Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про припинення права на частку у нерухомому майні, присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на частку у нерухомому майні. Позовні вимоги мотивуються тим, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, допускається лише за його згодою. В підготовчому засіданні в режимі відеоконференції з Васильківським районним судом Київської області представник позивача [PERSON] вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у нерухомому майні, присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на частку у нерухомому майні підлягають задоволенню в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позовних вимог позивача [PERSON], так як визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] визнають у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у нерухомому майні, присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на частку у нерухомому майні. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не заперечують проти ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позовних вимог позивача [PERSON], так як визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Заслухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за необхідне за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Частиною 1 ст.198, ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК України). Статтею 3 СК України встановлено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч.1 ст.2 СК України). Статтею 63, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно письмових матеріалів справи встановлено, що з вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою у [ADDRESS]. [PERSON] право власності на квартиру за [ADDRESS] набуто за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу нерухомого майна від 27 березня 2004 року, до дня спільного проживання однією сім'єю з [PERSON]. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 листопада 2009 року, продавець - [PERSON] передала у власність покупцеві - Устинівській центральній районній лікарні квартиру за [ADDRESS]. Покупцем - Устинівською центральною районною лікарнею прийнято у власність нерухоме майно та перераховано у банківській установі продавцю -[PERSON] його вартість в сумі 40000.00 грн. Згідно до п.п.1.1-1.5 розділу «1. Предмет договору» та п.п.2,1-2.3 розділу «2. Ціна договору» нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10 листопада 2009 року, продавець [PERSON] передав у власність покупцеві [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Покупець [PERSON] прийняла у власність нерухоме майно та сплатила продавцю [PERSON] його вартість в сумі 55000.00 грн. У правововій позиції Верховного Суду України в постановах за №6-79цс15 від 03 червня 2015 року та за №6-38цс15 від 25 листопада 2015 року зазначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, необхідно встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Згідно із ч.4 ст.368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У п.п.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч.1,2,4.5 ст.71 СК України). Позивачем [PERSON] для відшкодування відповідачу [PERSON] грошої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, що становить 27/200 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], внесено на депозитний рахунок грошову суму - 20331.00 грн. (квитанція за №14 від 24 квітня 2018 року ТВБВ №10010/0121). В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] визнають у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у нерухомому майні, присудженнягрошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на частку у нерухомому майні та не заперечують проти ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позовних вимог, так як визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] не заперечує проти ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позовних вимог позивача [PERSON]. Постановою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року, рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким: визнано 27/100 частин будинку по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Визнати в порядку поділу право власності за [PERSON] на 27/200 та за [PERSON] на 173/200 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. При встановлених обставинах, суд вважає за необхідне за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення в повному обсязі позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у нерухомому майні, присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на частку у нерухомому майні. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 23 червня 2018 року, серія: [NUMBER], [PERSON] є інвалідом другої групи. Інвалідність встановлена на строк до 01 липня 2019 року. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів (п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір»).

Outcome: approved