Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 22.04.2015 між сторонами було укладено договір № 0110186-CCG_04930, за яким позивач надав відповідачу кредит шляхом кредитування банківського рахунку останньої в межах ліміту в сумі 50 000, 00 грн. зі сплатою 34, 00% за використання кредиту на покупки та 42% річних за використання кредиту по іншим операція окрім покупок з встановленням строку кредитування 1 рік з дати встановлення ліміту кредитування з автоматичною пролонгацією щоразу на новий строк - 1 рік, - в разі виконання умов встановлених договором. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у неї перед позивачем утворилась заборгованість розмір якої станом на 07.06.2016 складає 91 501, 94 грн., в тому числі: 50 000, 00 грн. заборгованість за кредитом; 40 892, 94 грн. заборгованість за несанкціонованим овердрафтом, в тому числі, нарахованих та несплачених відсотків, комісій та штрафів. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином з дотриманням вимог закону, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. Беручи до уваги дані про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на неповідомленням останньою про причини неявки та неподання відзиву, суд з урахуванням позиції позивача та положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України дійшов висновку про розгляд справи у відсутності сторін та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 22.04.2015 між позивачем та відповідачем укладено змішаний договір № 0110186-CCG_04930, який включає, в тому числі, Правила та Чинні Тарифи, які є невід'ємною частиною договору, та який містить у собі умови договору про відкриття та ведення поточного рахунку, умови договору доручення та умови договору про надання кредиту. За вказаним договором позивач надав відповідачу кредит шляхом кредитування банківського рахунку останньої в межах ліміту в сумі 50 000, 00 грн. зі сплатою 34, 00% за використання кредиту на покупки та 42% річних за використання кредиту по іншим операція окрім покупок, з встановленням строку кредитування 1 рік з дати встановлення ліміту кредитування з автоматичною пролонгацією щоразу на новий строк - 1 рік, - в разі виконання умов встановлених договором. Згідно умов договору відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно до 20 числа вносити платежі з повернення заборгованості з використаного обсягу овердрафту, який складається з 10% поточної заборгованості з овердрафту включаючи нараховані проценти за попередній місяць за користування кредитом та транзакційні і конвертаційні комісії (пені), а також 100% суми простроченої заборгованості за овердрафтом та/або несанкціонованим овердрафтом і 100% суми нарахованих комісій за розрахунково-касове обслуговування. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевикладене зміст обв'язку позичальника за кредитним договором полягає у поверненні кредиту та сплаті процентів згідно з умовами договору. Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, що в свою чергу є порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодаця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за договором від 22.04.2015 № 0110186-CCG_04930 в частині повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала та станом на 07.06.2016 має заборгованість, розмір якої складає 91 501, 94 грн., в тому числі: 50 000, 00 грн. заборгованість за кредитом; 40 892, 94 грн. заборгованість за несанкціонованим овердрафтом, в тому числі, нарахованих та несплачених відсотків, комісій та штрафів. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок її нарахування, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення умов кредитного договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, сплати процентів, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 91 501, 94 грн. належить задовольнити. Відповідно до положень ч. 1 ст. 144 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 378, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved