Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких в позовній заяві вказав, що між ним та відповідачем в усній формі був укладений договір позики, за змістом якого він відповідачеві надав грошові кошти в суму 3000, 00 доларів США та 50 000 російських рублів. Фактична передача грошових коштів підтверджується власноручно написаною розпискою відповідачем 27.05.2015 року, що свідчить про укладення договору позики саме 27.05.2015 року. Зважаючи, що сторонами не був погоджений конкретний строк повернення позички, позивач у своєму листі від 23.12.2015 року запропонував відповідачеві у 7-денний строк повернути отримані грошові кошти. Оскільки до теперішнього часу кошти відповідачем не повернуті, позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 97334,690 гривень станом на 18.02.2016 року, по офіційному курсу НБУ за 1 долар США 26,7237 гривень та за 10 російських рублів 3,4327 гривень, посилаючись на вимоги ст.ст. 526,1046,1047,1049 ЦК України. 06.09.2016 року представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну підстави позову в якій, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США та грошові кошти в сумі 50000,00 російських рублів, отримані без достатніх правових підстав, та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав змінені підстави позову, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США та грошові кошти в сумі 50000,00 російських рублів, отримані без достатніх правових підстав, та просив суд стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки до суд не відомі, в звязку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою представника позивача, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази фактичними обставинами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 1212 ЦК України, на яку представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом зникла. В судовому засіданні встановлено і це вбачається з розписки ( а.с.6) що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США та 50 000 російських рублів, при цьому в самій розписці не вказано в звязку з чим і для яких цілей відповідач [PERSON] отримав ці кошти ( в позику на зберігання і таке інше) та на який термін, в запереченні на позов відповідач [PERSON] вказав, що позивач був винен йому грошові кошти і повернув їх, про що він написав відповідну розписку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не доведені відповідними та належними доказами, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed