Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрований її син - відповідач по справі, який останні 15 років там не проживає і місце проживання якого їй невідомо. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулася з відміткою пошти: «адресат відсутній». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачу належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] , що підтверджується копіями Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Технічного паспорту на садиби (індивідуальний) житловий будинок /а.с.5-8/. За даною адресою зареєстрований відповідач, але в будинку не проживає з 2003 року, що підтверджується актом не проживання, завіреним 27.05.2020 депутатом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області від виборчого округу № 16 та довідкою не проживання від 28.05.2020 № 02-42-01/300 завіреною в.о. старости Владівського старостинського округу Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області /а.с.11,12/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім`ї позивача, а саме: сином, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved