Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Карапчівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, треті особи,які не заявляють самостійних вимог, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. В позові вказував, що 28 липня 2003 року померла його мати [PERSON] [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, яке складається із житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Бабине по вул. Підволоцькій, 13, Вижницького району, Чернівецької області, загальна вартість якого становить 44608 грн.. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері є він, та брат і сестра: [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли та не претендують на неї, що підтверджується їхніми заявами до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори . Інших спадкоємців немає. Посилався на те, що своєчасно, у встановлений законом шестимісячний строк, фактично прийняв спадщину, вступив в управління спадковим майном, однак не звернувся протягом встановленого строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Факт прийняття ним спадщини після смерті матері підтверджується довідкою виконкому Карапчівської сільської ради № 28 від 08.07.2015 року, відповідно до якої, фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: здійснив поховання померлої, розпорядився її майном, обробляю земельну ділянку біля будинку. На його звернення до державної нотаріальної контори, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів факту прийняття після смерті матері спадщини, а також розбіжності у імені матері у його свідоцтві мати вказана як [PERSON] а в свідоцтві про її смерть [PERSON] [PERSON] . Просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [PERSON], яка померла 28 липня 2003 року є матір»ю [PERSON],[INFO] . Встановити факт прийняття спадщини, а саме, що [PERSON], прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON], яка померла 28 липня 2003 року. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с. Бабине по вул. Підволоцькій,13 Вижницького району Чернівецькій області та належало [PERSON] [PERSON], яка померла 28 липня 2003 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися. В адресованих суду заявах, позов визнають та просять справу розглядати у її відсутність, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечують Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2003 року померла [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-МИ №145635 від 11.06.2015 року, виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться в с. Бабине по вул. Підволоцька,13, Вижницького району Чернівецької області, загальна вартість якого 44608 грн. Спадкоємцями за законом першої черги після матері є рідний брат та сестра позивача [PERSON], [PERSON] , які спадщину не прийняли та не претендують. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться с. Бабине по вул. по вул. Підволоцька,13, Вижницького району Чернівецької області, що належав спадкодавцю, у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як він не подав Вижницькій державній нотаріальній конторі доказів про прийняття спадщини після смерті, [PERSON] [PERSON] померлої 28.07.2003 року, і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається такою, що не прийняв спадщину, а також розбіжності у імені матері у його свідоцтві мати вказана як [PERSON] а в свідоцтві про її смерть [PERSON] [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №645/02-31 від 08.07.2015 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON] Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про встановлення факту прийняття спадщини слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно для оформлення спадщини. Той факт, що [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] [PERSON] підтверджується довідкою Карапчівської сільської ради, №28 від 08 липня 2015 року. Крім того у довідці вказано, що [PERSON] Артемізія і [PERSON] [PERSON] , що померла 28.07.2003 року була однією тією ж особою та доводилась матір»ю [PERSON], [INFO]. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи викладені обставини вимога [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Також судом встановлено, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно у звязку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами розташований в с. Бабине по Підволоцькій,13 Вижницького району Чернівецькій області належав [PERSON]., позивач прийняв спадщину, а тому його позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованою і також підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved