Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на частку у спільному майні колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що станом на 15 квітня 1991 року двір, що знаходиться в с.Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області, в якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належав до суспільної групи колгоспних. Таким чином кожен з цих осіб набув право на 1/6 частку в домоволодінні колишнього колгоспного двору. 04.04.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на 1/6 частку вищевказаного домоволодіння. Позивач подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Відповідачі на спадкове майно не претендують, від своїх часток в спадковому майні та від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовились на користь позивача. Позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння колишнього колгоспного двору, яке розташоване в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких зазначили, що на спадкове майно не претендують, від своїх часток в спадковому майні та від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь позивача [PERSON], позовні вимоги визнають в повному обсязі, справу просять розглянути без їх участі. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. В судовому засіданні судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року двір, що знаходиться в с.Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області, в якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належав до суспільної групи колгоспних, що підтверджується довідкою Старожадівської сільської ради від 28.07.2015 року № 283. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз'яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частина 2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином кожен з цих осіб набув право на 1/6 частку в домоволодінні колишнього колгоспного двору. 04.04.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на 1/6 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» вартістю 27425 грн., ганку літ. «а» вартістю 180 грн., вбиральні літ. «Б» вартістю 636 грн., сараю літ. «В» вартістю 1487 грн., криниці №1 вартістю 3315 грн., а всього на загальну суму 33043 грн. Позивач часно подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON] був складений 04.04.2011 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Тому суд вважає, що позивач набув право на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом та йому стало належати 2/6 частка вищевказаного будинковолодіння. Відповідачі на спадкове майно не претендують, від своїх часток в спадковому майні та від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовились на користь позивача, що підтверджується їхніми власноручно підписаними заявами. Таким чином [PERSON] набуває право власності на вищевказане домоволодіння. З цих підстав суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved