Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, яким просить визнати за ним право власності на транспортний засіб Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] ; зобов`язати відповідача передати йому транспортний засіб Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] . Вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2019 року між ним та відповідачем по справі, укладено договір позики (грошових коштів) від 15.09.2019 року. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору, 15 вересня 2019 року позивач передав у власність відповідачу, грошові кошти в розмірі: 400 000 (чотириста тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів. Крім укладення Договору, на підтвердження отримання\~ від Позивача визначеної\~ грошової\~\~ суми\~\~ позики,\~\~ відповідач\~\~ надав\~\~ власноруч\~\~ написану розписку. Згідно п. 2.1 Договору, позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики до 15 грудня 2019 року. Пунктами 3.3 та 3.5 Договору, встановлено, що сума позики підлягає поверненню позикодавцеві, шляхом передання її позичальником у готівковій формі протягом наступного дня після закінчення терміну вказаного у п. 2.1 цього Договору, тобто 16.12.2019 року. Повернення позики підтверджується розпискою позикодавця. Строк повернення позичених коштів (16.12.2019 року), згідно укладеного Договору, минув, проте відповідач взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів не виконав. Відповідно до п. 4.1 Договору, у випадку неповернення позичальником зазначеної в п. 1.2 суми позики в зазначений у п. 2.1 термін цього Договору, позичальник зобов`язується передати у власність позикодавця транспортний Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] . Спірні правовідносини між ними виникли з приводу укладення договору позики є договірними зобов`язальними. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 ЦК. Однак взяті на себе договірні зобов`язання відповідач порушив: не повернув суму позики згідно Договору до 15.12.2019 року; не передав у власність позикодавця транспортний засіб Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] , у зв`язку з неповерненням позичальником зазначеної в п. 1.2 суми позики в зазначений у п. 2.1 термін цього Договору. Згідно протоколу\~ автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи про визнання права власності. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання\~ (а. с. 21-22). Відповідно до ухвал Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 червня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви відповідача [PERSON] про визнання позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 44-45). В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, на їх обґрунтування послався на обставини, які зазначено у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив у\~ їх задовольнити. Суд, вислухавши виступи позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог\~\~ необхідно відмовити, з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).\~\~ Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.\~ Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~ За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~ Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики (грошових коштів). Відповідно до п. 1.1., 1.2., 1.3 Договору позивач передав у власність позичальникові грошові кошти у розмірі визначеному даним Договором, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах визначених цим Договором. Сума позики за цим Договором становить 400 000 (чотириста тисяч) гривень, 00 коп. Позика за цим Договором є безпроцентною. Відповідно до п. 6.9 Договору позики (грошових коштів) від 15 вересня 2019 року [PERSON] , дружина позикодавця, надала згоду на укладення цього договору. Як вбачається із розписки від 15 вересня 2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] в позику гроші в сумі 400 000,00 грн. (а.с. 40). Згідно п. 2.1 Договору, позичальник зобов`язався повернути всю суму позики до 15 грудня 2019 року. Пунктами 3.3 та 3.5 Договору, передбачено, що сума позики підлягає поверненню позикодавцеві, шляхом передання її позичальником у готівковій формі протягом наступного дня після закінчення терміну вказаного у п. 2.1 цього Договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Позивач, пред`явивши позов, посилався на те, що йому позика не повернута, наявність самого боргового документа у позикодавця свідчить про те, що позика не повернута\~ (а.с. 40). Пунктом 4.1 Договору позики (грошових коштів) від 15 вересня 2019 року передбачено, що у випадку неповернення позичальником зазначеної в п.\~ 1.2 суми позики в зазначений у п.\~ 2.1\~\~ термін\~ цього Договору,\~ позичальник зобов`язується передати\~ у власність позикодавця транспортний засіб Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Так, власником\~ автомобіля Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є\~ відповідач\~\~ [PERSON] , що підтверджується\~\~ копією\~ Свідоцтва\~ про\~ реєстрацію\~ транспортного засобу\~\~\~ (а.с. 14-15). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено правило, за яким майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і частина третя статті 368 ЦК України. [INFO] [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (дружина) уклали шлюбний договір. Даним договором Чоловік і Дружина врегульовують майнові відносини між ними, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов`язків кожного з Подружжя тощо. Шлюб між Чоловіком та Дружиною зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 08 листопада 2015 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 08 листопада 2015 року, актовий запис № 1031). Все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуте Чоловіком або Дружиною до реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власністю тому з Подружжя, на чиє ім`я воно було придбане чи набуте. Все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуте Чоловіком або Дружиною після реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з Подружжя, на чиє ім`я воно було придбане або набуте. Все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, яке буде придбане та/або набуте Чоловіком або Дружиною після укладення даного договору, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з Подружжя, на чиє ім`я воно було придбане або набуте (а.с. 37-38). Суд відмовляє у задоволенні поданих позовних вимог, так як позивач звертається не за захистом свого порушеного права про стягнення коштів по договору позики, а фактично про визнання права власності на автомобіль. Фактично між сторонами склались правовідносини, що притаманні договору купівлі-продажу, а не договору позики. Також, матеріали справи не містять згоди [PERSON] , дружини позикодавця, на передачу [PERSON] (позичальником) у власність [PERSON] (позикодавця) транспортного засобу Dodge Journey, рік випуску 2014, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Окрім того, доказів про відсутність коштів у відповідача позивачем не доведено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed