Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна та визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна та визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування свої позовних вимог позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON], зазначають, що за [PERSON], [PERSON] та їхнім батьком [PERSON] на праві спільної сумісної власності зареєстрована квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2013 року, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки і комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради. Вказане свідоцтво видане на підставі розпорядження № 1055 від 09.09.2013 року. Їхній батько [PERSON] помер [INFO] року. Заповіту [PERSON] не залишив. До смерті батька вони не змогли зареєструвати квартиру в реєстрі прав на нерухоме майно. Як вбачається із свідоцтва про приватизацію, квартира передана у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] А тому позивачі вважають, що кожний з них: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються власниками 1/3 частини квартири. Протягом шести місячного строку після смерті батька [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про прийняття спадщини їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація на квартиру. Позивачі [PERSON], [PERSON] на момент відкриття спадщини проживали разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом визнає повністю. Від відповідача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом. Також зазначила, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, право власності на квартиру [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло № 7-13-312344 від 09.09.2013 року виданого Управлінням комунального майна та приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради, виданого на підставі розпорядження № 1055 від 09.09.2013 року, зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Право власності на квартиру набуто на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Оскільки право спільної сумісної власності на спірну квартиру набуто [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то відповідно до ч. 2 ст. 8 даного Закону та ст. 372 ЦК України, частки в загальній сумісній власності визнаються рівними, тобто кожному із них належало по 1/3 частині квартири. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 листопада 2013 року [PERSON] помер [INFO] року. Заповіту він не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS]. На час відкриття спадщини [PERSON], [PERSON] проживали разом зі спадкодавцем у спірній квартирі, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» № 10 від 25.01.2014 року. Згідно відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 16.07.2014 р. за № 3344/01-16 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, була заведена спадкова справа за № 53/2014 р. Протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом звернулися доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Інших заяв ні про прийняття ні про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину ні за законом ні за заповітом нікому не видавалось. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON]. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Єдиними спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] На час відкриття спадщини позивачі [PERSON], [PERSON] проживали разом з батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS] і після смерті батька продовжують проживати в даній квартирі, тобто прийняли спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Таким чином позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved