Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Мотивував свої позовні вимоги тим, що 03.08.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № МL-006/1584/2007. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1. частини № 1 Кредитного договору. За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 91 440 (дев'яносто одна тисяча чотириста сорок) доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % (п'ять цілих і 99 сотих відсотків) річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти надавались Банком шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку. В свою чергу Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 2 частини № 1 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором. Дата остаточного повернення кредиту погоджена сторонами - 03 серпня 2022 року. Представник позивача не прибув в судове засідання, попередньо подав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточненні позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні повному обсязі /а.с. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим листом з поштовою відміткою і оголошенням у пресі /а.с. /. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив матеріали справи, повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, з огляду на ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено на підставі ретельно досліджених доказів, що 03.08.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № МL-006/1584/2007, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 91 440 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). За умовами статті 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. За умовами Кредитного договору та Додаткового договору Позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує умови відповідних договорів. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись Позичальником щомісяця. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами в силу положень ст. 629 ЦК України. Таким чином, з урахуванням збільшення позивачем позовних вимог, у Позичальника за Кредитним договором № МL-006/1584/2007 від 03 серпня 2007 року існує заборгованість перед Банком в сумі 26 538 доларів США і 12 центів, що еквівалентно 744 288 гривень і 96 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 31 728 гривень і 06 копійок, із них: залишок заборгованості за кредитом у сумі 26 538 доларів США і 12 центів; пеня за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 31 728 гривень і 06 копійок. Згідно наданого розрахунку позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором № МL-006/1584/2007 від 03 серпня 2007 року становить 776 017 (сімсот сімдесят шість тисяч сімнадцять) гривень і 02 копійки. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Невиконання Позичальником умов Кредитного договору на підставі п. 1.9.1. Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у Позичальника. Відповідачем Позичальником не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, 16.09.2014 року Позивачем було відправлено Позичальникові поштою рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу № 2223 від 12.09.2014 року про погашення заборгованості за Кредитним договором (копії вимоги і опису додаються). На сьогоднішній день зазначена вимога Позичальником не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 03 серпня 2007 року було укладено договір поруки № SR-006/1584/2007 між Банком та [PERSON] За умовами Договору поруки, а саме п. 1.1., Поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. У випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, відповідно до п. 3.2. Договору поруки Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі, заявленому Банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. На адресу [PERSON] 16.09.2014 року було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу № 2224 від 12.09.2014 року (копії вимоги і опису додаються). На сьогоднішній день зазначена вимога Поручителем не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені. Згідно ч.1 ст. 553 ЦПК України за договором поруки поручителі поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручителі відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників, у відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, такі від будь-кого з них окремо. Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки. Оскільки, ані відповідач [PERSON], який отримав кредит, ані відповідач [PERSON], що поручилася за виконання відповідачем - [PERSON] зобов'язань за договором № МL-006/1584/2007 від 03.08.2007 року, не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору та договору поруки, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 26 538 доларів США і 12 центів, що еквівалентно 744 288 гривень і 96 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 31 728 гривень і 06 копійок. Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № МL-006/1584/2007 від 03.08.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], та Договором поруки № SR-006/1584/2007 від 03.08.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На основі повного і всебічного з'ясування обставин справи, на які здійснено посилання, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved