Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

позивач звернувся до відповідача з даним позовом. В судове засідання представник позивача, не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує повному обсязі, справу просить розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовних вимог вбачається, що 19.12.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6650,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком користування до 31.12.2013 року. Однак відповідач умов кредитного договору не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 13774,25 грн. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2\~ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст.\~10, 11 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог\~\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно заяви б/н від 11.02.2008 року (а.с.5), позивач оформив на імя відповідача кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 3000 гривень. Кредитну картку та ПІН позивач отримав 05.03.2008 року, про що особисто підписався. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 19.12.2012 року (а.с.6), [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6650,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком користування до 31.12.2013 року. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.12.2012 року (а.с.4), виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», загальна сума заборгованості становить 13744,25 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 6650,27 грн.; заборгованість по відсотках 1952,59 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3458,13 грн.; штрафи згідно генеральної угоди 1713,25 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1.1.3 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до правил і умов надання банківських послуг (а.с.6), дата кінцевого погашення заборгованості 31.12.2012 року. Відповідачем жодна з умов кредитного договору не виконана, що дає суду підстави для задоволення позову в повному об?ємі, а також стягнення судових витрат, понесених позивачем. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved