Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік - [PERSON] , так як проживав з померлою на день смерті. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно - частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 23.12.1995 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Палагутіною В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3736, він є спадкоємцем житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР (що діяв на час відкриття спадщини), він фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном, так як почав проживати у будинку і користуватися ним. У встановлений строк він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Свідерської О.В. На даний час він не має можливості оформити належним чином свої спадкові права на житловий будинок, оскільки чітко не визначена частка померлого у майні, що є спільною сумісною власністю. Відповідно до Договору дарування, посвідченого 07.12.1989 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Палагутіною В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1930, [PERSON] та [PERSON] були власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на цілий житловий будинок під номером [ADDRESS] , зареєстровано в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 14.12.1989, реєстровий номер 2510, реєстрова книга 4д. При оформлені договору дарування частки співвласників будинку виділені не були, але при цьому розумілось, що їхні частки у спільній сумісній власності рівні,тому що [PERSON] та [PERSON] користувалися рівними правами та несли рівні обов`язки. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Проніва Н.Р. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника Козятинської міської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПКУкраїни за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON] , так як проживав з померлою на день смерті, що вбачається з довідки № 302-3 від 25.02.2020, виданої ЦНАП Козятинської міської ради (а.с. 5). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після його смерті залишилось спадкове майно - частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 23.12.1995 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Палагутіною В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3736, спадкоємцем житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , являється [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с. 11). У встановлений строк [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Свідерської О.В. На даний час позивач не має можливості оформити належним чином свої спадкові права на житловий будинок, оскільки чітко не визначена частка померлого у майні, що є спільною сумісною власністю. Відповідно до Договору дарування, посвідченого 07.12.1989 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Палагутіною В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1930, [PERSON] та [PERSON] біли власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на цілий житловий будинок під номером [ADDRESS] , зареєстровано в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 14.12.1989, реєстровий номер 2510, реєстрова книга 4д (а.с. 8-9). При оформлені договору дарування частки співвласників будинку виділені не були, але при цьому розумілось, що їхні частки у спільній сумісній власності рівні,тому що [PERSON] та [PERSON] користувалися рівними правами та несли рівні обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно до ст. 368 ЦК України загальна кількість двох або більше осіб без зазначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Отже, вказаний вище будинок [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належав померлій [INFO] [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] по Ѕ частки за кожним співвласником будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved