Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідачів, свої вимоги мотивував тим що, [PERSON] 18 грудня 2012 року подарила відповідно до договору дарування житлового будинку і земельних ділянок своїй дочці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,1608 га., надану для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,3792 га., надану для ведення особистого підсобного господарства. [INFO]. [PERSON] померла. За життя [PERSON] оформила та зареєструвала за собою право приватної власності на подарований будинок на підставі договору дарування. Земельні ділянки [PERSON] не перереєструвала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Сокальської державною нотаріальною конторою спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця, яке складалось з наступного: спадкоємцю першої черги дочці позивачу 1\\4 частину спадкового майна; спадкоємцю першої черги чоловікові померлій відповідачу за первинним позовом [PERSON] 1/2 спадкового майна (в тому числі з урахуванням 1/4 частини спадкового майна від якого відмовилась дочка померлої [PERSON]); спадкоємцю першої черги матері померлої [PERSON]. 1/4 частини спадкового майна. Спадщина на яку видано свідоцтво, складалася з житлового будинку з надвірними будівлями і мансардою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1608 га., надану для обслуговування вказаного житлового будинку та земельну ділянку площею 0,3792 га., надану для ведення особистого підсобного господарства, які належали спадкодавцю відповідно до укладеного договору дарування, нотаріальною конторою не видавались. У зв'язку з тим, що державний акт на вище вказані земельні ділянки спадкодавець за життя не переоформив на себе, нотаріальна контора не мала підстав видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Вище вказані земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] відповідно до акту на право приватної власності на землю. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] звернулись в суд із зустрічною позовною заявою до позивача по первинному позову, свої вимоги мотивували тим що, [PERSON] оформила та зареєструвала за собою право приватної власності на подарований будинок на підставі договору дарування. Земельні ділянки [PERSON] не перереєструвала. У зв'язку з тим що державний акт на земельні ділянки спадкодавець за життя не переоформив на себе, нотаріальна контора не має підстав видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] відповідно до акту на право приватної власності на землю. Позивач за первинним позовом [PERSON] та його представник в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги по первинному позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Позовні вимоги позивачів по зустрічному позову визнає. Справу просить слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги позивача по первинному позову визнає. Позовні вимоги по зустрічному позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Справу просить слухати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги позивача по первинному позову визнає. Позовні вимоги по зустрічному позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Справу просить слухати за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позовів відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] 18 грудня 2012 року подарувала відповідно до договору дарування житлового будинку і земельних ділянок своїй дочці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,1608 га., надану для обслуговування вказаного житлового будинку, що розташовані по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,3792 га., надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с.Завишень Сокальського району Львівської області. [INFO]. [PERSON] померла про що Виконавчим комітетом Жвирківської селищної ради Сокальського району Львівської області видано свідоцтво про смерть. На подарований будинок за життя [PERSON] оформила та зареєструвала за собою право приватної власності на підставі договору дарування. Земельні ділянки спадкодавець не перереєстрував. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина та Сокальською державною нотаріальною конторою спадкоємцям видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця, яке складалось з наступного: Спадкоємцю першої черги дочці померлої [PERSON] 1/4 частину спадкового майна. Спадкоємцю першої черги моєму батькові та чоловікові померлій [PERSON] 1/2 спадкового майна (в тому числі з урахуванням 1/4 частини спадкового майна від якого відмовилась дочка померлої [PERSON]), Спадкоємцю першої черги матері померлої [PERSON] 1/4 частини спадкового майна. Спадщина на яку видано свідоцтво про право на спадщину, складалася з житлового будинку з надвірними будівлями і мансардою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1608 га., надану для обслуговування вказаного житлового будинку, що розташовані по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,3792 га., надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Завишень Сокальського району Львівської області, які належали спадкодавцю відповідно до укладеного договору дарування нотаріальною конторою не видавались. У зв'язку з тим що державний акт на вище вказані земельні ділянки спадкодавець за життя не переоформив на себе, нотаріальна контора не має підстав видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Станом на сьогоднішній день вище вказані земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28 20 грудня 1996р. 04 липня 2016р. Хома В.О. завідуючий Сокальської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1608га., яка розташована за адресою [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,3792 га. яка розташована за адресою: Львівська область, Сокальський район, с.Завишень, так як земельні ділянки належним чином не зареєстровані спадкодавцем. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Земельні ділянки спадкодавець отримав на підставі належно укладеної та нотаріально посвідченої цивільно-правової угоди - договору дарування від 18.12.2012р.. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, а відповідно до частини першої статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 6 ст.6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки позивачі успадкували належне померлому майно за законом тому відповідно до нього переходить в порядку спадкування і право померлого на володіння земельними ділянками. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що первинні та зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved