Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилаються на те, що 21.06.1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Вони разом з чоловіком почали мешкати за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності їй, її чоловіку [PERSON] та гр. [PERSON] 11.06.2004 року [PERSON] подарувала їй 1/3 частину вказаної квартири. 21.08.2012 року шлюб з [PERSON] був розірваний. 31.01.2014 року [PERSON] продав 1/3 частину квартири [PERSON] та с того часу вона стала власницею квартири в цілому. В квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, [PERSON] не проживає з 01.02.2014 року, його місцезнаходження їй невідоме. Позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №13 буд. 8а по вул. Челюскіна у м.Дніпро, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Третій особі надати пояснення щодо позову або відзиву, проте жодних пояснень представник третьої особи не надав. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третьої особи за правилами ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2\~ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.07.1998 року, договору дарування від 11.06.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1-69 та договору купівлі продажу 1/3 частини квартири від 31.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №19, належить квартира [ADDRESS]. З 1997 року по 2012 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину. Згідно довідки №6394 від 07.05.2018 року у спірній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та донька [PERSON] Відповідач у спірній квартирі з 2014 року не проживає, особистих речей не має, квартирою, як житловою площею, не цікавиться, не приймає участі у її утриманні, комунальні послуги не сплачує, мешкає добровільно в іншому місце. Даний факт підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 22.05.2018 року. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом. В силу\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідач не цікавиться квартирою, як житлом, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved