Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач зазначає на те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON], яка рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2010 року визнана недієздатною. Ще до моменту визнання його матері недієздатною батько мав іншу сім'ю, проживав окремо, а тому вихованням позивача займалась його бабуся. Батько позивача на даний час не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям та побутом позивача не надає йому будь-якої матеріальної та моральної підтримки. З огляду на вище викладене позивач просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно нього та покласти функції опікуна та піклувальника щодо нього на рідну сестру його матері [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Також додав, що протягом п'ятнадцяти років батько його не виховував і не допомагав йому. Проживати з останнім не хотів. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні підтримав позицію свого довіретеля та просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що хотів забрати позивача до себе на виховання, однак він відмовився. На даний час якщо позивач хоче позбавити його батьківських прав то не заперечує проти цього і визнає позов. Представник органу опіки і піклування Любарської РДА Матійчук О.В., у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивач жив із матір'ю, яка є недієздатною. Орган опіки та піклування тривалий час зазначав позивачу про необхідність призначення опікуна. До батька він іти не хотів, тікав від нього, а тому обов'язок по вихованню неофіційно вирішено було покласти на тітку. Його вихованням займались тітки по маминій стороні, одну з яких просить призначити її опікуном. [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що являється рідною тіткою позивача. Відповідач залишив сім'ю коли [PERSON] було 2,5 роки та пішов в іншу сім'ю. Вона допомагала позивачу з дитинства. Після дев'ятого класу він пішов навчатись до ПТУ, вона щотижня дає йому гроші, купує речі, відправляє його в літній табір. У неї є можливість надати йому житло з усіма необхідними умовами, в зв'язку з чим вважає, що може бути його опікуном та забезпечити усім необхідним. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області № 2-о-42/10 від 29 грудня 2010 року, [PERSON], [INFO] народжння визнано недієздатною та встановлено над нею опіку призначивши опікуном [PERSON]. Згідно довідки Березівської сільської ради № 531 від 27.07.2017 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON], батько [PERSON], з даною сім'єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає. Як вбачається із заяви посвідченої секретарем Мотовилівської сільської ради Любарського району Житомирської області [PERSON], [INFO] добровільно відмовляється від батьківських прав стосовно свого сина [PERSON], [INFO]. Своїм висновком № 403/18 від 12 квітня 2018 року орган опіки та піклування Любарської районної Державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та призначення піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO], жительку м .Київ. Своїм висновком № 10413-256 від 08 лютого 2018 року служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації в м. Києві вважає за можливе громадянці [PERSON] бути опікуном свого племінника [PERSON], [INFO]. Як вбачається із характеристики від 15 січня 2018 року, [PERSON] працює в ТОВ «Порцелян ЛТД» на посаді солодшої медичної сестри з 05 травня 2008 року. За період роботи зарекомендувала себе як сумлінний працівник. До роботи підходить відповідально. За період роботи не має дисциплінарних порушень. В колективі виявляє доброзичливість та комунікабельність. Згідно висновку про стан здоров'я від 17 січня 2018 року, [PERSON], [INFO] за станом здоров'я може бути опікуном. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1997 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. З акту обстеження житлово-побутових умов квартири № [ADDRESS], квартира в хорошому стані, кімната у якій буде проживати дитина простора, світла, чиста. Є місце для підготовки домашніх завдань, шафа, тумбочки, диван та полички з книжками. В квартирі підтримується порядок. З кімнати є вихід на балкон та лоджію. Зроблено ремонт. Санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам. Як вбачається із довідки № 47 ТОВ «Порцелян-ЛТД» від 19.12.2017 року [PERSON] працює на посаді Молодша медична сестра. Дохід за період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року склав 37864,17 грн. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком винятків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що батько дитини [PERSON], не піклується про навчання та виховання сина, не надає йому належного батьківського піклування, не цікавиться життям, інтересами, вподобаннями, не бажає приймати участі у житті сім'ї та сина зокрема. Ці всі обставини у сукупності дають підстави вважати, що відповідач, будучи батьком дитини не бажає зберегти сімейних відносин із сином. Саме тому, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи те, що [PERSON], являється рідною тіткою [PERSON], приймає участь у його вихованні та навчанні, забезпечує матеріальну підтримку, має усі необхідні умови для проживання дитини, суд приходить до висновку, що вона може бути опікуном позивача. Враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати по сплаті судового збору доцільно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved