Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.10.2010 між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було оформлено кредит у розмірі 1800 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач станом на 30.11.2015 порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, на даний час кредитна заборгованість не погашена і складає 14160 гривень 10 копійок. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з позичальника [PERSON] заборгованість по кредитному договору №б\\н від 25.10.2010 у сумі 14160 гривень 10 копійок, судові витрати у сумі 1378 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку, встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця її проживання, про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала. Належним чином повідомлений відповідач не прибула у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без її участі. Представником позивача дано письмову згоду на проведення заочного розгляду справи заява від 26.01.2016 вх.№427. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів копії анкети-заяви [PERSON] від 25.10.2010 на відкриття кредиту, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір, на підставі якого позивач отримала кредит у сумі 1800 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами цього договору відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, комісію та пеню у встановлені строки відповідно до умов кредитування, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своїх зобовязань та допустила заборгованість станом на 30.11.2015 у сумі 14160 гривень 10 копійок, з яких заборгованість за кредитом 1731 гривня 67 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 8627 гривень 95 копійок, заборгованість за пенею та комісією 2650 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 650 гривень 48 копійок. Судом також встановлено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою. Одночасно п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень +5 відсотків від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або тарифів банку, які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надавати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Із розрахунку заборгованості за вказаним договором встановлено, що відповідач станом на 30.11.2015 має заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом 1731 гривня 67 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 8627 гривень 95 копійок, заборгованості за пенею та комісією 2650 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 650 гривень 48 копійок. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобовязалася повернути кредит та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Відповідно до ст.. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд вважає порушеним право позивача невиконанням відповідачем своїх зобовязань, що виникли внаслідок укладеного кредитного договору. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по вказаному кредиту на загальну суму 14160 гривень 10 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі встановленому п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у сумі 1378 гривень. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved