Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач - головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі - ГУПФУ) просив суд стягнути з [PERSON] 29043,98 грн. надміру виплаченої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 15.06.13 р. по 19.12.13 р. [PERSON] перебував на обліку в ГУПФУ та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 10.12.13 р. з листа УМВСУ в Рівненській області позивачу стало відомо, що [PERSON] поновлений на посаді в органах внутрішніх справ з 14.06.13 р. З підстав, передбачених ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої йому пенсії за період з 15.06.13 р. по 31.12.13 р. (29043,98 грн.), з вирахуванням добровільно повернутих відповідачем коштів в сумі 1000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Власюк Б.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. В подальшому представник позивача до суду не з'явився, подав заяву про зменшення позовних вимог з 29043,98 грн. до 28043,98 грн. у зв'язку з добровільним поверненням [PERSON] 28.04.14 р. 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій, з посиланням на норми ст.1215 ЦК України, просив суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Судом встановлено, що 16 липня 2013 року [PERSON], будучи з 14.06.13 р. звільнений з посад в органах внутрішніх справ, звернувся до ГУПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як вбачається з матеріалів справи, дану пенсію [PERSON] було призначено з 15 червня 2013 року. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді в органах внутрішніх справ. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.13 р. скасовано та прийнято нову постанову по суті вимог [PERSON], якою поновлено його на посаді в органах внутрішніх справ з дати звільнення 14 червня 2013 року, та стягнуто з УМВС України в Рівненській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.13 р. по 07.11.13 р. в сумі 14932,80 грн. Відповідно до ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Отже, умовою призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до норм вищезазначеного Закону, є звільнення особи з відповідної служби. Cтаттею 60 вищезазначеного Закону передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Таким чином, законодавчо встановленою умовою повернення надміру виплачених пенсіонеру коштів є порушення ним обов'язку повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати або допущення ним інших зловживань. З постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] приймав участь у перегляді судом апеляційної інстанції адміністративної справи за своїм позовом, а тому суд вважає, що про поновлення на посаді йому стало відомо 07 листопада 2013 року. Отже, відповідно до приписів ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 07 листопада 2013 року у [PERSON] виник обов'язок повідомити ГУПФУ про наявність судового рішення про поновлення на посаді в органах внутрішніх справ як про обставину, що спричиняє припинення виплати пенсії за вислугу років. Судом встановлено, що вищезазначеного обов'язку [PERSON] не виконав, повідомивши ГУПФ про такі обставини лише у заяві, поданій 19 грудня 2013 року. Таким чином, відповідно до приписів ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з невиконанням [PERSON] обов'язку повідомити позивача про виникнення обставини, що спричиняє припинення виплати пенсії за вислугу років, та одержання у зв'язку з цим зайвих виплат, у відповідача виник обов'язок відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду у вигляді надміру сплаченої йому пенсії за період з 07 листопада 2013 року. Що стосується періоду надміру виплаченої [PERSON] пенсії за період з 15.06.13 р. до 06.11.13 р. включно, будь-які правові підстави стягувати суму одержаних відповідачем за цей період коштів відсутні, оскільки, відповідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стягнення надміру виплаченої пенсіонерові пенсії можливе лише у випадках зловживання зі сторони пенсіонера, і законодавством не передбачені інші випадки стягнення надміру сплаченої пенсії пенсіонерові. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню надміру виплачена йому пенсія за період з 07.11.13 р. по 31.12.13 р. Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, за відсутності рахункової помилки з боку юридичної особи і недобросовісності з боку набувача. В даному випадку з боку набувача пенсії [PERSON] у період з 07 листопада 2013 року мала місце недобросовісність, яка виразилась у невиконанні ним обов'язку повідомити ГУПФУ про наявність судового рішення про поновлення на посаді в органах внутрішніх справ як про обставину, що спричиняє припинення виплати пенсії за вислугу років, а тому правові підстави для застосування цієї норми до правовідносин сторін, що виникли після 07.11.13 р., відсутні. Вирішуючи питання про розмір коштів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ГУПФУ, суд виходить з наступного. Згідно з поданою довідкою про розмір отриманої [PERSON] пенсії, як у листопаді, так і у грудні 2013 року відповідач отримав від ГУПФУ пенсію за вислугу років в сумі по 4272,18 грн. Отже, сума, що підлягає стягненню з [PERSON] як надміру сплачена йому пенсія у листопаді 2013 року, складає: 4272,18 грн. / 30 днів * 24 дні (з 07.11.13 р. по 30.11.13 р.) = 3417,74 грн. Таким чином, сума надміру отриманої ним пенсії за період з 07.11.13 р. по 31.12.13 р., складає: 3417,74 грн. + 4272,18 грн. = 7689,92 грн. Як вбачається з довідки ГУПФУ № 643/07 від 28.04.14 р., 28.04.14 р. [PERSON] добровільно сплачено на користь ГУПФУ 1000,00 грн. Таким чином, сума недоплати становить: 7689,92 грн. - 1000,00 грн. = 6689,92 грн. З огляду на викладене, суд вбачає правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ГУПФУ 6689,92 грн. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial