Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення прізвища дитини, мотивуючи його тим, що 26 вересня 2020 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який був розірваний 02.02.2021. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». 10 березня 2021 року, тобто до спливу 10 місяців після припинення шлюбу відповідач народила дочку, що підтверджується медичним висновком і він є батьком дитини. Він з відповідачем не можуть досягти згоди щодо прізвища дитини, оскільки відповідач наполягає на присвоєнні дитині її прізвища - « [PERSON] », а він вважає, що дитині слід присвоїти його прізвище « [PERSON] », оскільки традиційно дитині присвоюється прізвище батька, або подвійне - « [PERSON] ». Просить визначити дитині, яку [INFO] народила [PERSON] прізвище « [PERSON] » або « [PERSON] ». Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, пояснила, що з часу народження дитини позивач жодної участі в утриманні та вихованні дочки не брав, однак для того, щоб захистити права дитини, зареєструвати її народження, відповідач згідна на визначення подвійного прізвища : [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02 лютого 2021 року було розірвано Теофіпольським РВ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М.Хмельницький), актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу. Відповідно до медичного висновку від 12.03.2021 відповідач [INFO] народила дівчинку. Теофіпольський РВ ДРАЦС не може провести державну реєстрацію народження, оскільки відповідач не дала згоди на присвоєння дитині прізвища « [PERSON] », що підтверджується відмовою відділу від 30.03.2021. Кожна дитини відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Згідно з ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Кожна новонароджена дитина має бути зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану з метою захисту її прав та інтересів. Враховуючи, що батько та матір дитини не дійшли згоди стосовно прізвища дитини, суд вважає за необхідне визначити дитині, яку [INFO] народила [PERSON] подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання прізвищ позивача та відповідача з врахуванням алфавітної послідовності, а саме: [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: partial