Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач в позові вказує, в квартиру № 2, що в житловому будинку № 26, який розташований по вулиці Миру (бувша Леніна) в селі Бережани (бувше Комунарівка) Калинівського району Вінницької області, він разом з дружиною [PERSON] заселилися в 1989 році, як в службове приміщення, яке було надано йому колгоспом «Україна» с.Комунарівка, в зв'язку з роботою в колгоспі. Вони сім'єю постійно проживали в квартирі , як вбачається з довідок-виписок з погосподарських книг Бережанської сільської ради, а з 2016 року він проживає в квартирі сам. За власні кошти він проводив газопостачання в квартиру, що вбачається з Робочого проекту газифікації будинку за 1989 рік, на його імя виписані абонентні книжки на газопостачання та електроенергію . Як голова двору він неодноразово звертався до керівництва колгоспу «Україна», а потім КСП «Україна» і ТОВ «Україна» за дозволом на приватизацію квартири, проте його питання залишалось невирішеним. На даний час йому стало відомо, що ТОВ «Україна» ліквідовано в 2010 році і нинішнє господарство РАЙЗ «Максимко» не є його правонаступником. Крім того, вищевказаний будинок не передано в комунальну власність Бережанської сільської ради. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання також не зявився, проте згідно довідки №1214 від 27.11.2017 року виконавчий комітет Бережанської сільської ради позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, в квартиру № 2, що в житловому будинку №26, який розташований по вулиці Миру (бувша Леніна) в селі Бережани (бувше Комунарівка) Калинівського району Вінницької області, позивач разом з дружиною [PERSON] заселилися в 1989 році, як в службове приміщення, яке було надано йому колгоспом «Україна» с.Комунарівка, в зв'язку з роботою в колгоспі. Вони сім'єю постійно проживали в квартирі , як вбачається з довідок-виписок з погосподарських книг Бережанської сільської ради, а з 2016 року він проживає в квартирі сам. За власні кошти позивач проводив газопостачання в квартиру, що вбачається з Робочого проекту газифікації будинку за 1989 рік, на його імя виписані абонентні книжки на газопостачання та електроенергію . Як голова двору позивач неодноразово звертався до керівництва колгоспу «Україна», а потім КСП «Україна» і ТОВ «Україна» за дозволом на приватизацію квартири, проте його питання залишалось невирішеним. ТОВ «Україна» ліквідовано в 2010 році і нинішнє господарство РАЙЗ «Максимко» не є його правонаступником. Вказані обставини підтверджуються Витягом з державного реєстру юридичних осіб... станом на 06.10.2017 року, виданого державним реєстратором Калинівської районної державної адміністрації [PERSON] Крім того, вищевказаний будинок не передано в комунальну власність Бережанської сільської ради, що підтверджується довідкою №962, виданою виконкомом Бережанської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Таким чином, позивач володіючи і розпоряджаючись квартирою №2 чотирьохквартирного житлового будинку відкрито і на законних підставах майже 30 років, не може отримати документ про власність на квартиру. Спорів щодо вказаних будівель з третіми особами немає. Згідно ст. 125 Житлового кодексу України позивачка не може бути виселена з квартири. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК встановлюються принципові засади набуття права власності. Ними є передусім відкритість переліку підстав його виникнення. Це означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону. Зокрема, найбільш поширеною підставою набуття права власності, як і набуття цивільних прав взагалі, є правочини. Не менш важливою є й презумпція законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду. Відповідно до ЦК України, право власності може набуватися на: а) майно, якого раніше не існувало, а відтак воно не мало власника (на нову річ, у тому числі на плоди та виготовлену продукцію, побудову тощо); б) майно, яке хоча й існувало, але права власності на нього ні в кого не було, або власник якого невідомий, або від якого власник відмовився чи втратив право власності; в) майно, яке перебуває у власності певної особи (до цієї групи можна віднести правочини; таку подію, як смерть особи з відповідним набором юридичних фактів, необхідних та достатніх для набуття права власності спадкоємцями; реорганізацію юридичної особи). За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved