Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

позивач до суду звернувся з позовною вимогою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЧР - 417, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян по Вільшанській селищній раді Городищенського району Черкаської області, кадастровий номер 7120355400:02:001:0698, виданого на [PERSON], яка померла 10.05.2005 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що являється рідним онуком [PERSON], що померла 10.05.2005 року, зроблено актовий запис №27 та видано свідоцтва про смерть 1-СР №299248 від 11.05.2005 року, внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно. Спадкоємці за законом відсутні, оскільки її син, [PERSON] 13.01.1997 року помер, про що 14 січня 1997 року зроблено запис до книги актів цивільного стану №04 та видано свідоцтво про смерть серії 1-СР №299247. Звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 20.04.2017 року відмовлено у відкритті спадкової справи по причині пропуску встановлених законом строків на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Про втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно здійснено публікацію до газети «Вісник Городищини». Рішенням Городищенського районного суду від 23.06.2017 року визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої баби. З часу відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. До судового засідання сторони не зявилися, повідомлені належним чином, та надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач, виконавчий комітет Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.174 ч.4 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, врахувавши думку сторін, наявні докази у справі, в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного. Частиною першою ст.16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За нормами п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Вбачається, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 23.06.2017 року, [PERSON], позивачу по справі, поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померла 10.05.2005 року (актовий запис про смерть №27 від 11.05.2005р.). За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.06.2017р. №48184603, інформація про заповіт покійної відсутня, як і відсутня інформація щодо відкритої спадкової справи, виданих свідоцтв Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.06.2017 №48184627. До спадкового майна, після смерті [PERSON], належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,81 га, кадастровий номер 71203554000:02:001:0698 (Державний акт на право приватної власності на землю, Серії ЧР-417, по Вільшанській селищній раді Городищенського району Черкаської області), є втраченим, про, що поміщено оголошення в газету Вісник Городищини. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. За нормами ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Постановою від 20.04.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу, відмовила [PERSON], позивачу в справі, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 10.05.2005 року [PERSON]. У разі втрати, пошкодження Державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за розясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового Державного акту на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З огляду на те, що [PERSON], позивач у справі, являючись спадкоємцем померлої [PERSON] використав можливість оформити спадкове майно через нотаріальну контору, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та позбавлений можливості в інший спосіб реалізувати свої права, в частині успадкування нерухомості, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved