Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні спадковим майном, яке складається із 63/100 частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за номером [ADDRESS] шляхом вселення до житлових та нежитлових приміщень; виділити в натурі йому у власність 63/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходяться за вищевказаною адресою; припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно за вказаною адресою; зобов»язати відповідачку не перешкоджати йому у користуванні, володінні та розпорядженні 63/100 частки будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за вказаною адресою та стягнути судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] року помер його дідусь [PERSON]. Після смерті дідуся відкрилась спадщина на частину будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] а також земельну ділянку загальною площею 0,0684 га. Він вернувся до нотаріальної контори та 07.10.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 63/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель. 14.10.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0684 га для будівництва то обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами зазначений на плані згідно технічного паспорту під літерою «АА1», загальною площею 84 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., літ. «Б» літня кухня, літ. «Вв», погріб, літ. «Ж1», вигрібна яма, літ. «І», вимощення, № 3-3 - огорожа, розташований на земельній ділянці 684,0 кв.м. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності він є власником 63/100 частин вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель.Інвентаризаційна вартість нерухомого майна, згідно даних технічного паспорту, виготовленого 03.10.2014 року складає 26 197 грн. Інші 37/100 частин житлового будинку дід (спадкодавець) подарував відповідачу за життя. Він та відповідач мають спільну часткову власність, є співвласниками вищезазначеного будинку.На успадкованій земельній ділянці знаходиться побудований спадкодавцем гараж, який на момент його смерті мав статус «самочинного будівництва» і не був введений в експлуатацію. Частина 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Він та відповідач зареєстровані за вказаною адресою. Відповідач постійно проживає в даному будинку, а його, з моменту оформлення документів, що засвідчують право часткової власності не пускає до вказаного будинку, він не має змоги потрапити до будинку і розпоряджатись своїми правами власника.Він неодноразово намагався з відповідачкою мирним шляхом врегулювати питання стосовно доступу до будинку, гаражу та господарсько-побутових будівель та поділу майна в натурі, але домовленості не досягнуто, так як відповідач категорично відмовляється від спілкування, та взагалі наголошує на тому, що він не має жодних прав на будинок.12.02.2016 року він був змушений звернутись до Кіровоградського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області, звернення було розглянуто та рекомендовано звернутись до суду з цивільно-правовим позовом про усунення перешкод.Відповідач своїми протиправними діями порушує його право на вільне користування та володіння своєю часткою приватної власності будинку, а тому він вимушений звернутись в суд з даним позовом. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та заявили клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що будинок фактично поділено між співвласниками, ніяких перешкод позивачу не вчиняється. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, частина 4 вказаної статті встановлює принцип непорушності приватної власності. Відповідно до вимог ст. ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) , належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 358 Цивільного Кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до вимог ч.2 ст. 358 ЦК України , співвласники можуть домовитись про порядок володіння майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.04.2014 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 918. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно і спадкоємцем майна померлого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С.Є. за реєстровим № 194/2014, є позивач - [PERSON], який є власником 63/100 частки житлового будинку з відповідно часткою господарсько-побутових будівель за номером [ADDRESS] Позивач [PERSON] є також власником Ѕ частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0684 га в межах згідно з планом, розташованої в [ADDRESS] переданої спадкодавцю для будівництва то обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради народних депутатів від 22.05.1996 року № 321 та належної спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 01.10.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С.Є. за реєстровим № 194/2014. Співвласником 37/100 частин вищезазначеного будинку є відповідач у справі [PERSON] відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 30.07.2002 року № 3-1813, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і посвідченим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-1813. Відповідач у справі [PERSON] є також власником Ѕ частини земельної ділянки, площею 684,0 кв.м у межах згідно з планом, що знаходиться на території міста Кіровограда по вулиці Червоноармійській, 21, що підтверджується договором дарування земельної ділянки і посвідченим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-1811 від 30.07.2002 року. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.06.2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 10352. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 цього Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні позивачем та його представником не зазначено, які саме перешкоди вчиняє відповідач, позбавляючи його права користування належною йому власністю і які перешкоди має суд усунути позивачеві в користуванні спадковим майном. Як пояснив представник відповідачки його довіритель користується своєю часткою будинку, яка відокремлена від частки позивача, а тому в цій частині суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 203/204/17-27 від 09.02.2018 року кожному із співвласників відходить Ѕ частка земельної ділянки, відповідно до правовстановлюючих документів. Кожному із співвласників відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та правовстановлюючих документів виділено частку житлового будинку. Так [PERSON] виділено 43 кв.м житлового будинку, [PERSON] виділено 41 кв.м житлового будинку. Кожний із співвласників має можливість виконати окремий вхід на двір та виїзд з свого двору. Відповідно до вимог ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державні реєстрації. Вказаний варіант поділу відповідає фактичному користування кожною стороною своєю часткою будинку, з ним погоджується позивач, а тому позовні вимоги в частині виділення позивачу в натурі 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], припинивши право спільної часткової власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню відповідно до варіанту № 2 проведеної експертизи. Питання розподілу земельної ділянки позивачем не заявлено в позовних вимогах. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд позивачем сплачено судовий збір щодо заявлених позовних вимог 1 404,22 грн. (квитанції про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. та 853,02 грн.). задовольняючи позов частково суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 702,11 грн. Щодо понесення судових витрат за проведення експертизи позивачем не надано суду квитанцію про сплату витрати за проведення експертизи в розмірі 6 930 грн. Крім того, акт здачі-приймання висновку експерта не підписаний позивачем, а тому в частині стягнення витрат за проведення експертизи суд також відмовляє в задоволенні таких вимог.

Outcome: partial