Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача в його користь 13665,60 гривні боргу за договором позики та 551,20 гривні сплаченого при подачі позовної заяви до суду судового збору, покликаючись на те, що в червні 2011 року він позичив відповідачу 1200,00 доларів США, які останній зобов'язався йому повернути до 01.08.2013 року, що підтверджується розпискою від 03.04.2013 року написаною [PERSON] власноручно. У встановлений строк відповідач йому коштів не повернув, що стало підставою для звернення в суд із позовом, який задоволено рішенням Заліщицького районного суду від 11.11.2013 року, згідно якого з відповідача в користь позивача вирішено стягнути 9591,60 грн. боргу за договором позики. Позивач посилається на те, що на той час дана сума в еквіваленті до долара США становила 1200,00 доларів США, однак за період, що відповідач повертав йому дані кошти курс долара значно виріс і на даний час відповідачем йому сплачено 10741,00 грн., що в доларах США становить 680,00 доларів. Заборговані кошти відповідач йому повертав саме в тій валюті, що і позичав - доларах США. Таким чином у зв'язку із зміною курсу долара США відносно гривні, позивач вважає, що відповідач повинен доплатити йому ще 13665,60 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача в його користь борг саме у доларах США, що становить 520,00 доларів США. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, вважає, що сплатив позивачу всю суму, що присуджена рішенням суду від 11.11.2013 року, тому на даний час нічого йому не винен. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного: згідно ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.526 України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розписки від 03.04.2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] 1200,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 01.08.2013 року. Встановлено, що у визначений розпискою строк відповідач позичених грошових коштів позивачу не повернув. Рішенням Заліщицького районного суду №597/1292/13-ц від 11.11.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено, вирішено стягнути з відповідача в користь позивача 9591,60 грн. боргу за договором позики. В судовому засіданні встановлено, що на той час дана сума становила в еквіваленті до долара США 1200,00 доларів США. Розписками даними позивачем відповідачу про факт повернення йому частин боргу за договором позики від 22.01.2014 року, 31.10.2014 року, 22.04.2015 року, 26.08.2015 року, 18.12.2015 року підтверджується факт тривалого виконання боргового зобов'язання відповідачем перед позивачем. Згідно вищевказаних розписок відповідач позивачу повернув в рахунок погашення боргу за договором позики в період з 22.01.2014 року по 18.12.2015 року 10741,00 грн. В судовому засіданні також встановлено, чого не заперечував відповідач, що заборговані позивачу кошти він повертав частинами у доларах США і всього повернув 680,00 доларів США, що на час повернення відповідало тим сумам в гривнях, що зазначені в розписках. За час виконання відповідачем грошового зобов'язання курс долара США відповідно до гривні значно змінився у сторону зростання, що підтверджується довідкою №14 виданою 29.03.2016 року ТВБВ 10019/046 філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк, згідно якої станом на 29.03.2016 року 100 доларів США = 2628,01 грн. Факт невиконання боржником у повному обсязі свого грошового зобов'язання також стверджується позивачем, який надав як доказ оригінал розписки від 03.04.2013 року. Відповідно до положень ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (ст.533 ч.2 ЦК України). А, тому виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованостіза договором позики в сумі 520,00 доларів США в еквівалентідо національної валюти України - гривні за офіційним курсом на день виконання рішення. Також суд вважає, що в користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 гривні судових витрат по справі.

Outcome: approved