Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Жежелівської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (домоволодіння) в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS] та залишив на його ім'я заповіт на все майно, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жежелівської сільської ради Козятинського району Вінницької області 16.06.2014 р. за реєстром № 53. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] Він в 6-ти місячний строк з дня смерті батька спадщину прийняв шляхом подачі заяви до Козятинської державної нотаріальної контори. Оформити свої спадкові права на будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, він не може, тому що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що зроблена відмітка в технічному паспорті. Та обставина, що будинок дійсно належав [PERSON], підтверджується технічним паспортом, в якому він зазначений власником будинку, довідкою сільської ради про те, що будинок рахується за ним. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Жежелівської сільської ради - позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, так як відповідач [PERSON] також має право на 1/2 частину спірного будинку, незалежно від змісту заповіту померлого. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнала, вказала, що разом із померлим, перебуваючи у шлюбі, будувала спірний будинок, проживала у ньому та, відповідно має право на частину будинку. Свідок [PERSON] пояснила, що спірний будинок будувала вона з чоловіком власними силами за спільні кошти. Свідок [PERSON] вказала про те, що будинок дійсно будувався за допомогою батьків померлого [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що померлий купив будинок, на його місці збудував новий будинок, при цьому, останньому допомагала його дружина - [PERSON] Свідок [PERSON] розповіла про те, що стосунки між померлим та його дружиною і сином були нормальними, спорів між ними не було. Знає зі слів сусідів, що [PERSON] будують будинок. Свідок [PERSON] дала покази про те, що померлий являвся її батьком. Знає, що останній купив земельну ділянку в [ADDRESS], всі разом будували будинок та допомагали один одному. Свідок [PERSON] пояснив, що допомагав ремонтувати вказаний вище будинок, так як померлий хворів. Земельну ділянку під будівництво будинку купував [PERSON] Останній з дружиною та батькам власними силами будували будинок. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON] (а.с.10), який на день смерті проживав у [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] є його син - [PERSON] (а.с.7-9,17-18,31 зворот); правовстановлюючі документи на будинок відсутні (а.с.11-14); згідно довідки сільської ради будинок рахується за [PERSON] (а.с.15), із копії свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння в [ADDRESS] вбачається, що будинок належав [PERSON] на праві приватної власності (а.с.118). Матеріалами справи підтверджено, що позивач оформити свої спадкові права на житловий будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, тому що на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що свідчить роз'яснення нотаріуса щодо оформлення спадщини (а.с.19). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи, показів сторін та свідків вбачається, що померлому [PERSON] на момент смерті на праві приватної власності належав будинок в [ADDRESS] (був. 63). 16.06.2014 р. [PERSON] при житті зробив заповітне розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, в тому числі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він матиме право за законом - заповів [PERSON]. Вказаний заповіт не змінений та не скасований. Хоча відповідач [PERSON] є спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом, однак, вказане спадкоємство померлим за життя було змінене заповітом на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ст. ст. 1233, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. [PERSON] вільно виявив свою волю щодо складення заповіту на користь позивача, охопивши заповітом усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на вказаний житловий будинок.

Outcome: approved