Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього в порядку регресу витрати у розмірі 9738,06 грн, витрати на встаановлення суми збитків у розмірі 1350,00 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 грудня 2017 року в м. Києві відбулось зіткнення автомобілів під керуванням відповідача та [PERSON] , внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що встановлено судовим рішенням. [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже вказана подія є страховим випадком та відшкодовано заподіяні збитки у спірному розмірі, який визначено згідно з звіту, складеного уповноваженою на те особою. У порядку ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся в суд із позовом до відповідача. При цьому, просить стягнути із відповідача витрати за встановлення збитків у розмірі 1350,00 грн, які були сплачені останньому. Вирішити питання судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення на позов. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2020 року матеріали позовної заяви передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем заподіяння шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за місцем заподіяння шкоди, оскільки вулиця Газопровідна,3 у місті Києві належить до Подільського району, а не Шевченківського району, про що зазначив суд в ухвалі від 31.01.2020. 11 січня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання. 17 березня 2021 року представником подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечують проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. [PERSON] 26 грудня 2017 року о 20 год. 00 хв. у місті Києві по вулиці Газопровідна,3, керуючи автомобілем марки «УАЗ», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки « Ровер», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП відповідачем порушено вимоги п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджено постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року (справа № 758/633/18), якою притягнуто винну особу до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. На момент вчинення ДТП у водія [PERSON] відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик має право у випадках, передбачених Законом, звернутись з регресною вимогою до особи, яка допустила порушення Закону, що надають право регресу для страховика. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що автомобіль марки «Ровер», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] був застрахований, що підтверджено копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.10.2017. Строк дії полісу з 29.10.2017 по 28.10.2018. В подальшому, позивачем дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 26 грудня 2017 року, визнано страховим випадком. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Ровер», д.н.з. [NUMBER] від 22 січня 2018 року року № 1111 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ складає 9738,06 грн. Даний звіт складено суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо неправильності складання такого звіту не подано, а відтак суд приймає такий до уваги, як вірно визначений розмір заподіяння шкоди. 16 травня 2018 року позивачем прийнято наказ № 4641 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 97387,06 грн, яка виплачена потерпілому, що підтверджено платіжним дорученням від 17 травня 2018 року № 904983. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ було залучено експерта, вартість послуг якого становить 820,00 грн, що стверджується платіжними дорученнями від 28 лютого 2018 року № 902423. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 9738,06 грн та оплату послуг експерта у сумі 820,00 грн, а позов в цій частині задовольнити. Щодо стягнення витрат понесених позивачем на збір документів у розмірі 530,00 грн, суд прийшов до переконання про відмову у цій частині позовної вимоги, адже такі не доведено у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1824,56 грн.

Outcome: partial