Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 02 грудня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 25.06.2012 року. Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4 000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме: на 36 місяців (до 30.11.2016 року (п. 2.6. Договору)). В цей термін позичальник зобовязаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.7. Договору за користування кредитом позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 36% річних. Позичальник зобовязувалася дотримуватися усіх положень договору кредиту, проте у встановлений договором кредиту термін виконання кошти в погашення боргу не надійшли. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Згідно до п. 4.3.3. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або в разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Позичальником порушено строки погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом коштами. 15.08.2016 року відповідачу було надіслано претензію № 086-15/1780 від 15.08.2016 року з вимогою погасити заборгованість за Договором до 30.08.2016 року. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Станом на 02 вересня 2016 року у неї утворилась заборгованість за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 0322554338ГМ від 25.06.2012 року в розмірі 4\~010,06 грн., з яких: прострочена сума основного боргу 3\~981,72 грн., несплачені відсотки по кредиту 18,18 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 10,12 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 00,04 грн. А тому позивач просив, стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0322554338ГМ від 25.06.2012 року в розмірі 4\~010,06 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Представником позивача в судове засідання подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. У звязку з усуненням заборгованості за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 0322554338ГМ від 25.06.2012 року, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1\~378,00 грн. Також просив розгляд справи проводити у відсутності представника банку та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 25.06.2012 року (а.с. 8-12). Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4 000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме: на 36 місяців (до 30.11.2016 року (п. 2.6. Договору)). В цей термін позичальник зобовязаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.7. Договору за користування кредитом позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 36% річних. В судовому засіданні встановлено, що після предявлення позову до суду [PERSON] повністю погасила заборгованість. Таким чином, заборгованість за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 0322554338ГМ від 25.06.2012 року укладеним між АТ «Укрексімбанк» у м. Луцьку та [PERSON], була усунута [PERSON] Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції № 2 від 12.06.2009 року, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після предявлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Питання відшкодування понесених Публічним акціонерним товариством «Укрексімбанк» судових витрат в розмірі 1\~378,00 грн. при предявленні позовної заяви до суду у даній справі залишається не вирішеним. Судові витрати [PERSON] ПАТ «Альфа-Банк» не відшкодовані. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до \~задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved