Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.10.2008 року в Дублянській міській раді, актовий запис № 46. За час шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], в даний час проживає з відповідачкою. Після одруження сторони проживали в квартирі батьків відповідача, а надалі в квартирі батьків позивача за первісним позовом, яка знаходиться поряд. Протягом всього часу спільного життя сторони проживали нормально, однак останнім часом, біля півтори року відповідачка почала поводити себе дивно, затіювала безпідставні сварки, перестала підтримувати подружні стосунки. Через поведінку відповідачки сторони фактично не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивач за зустрічним позовом також звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. За останні роки він ніде не працює, живе за рахунок батьків та доходів свєї дружини. Позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідач останні роки не працює та не утримує сім'ю не надає кошти на потреби сім'ї, в тому числі дитини, у неї є всі підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. А тому позивач звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності. Позов про розірвання шлюбу підтримує, просить шлюб розірвати. Позов про стягнення аліментів не заперечує, просить стягувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутності. Проти позову про розірвання шлюбу не заперечує, просить шлюб розірвати. Позов про стягнення аліментів підтримує, просить стягувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 700 грн. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку що первісний та зустрічний позов підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 11.10.2008 року в Дублянській міській раді, актовий запис № 46, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 261741. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом від 27.11.2015 року, вбачається, що вона позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом від 27.11.2015 р. вбачається, що він остаточного визначився та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів з приводу місця проживання дитини та поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Стосовно вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що за час шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] [INFO], в даний час проживає з відповідачкою. З копії свідоцтва про народження дитини серії I-СГ № 364430, вбачається, що позивачка є матірю дитини, а відповідач її батьком. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матірю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка на не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище матері дитини позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, будь-яких доходів не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, інвалідності не має; - стан здоровя та матеріальне становище їх батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак, він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача за зустрічним позовом слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн. 00 коп. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з 04.11.2015 року. Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON]

Outcome: approved