Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернулась до суду до відповідачів, де є треті особи, посилаючись на те, що відповідно до ордеру їй була надана кімната у трикімнатній квартирі, інші дві кімнати також відповідно до виданих ордерів були надані відповідачам. В подальшому позивач здійснила приватизацію наданого їй житлового приміщення, проте остання не може повною мірою користуватися своєю власністю, а саме місцями загального користування оскільки [PERSON] у цьому перешкоджає. Фактично у мешканців квартири склався прядок користування останньою, проте[PERSON] перешкоджає користуватися балконом, перегородивши останній для власного використання і залишивши у спільному користуванні невелику його частину, а такожзахаращила стіну у коридорі, у зв'язку з чим неможливо отримати вільний доступ до технічних шахт. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. [PERSON] та представник останньої позовні вимоги [PERSON] не визнали, посилаючись на те, що між мешканцями квартири давно встановлений порядок користування місцями загального користування, дійсно має місце поділ балкону, але такий поділ не порушує права позивача на користування спільним балконом. Щодо захаращення стіни, ці обставини є цілком необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності. Крім того, [PERSON] звернулась з позовом до суду за захистом своїх прав, тоді коли права останньої жодним чином не були порушені, оскільки [PERSON] не проживає у квартирі, замість неї проживає її син із дружиною та донькою. В свою чергу, [PERSON], [PERSON] звернулись з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] є сином власника квартири [PERSON] Між мешканцями квартири складений порядок користування місцями загального користування, проте останнім часом виникають спори щодо такого користування, у зв'язку з чим позивачі вважають, що необхідно встановити порядок користування місцями загального користування з урахуванням розташування кімнат, виділивши кожному у користування місця загального користування пропорційно розміру займаної житлової площі, а іншу частину залишити у спільному користуванні.Крім того, позивачі бажають здійснити приватизацію займаної кімнати, проте [PERSON] не допускає працівників КМБТІ та РПВОНМ до огляду займаної ним кімнати, що створює перешкоди у виготовленні технічної документації необхідної для приватизації житла. У зв'язку з чим, позивачі за зустрічним позовом просять зобов'язати [PERSON], [PERSON] надати доступ вище вказаним працівникам до квартири. Представник [PERSON], [PERSON] зустрічні позовні вимоги не визнали та наполягали на задоволенні вимог [PERSON] Крім того, пояснили, що [PERSON] не створює перешкод у огляді квартири, випадок коли представник КМБТІ не потрапив до займаної [PERSON] кімнати мав місце, у зв'язку з відсутністю його та дружини вдома, а неповнолітня донька перелякавшись стуку у двері та не відрила стороннім людям. Інших візитів уповноважених осіб щодо огляду квартири не [PERSON] зазначив, що він як син власника, проживаючи за її згодою, надасть доступ для огляду займаної ним кімнати вразі належного повідомлення останнього про візит уповноважених осіб, зокрема шляхом вручення письмового повідомлення працівниками ОСББ від отримання якого [PERSON] не відмовиться. [PERSON] підтримала вимоги зустрічного позову та пояснила, що вона бажає повністю користуватися коридором, що біля її кімнати, оскільки він є дуже маленьким, а також кладовою, оскільки вона також є дуже маленькою і зважаючи на наявність у неї дитини, це є необхідність,адже з людської точки зору це буде справедливим. Представник органу опіки та піклування Дарницької РДА м. Києва до суду не з'явився від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги зустрічного позову підтримали, проти первісного позову заперечували. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.02.2009 року [PERSON] отримала ордер на право зайняття жилого приміщення сім'єю у складі трьох осіб [PERSON] та [PERSON] жилою площею 23,29 кв.м., яке складається з 1 кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS] /а.с.91/. 17.03.2009 року [PERSON] отримала ордер на право одноособового зайняття жилого приміщення жилою площею 17,72 кв.м., яке складається з 1 кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS] /а.с.11/. 03.10.2012 року [PERSON] отримала ордер на право зайняття жилого приміщення сім'єю у складі двох осіб [PERSON] та [PERSON] жилою площею 21,12 кв.м., яке складається з 1 кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS] /а.с.92/. 11.01.2011 року [PERSON] було здійснено приватизацію 31/100 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 41,4 кв.м. про що видано відповідне свідоцтво /а.с. 7/. Учасниками процесу визнано, а тому згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що [PERSON] у квартирі не проживає, а проживає її син [PERSON] з дружиною та донькою, які займають житлову кімнату виділену їм для проживання згідно ордеру. Таким чином, доводи [PERSON] про те, що останній здійснюються перешкоди у користуванні власністю не підтверджені у судовому засіданні. З пояснень [PERSON] вбачається, що тривалий час за домовленістю між ним та іншими мешканцями квартири було встановлено певний порядок користування місцями загального користування, проте останнім часомтакий порядок частково порушений. Отже, фактично [PERSON] вважає порушеними власні права, як особи, яка проживає у квартирі з дозволу власника проте, згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України до суду [PERSON] з відповідним позовом за захистом своїх прав не звертався. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З оглянутих в судовому засіданні фотокарток /а.с. 119-125/ не вбачається, що [PERSON] створюються перешкоди [PERSON] або її сину [PERSON] у вільному доступі до технічних шахт у коридорі, який проживає у вище вказаній кімнаті, інших доказів на підтвердження таких вимог не надано. Отже, [PERSON] не надала доказів про те, що їй створюються перешкоди у користуванні власністю, у зв'язку з чим вона не може проживати у належній їй частині квартири, у зв'язку з чим суд вважає в цій частині вимоги первісного позову є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, в обґрунтування позовних вимог про встановлення порядку користування місцями загального користування, [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] посилаються на норми ЦК України, які регулюють право спільної власності, зокрема ст.ст. 358, 391, 392 ЦК України, а також на ст.ст. 9, 10, 47, 48, 50, 62, 63, 103, 104, 191 ЖК УРСР, які регулюють порядок користування житловим приміщення. Суд вважає, що вказані норми не можуть бути застосовані до вимог [PERSON] та вимог [PERSON] та [PERSON], в частині визначення порядку користування місцями загального користування, оскільки у вказаних нормах врегульовано питаннясаме щодо житлової площі. Крім того, право власності [PERSON] в натурі не виділено. Також, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є співвласниками по відношенню до [PERSON], оскільки надані їм згідно ордерів кімнати для проживання ними не приватизовані, а отже останні не є власниками. За таких обставин вимоги первісного та зустрічного позову про встановлення порядку користування місцями загального користування задоволенню не підлягають. Також, слід звернути увагу на те, що приміщення, порядок користування якими просять встановити позивачі, є місцями загального користування, а тому його виділ в натурі кожному по частині є неможливий. Враховуючи зазначене судом було відмовлено представнику [PERSON] у задоволенні клопотання про призначення експертизи щодо вирішення питання про визначення порядку користування місцями загального користування. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що балкон площею 10,4 кв.м. незважаючи на встановлення [PERSON] перегородки напроти вікна кімнати, яку [PERSON] займає із родиною згідно ордеру, є у вільному доступі інших співмешканців, оскільки на вказаний балкон є вихід із кухні, що також підтверджено оглянутими у судовому засіданні фотокартками. Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вимог первісного позову щодо усунення перешкод у користуванні балконом і за даних обставин. Крім того, у кімнаті, яку займає [PERSON] є власний балкон, яким останній із родиною користуються індивідуально. Крім того, [PERSON] та [PERSON] просять виділити у користування також житлові кімнати відповідно до наданих ордерів, які і займають на даний час, проте спір між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо проживання у виділених ним кімнатах, як вбачається з пояснень останніх не існує, має місце спір щодо порядку користування місцями загального користування. Таким чином вимоги зустрічного позову в частині залишення у користуванні сторін, виділених ним згідно ордерів кімнат, де останні є проживають є необґрунтованими. Також, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не надали належних та допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] створюють перешкоди інженеру КМБТІ в огляді кімнати, де проживає [PERSON] з родино. Так, в судовому засіданні не спростовано доводи [PERSON] про те, що візит працівника КМБТІ мав місце один раз і доступ до кімнати наданий не був через відсутність у кімнаті дорослих членів родини. Так, у кімнаті, яку займає [PERSON] з родиною на час візиту перебувала неповнолітня дитина, яка перелякалася і не відкрила двері у кімнату представнику КМБТІ та [PERSON] За таких обставин вказаний випадок не можна вважати створенням перешкод, що порушують права інших мешканців квартири. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed