Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними виникали часті непорозуміння через різні погляди на побудову сімейного життя, ведення домашнього господарства та виховання сина. Фактично сім`я розпалась, існує лише формально. Розірвання шлюбу буде відповідати його інтересам, інтересам відповідачки та сина від шлюбу. Надання строку на примирення теж не виправить стан шлюбних відносин. Позивач у судове засідання не з`явився. Від нього поступила письмова заява, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та слухати справу у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Строк для примирення просить не надавати та слухати справу в її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 20 серпня 2009 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1257 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ). В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір та відповідно до ст.141 ЦПК України решту судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору слід стягнути на його користь з відповідачки. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved