Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що він є власником 55/100 частини квартири [ADDRESS] . Співвласником іншої частки у спільному майні є відповідач [PERSON] . Між співвласниками виникають спори з приводу використання квартири, що виявляється у непорозуміннях в питаннях оплати комунальних послуг, а тому, на підставі ст. 358 ЦК України, яка врегульовує здійснення права спільної часткової власності, є необхідним встановлення порядку користування квартирою відповідно до порядку, фактично погодженого та не підтвердженого договором між колишніми співвласниками. Позивач просить виділити у користування [PERSON] кімнату площею 16,8 кв.м., у користування [PERSON] - кімнату площею 13,7 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню площею 5,4 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 1,9 кв.м., коридор площею 5,0 кв.м., кладову площею 0,3 кв.м. За твердженням позивача, відповідний порядок користування відповідатиме праву кожного зі співвласників на частку в майні, крім того, за наслідком судового розгляду реалізовуватиме положення ст.15 ЦК України щодо можливості захисту порушеного права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, додав, що позивач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому, як власник майна позбавлений можливості в повному обсязі визначати юридичну долю належної йому частки, зокрема, в спосіб передання в оренду. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. Позивачу [PERSON] , відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] в частках 55/100 та 45/100 відповідно. Матеріалами справи підтверджено, що колишнім співвласником [PERSON] , який за договором дарування від 18.09.1997 року відчужив належні 55/100 частини квартири на користь позивача, фактично використовувалась кімната площею 16,8 кв.м., позначена на плані за № 6. Квартира є двокімнатною, загальною площею 44,0 кв.м., жилою площею 30,5 кв.м., з наступною характеристикою приміщень, визначених на плані технічного паспорту: кімната за № 6 площею 16,8 кв.м., кімната № 5 площею 13,7 кв.м., кухня № 4 площею 5,4 кв.м., вбиральня № 2 площею 0,9 кв.м., ванна кімната № 3 площею 1,9 кв.м., коридор № 1 площею 5,0 кв.м., кладова № 7 площею 0,3 кв.м. Між учасниками виникають спори з приводу використання та утримання спільного майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За змістом наведеної норми первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість, але при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Оскільки співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності, у даній справі спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, що усуває як обов`язкову вимогу про виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення та забезпечення відповідності ідеальних часток реальним, суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою з врахуванням як нерівності розміру частки сторін у праві на спільне майно, так і відомостей щодо попереднього узгодження порядку користування майном між колишніми співвласниками, який не дістав затвердження через укладення угоди. Суд виділяє у користування [PERSON] кімнату площею 16,8 кв.м., у користування [PERSON] кімнату площею 13,7 кв.м., залишивши інші приміщення у спільному користуванні. За положеннями ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вказаний порядок, на думку суду, відповідатиме інтересам всіх проживаючих у квартирі, крім того, виявляє право позивача на визначення порядку користування як співвласником майна. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved