], не набув права на успадкування всього будинку по [ADDRESS], а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed