Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступне. 15 вересня 2014 року позивач подав заяву про державну реєстрації права власності на ? частку житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Однак йому рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень мені було відмовлено у зв'язку з тим, що 25.02.2009 року на дану частину житлового будинку було накладено арешт, що позбавляє його право як володіти та користуватися належним йому майном, тому він був змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Тітовою Т.С.,, та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3426. 18 лютого 2009 року в рамках кримінальної справи, відносно [PERSON], слідчим СВ Білгород - Дністровського ГУ УМВС України в Одеській області Івановим Д.О. було накладено арешт на ? частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], з метою забезпечення цивільного позову. 22 квітня 2009 року Постановою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі (№1-п-142) [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ЗУ «Про амністію» та кримінальна справа відносно неї закрита. Цивільний позов потерпілої був залишений без розгляду. Однак судом не було вирішено питання про звільнення майна з під арешту, що позбавляє [PERSON] як добросовісного набувача оформити право власності на спірну ? частку житлового будинку. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2014 року було визнано мирову угоду, укладені між [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якої було визнано право власності на спірну частину житлового будинку за [PERSON]. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається :своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.І ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути -протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути -позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976 року за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. При цьому чинний Кримінально-процесуальний кодекс України не врегульовує питання зняття арешту з майна особами, які не є учасниками кримінального процесу, тому я не в змозі звернутися до суду із заявою про зняття арешту в рамках кримінальної справи. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» визначено, що розгляд цивільних справ про виключення майна з опису в суворій відповідності з законом сприяє відновленню порушених прав громадян, забезпеченню охорони майнових інтересів держави, підприємств, установ, організацій. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved