Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів обґрунтувавши його тим, що 01.12.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» , від імені якого діяло відділення № 38 у м. Кіровограді було укладено договір - заява № 300131/140970/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті. За умовами вказаного договору, позивачем було внесено в касу Банку, а Банком прийнято від позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 12700,00 доларів США, на умовах, визначених в Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк Фінанси та Кредит», що підтверджуються квитанцією № 52 від 01.12.2014 року. Відповідно до умов договору № 300131/140970/3-14 , за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 12, 50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER], згідно з п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладнику у строки, в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов. У відповідності до п. 5.1 Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, та умовами якого не передбачені можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний / картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. 02.03.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з приводу повернення грошових коштів у день закінчення депозитного договору, на яку відповіді від банку не отримав, як не отримав і кошти. 13 травня 2015 року позивач позовні вимоги збільшив, просив стягнути з відповідача суму коштів прийнятих на депозитний рахунок, проценти по вкладу виходячи з облікової ставки НБУ, у тому числі й проценти за ставкою з розрахунку 3% річних. Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, а також те, що на думку позивача відповідач повинен сплатити йому проценти за користування коштами після закінчення строку дії договору виходячи з облікової ставки НБУ, позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач до суду надав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, розгляд справи здійснити без його участі та надав згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору - заяви № 300131/140970/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», позивачем було внесено в касу Банку, а Банком прийнято від позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 12 700,00 доларів США, на умовах, визначених в Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк Фінанси та Кредит», що підтверджуються квитанцією № 52 від 01.12.2014 року. Відповідно до умов договору № 300131/140970/3-14, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 12, 50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER], згідно з п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладнику у строки, в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов. У відповідності до п. 5.1 Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, та умовами якого не передбачені можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний / картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Відповідно до заяви позивача від 02.03.2015 року, позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з приводу повернення грошових коштів розміщених на депозитному рахунку, відповідно до рахунку № 300131/140970/3-14, на яку відповіді від банку не отримав, як не отримав і кошти. Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 01.12.2014 по 09.04.2015р., вихідний залишок коштів на вкладному рахунку позивача складає 6 861, 63 долари США. Разом з тим суд не погоджується з доводами позивача щодо обов'язку відповідача сплатити на його користь проценти за користування коштами після закінчення строку дії договору, виходячи з розміру облікової ставки НБУ, оскільки відповідно до умов договору № 300131/140970/3-14, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 12, 50% річних. Враховуючи зазначене суд вважає, що посилання позивача на положення ст. 1061 ЦК України, згідно з якою, якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України, є безпідставними. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 ЦК України). У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача залучених на депозитний рахунок коштів, а саме 6 861,63 доларів США, крім того 169,19 доларів СЩА - проценти, за 72 прострочені дні, виходячи з обумовленого сторонами розміру процентів за користування коштами - 12, 50 % річних, 3% річних у розмірі 40, 60 доларів США. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: partial