Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 8357,71 грн. за Угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої базової освіти. Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № К-172. За предметом Угоди відповідач отримав кредит для здобуття в ІФНТУНГ вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» та напрямом підготовки «Культура» в сумі 17055 грн. Відповідач не виконує належним чином свої обов`язки за Угодою, не повертає до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми наданого кредиту та три відсотки за користування ним після закінчення навчання, починаючи з 01.06.2010 року до 01.06.2025 року. У зв`язку з наведеним відповідач заборгував позивачу 4320,03 грн. боргу за кредит, 1741,89 грн боргу по відсотках кредиту та 2295,79 грн пені, а всього 8357,71 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, просив позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 25.10.2019 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.2004 року між Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу та [PERSON] була укладена Угода № К-172 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с.6), на підставі якої навчальний заклад надав одержувачу (відповідачу по справі) цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» та напрямком підготовки «Культура» за спеціальністю «Документознавство та інформаційна діяльність» за денною формою навчання у розмірі 1895 грн. на 2004-2005 навчальні роки та на весь термін навчання 17055 грн., а одержувач зобов`язався повернути протягом 15 років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця, а у випадку відрахування - починаючи з третього місяця, про що свідчить розділ 3 даної Угоди. Згідно із змістом п.3.4 вказаної Угоди, одержувач зобов`язаний, за наявності обставин, що є підставою для звільнення від повернення кредиту, надавати щорічно (до 30 листопада) навчальному закладу після закінчення навчання відповідний підтверджуючий документ про такі обставини. Проте відповідач такі вимоги не виконав. Відповідно до п. 6.1 Угоди, одержувач кредиту повертає використаний кредит на навчання у сумі 17055 грн. та відсотки за користування ним згідно розрахунку до 31 грудня кожного року 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01 червня 2010 року до 01 червня 2025 року. Пунктом 4.2 Угоди передбачено право навчального закладу стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування відсотками з одержувача. За змістом п. 7.2 вказаної Угоди за ухилення від повернення кредиту чи відсотків за його користування одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 7.1 Угоди за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до довідки про стан розрахунку за пільговий кредит на здобуття освіти від 28.05.2019 року, наданого позивачем (а.с.7), загальна сума заборгованості по кредиту станом на 01 квітня 2019 року становить 8357,71 грн , з них: основний борг 4320,03 грн., відсотки за користування кредитом 1741,89 грн (3 % річних) нараховані за період 30.07.2011 по 01.04.2019 року, пеня - 2295,79 грн. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України,\~підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 526 ЦК Українив становлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ізст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставіст.536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п.4 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України №916 від 16.06.2003 року, розмір кредиту визначається щороку до 1 квітня вищим навчальним закладом державної форми власності виходячи з вартості навчання (за винятком стипендії) відповідно до форми навчання і затверджується центральним органом виконавчої влади, у підпорядкуванні якого перебуває вищий навчальний заклад. Згідно правил ч.6\~ст.64 Закону України «Про вищу освіту»,\~розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг і не може змінюватися протягом усього строку навчання. На підставі ст.617\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Згідно до ч.1ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що уклавши Угоду про отримання цільового пільгового державного кредиту для здобуття у навчальному закладі вищої освіти, продовжуючи навчання та отримавши спеціальність, відповідач фактично перебував з позивачем у договірних відносинах, правові наслідки яких не оспорював і, не виконавши свої зобов`язання, повинен нести відповідальність відповідно до загальних та спеціальних норм зобов`язального права, а також інших актів цивільного законодавства, у тому числіЗакону України «Про вищу освіту», Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року. Згідно ч.1\~ст.630\~ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. За приписами ст. ст. 627, 628, 629\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Відповідач не виконав умов Угоди про отримання цільового пільгового державного кредиту для здобуття у навчальному закладі вищої освіти, укладеної між ним та позивачем, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з нього витрат, пов`язаних з його навчанням обґрунтованими. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вимоги позову і передбачали підстави для відмови у його задоволенні, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 921 гривню судового збору, сплаченого позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.11,261,526,536,551,617,625,629 ЦК України, п.п. 4, 13 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №916 від 16.06.2003 року, ст.ст.12,13,81,141,247,259,263-268,\~273,274\~279,\~280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved