Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що сторони уклали шлюб 12 листопада 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3404. У сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила існування. На даний час позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву з клопотанням про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали повністю, просять такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подав заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала, просить розірвати шлюб. Оскільки відповідач пред`явлений до неї позов визнала, що відповідає положенням частин 3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 12 листопада 2011 року, актовий запис № 3404. У сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved