Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 21.09.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 003-01510-210912. Відповідно до п.1.2. Договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті. Банк надає держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 Кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30.000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 7000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором та вчинення інших операцій передбачених Договором. Станом на 15.04.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 15.04.2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 003-01510-210912 від 21.09.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 11139,30 грн. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак відповідно до заяви, позивач просить слухати справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч належним чином був повідомлений про день розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення про виклик до суду. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, 21.09.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 003-01510-210912. Відповідно до п.1.2. Договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті. Банк надає держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 Кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30.000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 7000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором та вчинення інших операцій передбачених Договором. Станом на 15.04.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 15.04.2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 003-01510-210912 від 21.09.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 11139,30 грн., яка складається з тіла кредиту:3614,30 грн.; прострочене тіло кредиту: 3360,00 грн.; заборгованість за комісіями: 4165,00 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язків для виконання сторонами. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за даним договором року не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «Дельта Банк» Статею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно умов ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., який позивач сплатив відповідно до платіжного доручення від 21.05.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved