Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач зазначає, що [PERSON], звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 07.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON], підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору позивач свої зобовязання виконав перед відповідачем повністю. [PERSON], в порушення умов договору не виконує свої зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості, що у свою чергу призвело до порушення нею прав та інтересів банку. Загальний розмір боргу за договором станом на 11.12.2018 року становить 1133702 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором та понесені судові витрати. В підготовче засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання на розгляд справи не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з'ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об'єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по сутіприходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 07 жовтня 2013 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], було укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок (а.с.12). Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 11.12.2018 року у нього виникла заборгованість, а саме: 2009,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8311,72 грн. - заборгованість за пенею; 1016,05 грн. заборгованість за судовими штрафами, а всього 11337,02 грн., заборгованості за договором (а.с.10-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON], погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON], слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved