overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість на користь КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, яка виникла станом на 01.02.2013 року, в сумі 1969,21 грн., вказавши, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], несвоєчасно проводять оплату і допустили зазначену заборгованість. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в запереченнях, що надійшли до суду, вказали на те, що будь-які послуги з боку позивача не надаються. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 13.10.2001 року. Користуються послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що надаються позивачем КП ВЖРЕП № 1 Житомирської міської ради. У зв»язку з несвоєчасною оплатою відповідачами вищезазначених житлово-комунальних послуг виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2013 року становить 1969,21 грн. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Суд не приймає за основу посилання відповідачів про те, що послуги позивачем не надавались, оскільки будь-які докази з цього приводу відсутні. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Суд приходить до висновку, що між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, які з свого боку відповідачі не виконували належним чином. За таких обставин суд стягує з відповідачів заборгованість, яка виникла станом на 01.02.2013 року, в розмірі 984,61 грн. з кожного відповідно до розміру частки в спільному майні. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди [PERSON] в користуванні належним йому на праві власності на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 16 травня 2013 року майном, а саме папівпричіп-Е, марки KRONE, шасі №WKSDP27000Y35853, колір синій, технічний [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом скасування заборони на його відчуження (арешту). При цьому посилається на те, що відповідно до рішення господарського суду за ним визнано право власності на спірний транспортний засіб, однак накладення державними виконавцями на це майно арешту перешкоджає позивачу зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. \~ В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] ВДВС Житомирського МУЮ, ПАТ [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АМС 023703, право власності на напівпричіп бортовий-Е, марки KRONE, шасі №WKSDP27000Y35853, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстровано за [PERSON]. Рішенням Господарського уду Житомирської області від 16.05.2013 року за фізичною особою-підприємцем [PERSON] визнано право власності на напівпричіп бортовий-Е, марки KRONE, шасі №WKSDP27000Y35853, колір синій, технічний [NUMBER]. Судом встановлено, що на спірний транспортний засіб накладено арешти [PERSON] ВДВС Житомирського МУЮ у виконавчих провадженнях: ВП 37059048, ВП 33207591, ВП 33289028, ВП 33383226, ВП 25510529, ВП 25498271, ВП 25510114, ВП 25112791, ВП 45511229, ВП 45511026, постановою АА 574425, а також [PERSON] ВДВС Житомирського МУЮ: ВП 25804781, ВП 21964860. Таким чином, оскільки за позивачем визнано судом право власності на спірний транспортний засіб, арешт та заборона на відчуження такого майна є неправомірними та такими, що порушують права позивача як власника, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вони спільним подружнім життям не проживають. Відповідачка на даний час проживає з іншим чоловіком. Шлюб між ними існує формально і подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Просить не надавати термін для примирення. Від шлюбу з відповідачкою дітей немає, однак вона відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що спільним подружнім життям з відповідачкою не проживає, примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідачка його обманювала, подружнє життя у них не склалося, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Належно повідомлена відповідачка у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 26 лютого 2019 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 11 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти позову не подала. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 11.02.2012 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] було надано кредит в розмірі 3700.00грн. Однак, відповідач порушував взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 30.06.2014 р. заборгованість відповідача по кредитному договору становить 8089,12 грн. Оскільки відповідач не виконав умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми просить стягнути заборгованість за договором в сумі 8089,12 грн. та сплачені судові витрати. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву в якій позов визнав, просить розглядати справу у його відсутності. Просить постановити рішення на попередньому судовому засіданні. Попереднє судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову на попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 11.02.2012 р (а.с.8-9). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статтей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу [PERSON], тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем не виконано зобов'язання по поверненню кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу станом на 30.06.2014 р. становить 8089,12 грн. (а.с.6-7). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.16,526,527,530,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 20.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Л71.188.73704 згідно якого відповідачу, було надано грошові кошти. в розмірі 11414 грн. зі сплатою 0.0010% за кожен день користування кредитом. Проте, відповідач [PERSON], систематично порушувала свої договірні зобов'язання про що неодноразово була повідомлена. Однак, кредитна заборгованість не була погашена. Станом на 24.09.13 р. заборгованість відповідача по кредитному договору становить 15 986,10 грн. Оскільки відповідач не виконав умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 15 986,10 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав та не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повторно, в судове засідання 20.12.2013 р. та 16.01.2014 р., не з'явилася хоча в установленому порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № Л71.188.73704 від 20.03.2012 р. (а.с.5-6). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статтей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу [PERSON], що підтверджується п.1.3 договору, тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем не виконано зобов'язання по поверненню кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу становить 15986.10 грн. (а.с.4). Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному об'ємі. На підставі ст.ст.16,526,527,530,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 20.03.2014 року між КС «Самопоміч» та [PERSON], було укладено кредитний договір № BR0000000098, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 3300 грн., на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Даний кредитний договір діє у відповідності до п.8.1 до повного виконання зобов'язання позичальником. З моменту настання терміну сплати за кредитним договором відповідачем постійно порушувались взяті на себе договірні зобов'язання щодо строків внесення та повноти сплати щомісячних обов'язкових платежів. За період з 20.03.2014р. по 26.05.2015 р. боржником сплачено 3320 грн. Станом на 28.08.2015 р. заборгованість по кредитному договору становить 1353 грн. 63 коп. Оскільки відповідач не виконав умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 1353.63 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав та не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 09.11.2015 р. та 26.11.2015 р., повторно, не з'явився, хоча в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № BR0000000098 від 20.03.2014 р. (а.с.3-4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статтей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу [PERSON], тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем не виконано зобов'язання по поверненню кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу станом на 28.08.2015 р. становить 1353.63 грн. (а.с.10). Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову в повному об'ємі. На підставі ст.ст.16,526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 22.11.2013 року між КС «Самопоміч» та [PERSON], було укладено кредитний договір № BR0000000487, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 4200,00 грн., на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Даний кредитний договір діє у відповідності до п.8.1 до повного виконання зобов'язання позичальником. З моменту настання терміну сплати за кредитним договором позивачем постійно порушувались взяті на себе договірні зобов'язання щодо строків внесення та повноти сплати щомісячних обов'язкових платежів. Станом на 24.11.2014 р. заборгованість по кредитному договору становить 3290 грн. 23 коп. Оскільки відповідач не виконав умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 3290,23 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримав та не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання 23.01.2015 р. та 10.02.2015 р., повторно, не з'явилася, хоча в установленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № BR0000000487 від 22.11.2013 р. (а.с.3-4). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статтей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу [PERSON], тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем не виконано зобов'язання по поверненню кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором сума боргу станом на 24.11.2014 р. становить 3290,23 грн. (а.с.11). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.16,526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 7038,29 доларів США, що за курсом 27,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.02.2017 року складає 190174,60 грн. за кредитним договором №ZRJ0GA0000000002 від 15.02.2008 року. При цьому посилається на те, що 15.02.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 8350,00 доларів США на термін до 14.02.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 36198,17 доларів США, станом на 10.02.2017 року. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.02.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRJ0GA0000000002, за яким останній отримав кредит в розмірі 8350,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. Умови договору [PERSON] не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість станом на 10.02.2017р. в сумі 36198,17 доларів США та складається з: заборгованості за тілом кредиту 7038,29 доларів США, 4610,89 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 170,43 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 24378,56 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. 04.05.2015 року відповідач [PERSON] помер. Після його смерті у встановлений законом строк спадщину прийняв син [PERSON]. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.06.2017 року правонаступника померлого [PERSON] [PERSON] залучено до участі у справі в якості відповідача. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, у суду відсутні підстави для стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором з [PERSON] на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, якими обгрунтовує свої вимоги позивач, оскільки вказана особа не укладала кредитний договір з банком та не є боржником у даних правовідносинах. Позовних вимог до правонаступника боржника [PERSON] в порядку ст. ст. 1281, 1282 ЦК України банком не заявлено. Заяв про зміну підстав та предмету позову від позивача не надходило. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З таких обставин, позовні вимоги до [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі, що не перешкоджає позивачу звернутися до суду з відповідним позовом до [PERSON] у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed