Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно договору від 27.08.2010 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, випустив та надав відповідачу платіжну картку. Відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць та пені у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідач обов'язку по поверненню кредиту не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.11.2015 року заборгованість за кредитом становить 14899,73 грн, в тому числі 1864,70 грн заборгованість за кредитом, 9199,33 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 2650 грн заборгованість по пені та комісії, 500 грн штраф (фіксована частина), 685,70 грн штраф (процентна складова). Просив позов задовольнити Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявися, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Відповідно ст 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що відповідач, підписавши заяву 27.08.2010 року, підтвердив свою згоду на те, що зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає кредитний договір. Як доказ свої позовних вимог, позивач надав анкету-заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.08.2010 року. Відповідно п.1.1.1.33 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», заява-анкета про надання послуг звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку чи надання йому інших банківських послуг. Відповідно до п.1.1.1.46 зазначених умов, кредитна картка платіжна картка із встановленим кредитним лімітом. Відповідно до інформації на банківському сайті https://privatbank.ua/uslugi-dlya-pensionerov/, пенсійна картка це безкоштовна картка для нарахування пенсії. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надана позивачем заява-анкета від 27.08.2010 року не є належним доказом підтвердження позовних вимог, оскільки згідно її змісту, відповідач 27.08.2010 року уклала з позивачем договір про надання пенсійної картки, а не кредитної, що також підтверджується і тим, що в графі «зазначте бажаний кредитний ліміт» відсутні будь-які записи. Також суд критично оцінює надану як доказ світлину, оскільки суду не надано доказу, що це саме відповідач зображена на світлині і з якою саме карткою. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що відповідач отримав кредит відповідно до договору від 27.08.2010 року в сумі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак згідно наданої інформації по руху коштів на рахунку відповідача за період з 01.01.1999 року по 20.03.2016 рік, встановлено, що по рахунку 5211****8067 перша операція проведена 31.01.2012 року на суму 10 грн Оцінюючи надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем 27.08.2010 року був укладений кредитний договір на виконання якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed