Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість на користь КВЖРЕП № 1 м. Житомира, яка виникла станом на 01.07.2014 року, в сумі 991,42 грн., вказавши, що відповідачі проживають в [INFO], який перебуває на балансі КП ВЖРЕП № 1. Несвоєчасно проводять оплату і допустили зазначену заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що заявлена позивачем сума перевищує нарахування протягом трьох років, що визначаються як строк позовної давності та які передували дню звернення до суду. Вказував на неналежне обгрунтування заявлених вимог у зв»язку з відсутністю складених актів виконаних робіт. Саме за даними актами з огляду на фактично виконані роботи повинно здійснюватись нарахування вартості послуг. Звернув увагу, що якість послуг надається на неналежному рівні. Здійснювана ним оплата відповідає рівню наданих послуг. В судове засідання від 18.06.2015 року, 01.07.2015 року відповідачі не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Вказане підтверджується списком згрупованих внутрішніх поштових відправлень Богунського районного суду м. Житомира. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками № 111 будинку 12/77 по вул. Старочуднівській в м. Житомирі в рівних частках кожний. Вказана обставина визнається учасниками. Користуються послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що надаються позивачем КВЖРЕП № 1. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про видачу судового наказу 12.08.2014 року. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Приймаючи до уваги, що пред»явлення вимог до боржників при стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг реалізується в порядку п.3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України шляхом подання заяви про видачу судового наказу, вказане слід вважати перериванням строку позовної давності. Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З дослідженої в судовому засіданні довідки розрахунку вбачається, що в період серпня-вересня 2011 року відповідачами здійснено оплату за надані послуги в загальній сумі 222,06 грн. при фактичному нарахуванні 211,01 грн. за цей же період. З наведеного суд приходить до висновку про переривання строку позовної давності. Посилання відповідача на те, що зайво сплачені кошти передбачали покриття заборгованості безпосередньо за передуючі місяці будь-якими доказами не підтверджується. Відповідачем не надано квитанції із вказівкою періоду сплати заборгованості або інші належні та допустимі докази. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В наданих на підтвердження вимог розрахунках позивач обмежує період нарахування з березня 2011 року по червень 2014 року. Докази, що обґрунтовують правомірність, а також правильність нарахувань до вказаної дати позивачем не надано. За період з березня 2011 року по червень 2014 року нарахування на надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 4848,92 грн. Відповідачами сплачено 4091,45 грн. Сума заборгованості складає 757,47 грн. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Суд приходить до висновку, що між сторонами існували зобовязальні правовідносини, які з свого боку відповідачі не виконували належним чином. За таких обставин суд стягує з відповідачів заборгованість, яка виникла станом на 01.07.2014 року, в розмірі 252,49 грн. з кожного. Суд не приймає за основу посилання відповідача на те, що комунальні послуги позивачем надавались на неналежному рівні. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акти-претензії, що стосуються періоду нарахування заборгованої суми, відповідачем не подано. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. \~

Outcome: partial