Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов позивач мотивує тим, що 11.02.2019 року його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла синам (позивачу та відповідачу у справі). Вказує, що в передбачений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не був усвідомлений про існування заповіту, має важку хворобу та інвалідність, а також через віддаленість проживання. Враховуючи вищевказане, вважає, що строк був пропущений ним з поважних причин, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в письмовій заяві проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути без його участі. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Маковичі Турійського району Волинської області (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно згідно переліку, наданого Маковичівською сільською радою Турійського району Волинської області (довідка № 362 від 22.08.2019 року, а.с.14). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується заповітом, складеним 11 лютого 2019 року секретарем Маковичівської сільської ради [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі під № 3 (а.с. 13). Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З повідомлення приватного нотаріуса Турійського районного нотаріального округу ГТУЮ у Волинській області Гут А.П. № 604/01-16 від 22.08.2019 року слідує, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, а тому йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Касаційний цивільний суд у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та не має стати причиною усунення його від права спадкування. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. З врахуванням місця знаходження майна, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме 2 місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved