Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з позовом до [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що до Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов лист служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області щодо вирішення питання про позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] знаходиться на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області (наказ № 4 від 19.03.2015). Мати дитини - [PERSON], [INFO], батько дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області станом на 18.04.2018 батько дитини, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Із характеристики [PERSON], наданої виконкомом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 17.01.2018 вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS], але не зареєстрована. Місце реєстрації проживання дитини не відоме. Із листа служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області від 28.03.2018 вбачається, що мати дитини, [PERSON], неналежно виконує батьківські обов'язки відносно малолітньої [PERSON], зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не створює нормальних умов і розвитку дитини, особистим та шкільним життям дитини не цікавиться. Батько дитини, [PERSON], не спілкується з дочкою, її життям не цікавиться, матеріально дівчині не допомагає. За повідомленням Іванівської сільської ради [PERSON] не проживає і не приїздить в село Іванівка, де проживала його дочка. З 03.01.2018 малолітня [PERSON] знаходитися в КЗ Сумської обласної ради - Хоружівському центрі соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей області на повному державному забезпеченні. Із листів КЗ Сумської обласної ради - Хоружівському центрі соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей області від 28.03.2018 та 13.04.2018 за період перебування малолітньої [PERSON], її батько, [PERSON], жодного разу не приїздив та не телефонував, матеріальної допомоги дитині не надавав. Із пояснення малолітньої [PERSON] від 13.04.2018 вбачається, що її батько з нею не спілкується, ніколи до неї не приїздив, матеріальної допомоги не надавав, дівчина зовсім нічого не знає про батька. Із заяви батька дитини, [PERSON], від 17.04.2018 вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Із листа центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Московського району м. Харкова від 26.04.2018 вбачається, що під час бесіди спеціалістів Центру з [PERSON] було з'ясовано, що він не проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. У зв'язку з чим, позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся з вищезазначеним позовом. Представник позивача Сидорчук В.М. позовні вимоги підтримав, надавши суду відповідну заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та вчасно, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. До Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов лист служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області щодо вирішення питання про позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] знаходиться на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області (наказ № 4 від 19.03.2015). Мати дитини - [PERSON], [INFO], батько дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області станом на 18.04.2018 батько дитини, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Із характеристики [PERSON], наданої виконкомом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 17.01.2018 вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS], але не зареєстрована. Місце реєстрації проживання дитини не відоме. Із листа служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області від 28.03.2018 вбачається, що мати дитини, [PERSON], неналежно виконує батьківські обов'язки відносно малолітньої [PERSON], зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не створює нормальних умов і розвитку дитини, особистим та шкільним життям дитини не цікавиться. Батько дитини, [PERSON], не спілкується з дочкою, її життям не цікавиться, матеріально дівчині не допомагає. За повідомленням Іванівської сільської ради [PERSON] не проживає і не приїздить в село Іванівка, де проживала його дочка. З 03.01.2018 малолітня [PERSON] знаходитися в КЗ Сумської обласної ради - Хоружівському центрі соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей області на повному державному забезпеченні. Із листів КЗ Сумської обласної ради - Хоружівському центрі соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей області від 28.03.2018 та 13.04.2018 за період перебування малолітньої [PERSON], її батько, [PERSON], жодного разу не приїздив та не телефонував, матеріальної допомоги дитині не надавав. Із пояснення малолітньої [PERSON] від 13.04.2018 вбачається, що її батько з нею не спілкується, ніколи до неї не приїздив, матеріальної допомоги не надавав, дівчина зовсім нічого не знає про батька. Із заяви батька дитини, [PERSON], від 17.04.2018 вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Із листа центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Московського району м. Харкова від 26.04.2018 вбачається, що під час бесіди спеціалістів Центру з [PERSON] було з'ясовано, що він не проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 того ж Закону, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом . Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п. 7 постанови Пленуму ВСУ факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Водночас суди повинні враховувати, що у випадках, коли батьки не беруть участі у вихованні своєї дитини з поважних причин (через хворобу, перебування в тривалому відрядженні тощо), її усиновлення без їхньої згоди є неприпустимим. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки батько дитини, [PERSON], довготривалий час не займається вихованням та утриманням дитини, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а його дочка пояснює, що її батько з нею не спілкується, ніколи до неї не приїздив, матеріальної допомоги не надавав, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved