Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 липня 2004 року Рпецкі Ніколай (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON]. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 01.07.2004 року № 26/ГД-10159, автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин, визнаний гуманітарною допомогою. 30.07.2004 року [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 30.07.2004 року. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління № 8 від 24.06.2004 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його синові [PERSON]. 04.09.2008 року управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Придніпровської районної ради направлено лист-повідомлення на адресу Головного управління, що [PERSON] помер [INFO]. Приймаючи до уваги, що [PERSON] помер, а члени сім'ї померлого інваліда не звертались до Департаменту з заявами щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління. Позивач просить суд вилучити у [PERSON] автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин, митною вартістю 18 876,17 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. Не визнаючи первісний позов [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації, треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про визнання права та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до довідки Головного управління від 30.07.2004 року, виданої його батькові, інваліду війни І групи - [PERSON] повідомлялося про те, що він забезпечений автомобілем марки «Фольксваген Пассат», що визнаний гуманітарною допомогою. Враховуючи поважний вік батька інваліда війни і передбачене вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» його право на передачу керування гуманітарним автомобілем одному з членів своєї сім'ї, ним було подано заяву від 25.05.2004 року про передачу права керування наданого йому вищезазначеного гуманітарного автомобіля своєму синові - [PERSON]. [INFO] його батько інвалід війни І групи - [PERSON] помер. Для отримання пояснень він звернувся до позивача, та посадовими особами Департаменту йому було повідомлено про те, що відповідно до п. 41 постанови Кабінету Міністрів України в редакції від 19.07.2006 № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Ним було виявлено бажання оформити відповідну заяву щодо отримання від Департаменту, необхідних для сплати розрахунків суми податків і зборів, з метою подальшого переоформлення вищезазначеного гуманітарного автомобіля у власність, як одному з членів сім'ї померлого інваліда. На що уповноважені працівники Департаменту заявили про відсутність у нього підстав для здійснення зазначених дій, у зв'язку з порушенням вимог п. 41 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», а саме, простроченням ним шести місячного строку, який передбачено даними вимогами. Він не погодився з такою відмовою Департаменту у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 37 постанови Кабінету Міністрів України в редакції від 08.09.21997 року № 999, яка діяла на момент забезпечення автомобілем його батька - [PERSON], після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. Відповідно до вищезазначених вимог п. 37 постанови Кабінету Міністрів України в редакції від 08.09.1997 № 999 та правових наслідків, що випливали із них він, як член сім'ї померлого інваліда не був зобов'язаний здійснювати переоформлення зазначеного гуманітарного автомобіля у продовж шести місяців з дня його смерті. На момент смерті його батька - [PERSON] положення постанови Кабінету Міністрів України в редакції від 08.09.1997 року № 999 втратили свою чинність, а тому до регулювання правовідносин, що виникли між сторонами повинен був застосовуватись нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали, або мали місце, а саме, що діяли на час смерті його батька. У той час діяв абз. 7 п. 41 Постанови Кабінету міністрів України № 999 від 19.07.2006 року відповідно до якого після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля». Із часу смерті батька, тобто з 2004 року департамент не звертався із якимись вимогами щодо повернення автомобіля, а лист управління соціального захисту населення виконавчого комітету Придніпровської районної ради від 04.09.2008 року, яким нібито йому пропонувалося в добровільному порядку повернути даний гуманітарний автомобіль, яким був забезпечений батько, він отримав ознайомився з його вимогами лише в грудні 2014 року. Просить суд відмовити в задоволенні вимог Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації та зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, визнати за [PERSON] право на викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин. Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації видати [PERSON] довідку - рахунок за формою затвердженою Мінсоцполітики України та надати реквізити рахунків для перерахування коштів (податків і зборів) за викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримала, пояснивши суду, що автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин, митною вартістю 18876,17 грн. має бути вилучено у [PERSON], оскільки автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому-шостому пункту 16 цього Порядку в яких зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абз. 12 п. 16 цього Порядку, яким передбачено, що автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Так як автомобіль у відповідності до вимог чинного законодавства України [PERSON] до Головного управління в добровільному порядку не повернутий, право Департаменту на володіння цим автомобілем порушено, та таким, що підлягає захисту. Просила задовольнити первісний позов, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Представник відповідача за первісним позовом, який є водночас представником позивача за зустрічним позовом, первісний позов не визнав та просив у задоволенні відмовити, позовні вимоги по зустрічному позову збільшив, просив надати [PERSON] шестимісячний строк для перерахування коштів (сплати податків і зборів) за викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER]. Представник третьої особи - Черкаська митниця в судове засідання не з'явився, але скерував письмові пояснення, в яких просив позов Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації задовольнити, оскільки автомобіль «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензинбезкоштовно переданий Головному управлінню в якості гуманітарної допомоги для надання його у порядку користування інваліду війни 1 групи - [PERSON], а відтак, в силу положень ст.ст. 317, 1218 ЦК України, п.41 Порядку № 999, та ст. 1 Закону України № 1192-ХІV, набувач такої допомоги не є його власником, тому спірний автомобіль не входить до складу його спадщини і не є спадковим майном (ст. 1218 ЦК України). Право керування автомобілем надане [PERSON] не є похідним від права власності з урахуванням того, що відповідне право користування було надано інваліду Головним управління з урахуванням положень ст.11-1 ЗУ № 1192 та положень Порядку № 999/2006, а тому припинилось після смерті інваліда. Відповідно до пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України митниця є контролюючим органом за нарахуванням та сплатою мита, податку на додану вартість, акцизного податку, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України. На сьогодні митні платежі, що підлягають сплаті за ввезення даного автомобіля, до бюджету не внесені, та в силу закону могли бути внесені лише протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Представник третьої особи Управління ДАІ УМВС України в Черкаські області в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 вищезазначеного Закону забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що 28.07.2004 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON]. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 01.07.2004 року № 26/ГД-10159, автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин, визнаний гуманітарною допомогою. На підставі митної декларації № 902000003/5/030580 від 28.07.2004 року самоходом через Яготинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу - автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, митною вартістю 18 876,17 грн. 30.07.2004 року [PERSON] звернувся письмово до Головного управління про передачу йому вищезазначеного автомобіля - предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 30.07.2004 року. Після митного оформлення автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON] відповідно до ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999, як інваліду війни 1 групи, з правом передачі керування членам її родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління № 8 від 24.06.2004 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його синові [PERSON]. 04.09.2008 року управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Придніпровської районної ради направлено лист-повідомлення на адресу Головного управління, що [PERSON] помер [INFO]. 06.12.2014 року [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Черкаської Облдержадміністрації про надання дозволу на переоформлення спірного автомобіля за умови сплати податків і зборів за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. На підставі розпорядження облдержадміністрації № 99 від 11.04.2013 року змінилась назва установи з Головного управління праці соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної держав адміністрації. Правові наслідки щодо забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою та володіння даним транспортним засобом після смерті особи (інваліда), що була ним забезпечена, встановлені положеннями п. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України № 999 від 19.07.2006 року. Так, дійсно згідно з п.41 (на який посилається представник позивача за первісним позовом) Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року, у редакції, що діє на час розгляду справи у суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Постановою Верховного суду України від 16.05.2012 року (справа № 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. Згідно з абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Таким чином, шестимісячним строком не було обмежено на час виникнення спірних правовідносин право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Проте, як встановлено судом в ході розгляду справи та не заперечується представником Департаменту соціального захисту населення, звернення [PERSON] від 06.12.2014 року не було вирішено по суті та не було спрямовано до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, як того вимагав відповідний Порядок. За таких обставин суд вважає, що лише у разі відмови Комісії при КМУ передати автомобіль у власність члену сім'ї померлого інваліда, позивач за первісним позовом міг вимагати повернення зазначеного автомобіля від [PERSON] Посилання представника позивача за первісним позовом на лист Міністерства соціальної політики України від 07.06.2011 року, яким визначено, що необхідно керуватися п. 16 зазначеного Порядку у випадках, якщо протягом 6 місяців з дня смерті інваліда члени сім'ї не звернулися з заявою про викуп, - є безпідставним, оскільки дане у листі роз'яснення не відноситься до спірних правовідносин, адже у листі йде мова про автомобілі, отримані за життя інвалідами за кошти державного бюджету, а у спірних правовідносинах йдеться про автомобілі, що визнані та передані інвалідам, як гуманітарна допомога. Також необґрунтованим є посилання представника позивача на лист-роз'яснення Міністерства доходів і зборів від 24.09.2013 року щодо встановлення шестимісячного строку для звернення членів сім'ї померлого інваліда з питання переоформлення автомобіля, оскільки даний лист роз'яснює застосування Порядку, у редакції чинній на даний час та визначає шестимісячний строк на звернення з заявою про переоформлення автомобіля, яка є відмінною від редакції, що діяла на час спірних правовідносин, і якою не було встановлено жодних строків для звернення членів сім'ї померлого інваліда з такими заявами. Разом з тим, суд постановляє рішення про задоволення зустрічного позову [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації про визнання за ним права викупу предмету гуманітарної допомоги - автомобіля «Фольксваген Пассат», 1994 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензин та зобов'язує Департамент соціального захисту населення Черкаської Обласної державно адміністрації видати йому - рахунок за формою, затвердженою Мінпраці, та надати реквізити рахунків для перерахування коштів за викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля «Фольксваген Пассат», так як в ході розгляду справи встановлено, що право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я не було обмежено шестимісячним строком на час виникнення спірних правовідносин. Тому, як зазначалось вище , застосування відповідачем за зустрічним позовом до спірних правовідносин положень п. 41 Порядку із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1057 від 31.10.2012 року, є неправомірним, оскільки у цьому випадку прямо обмежуються законні права та інтереси позивача [PERSON]

Outcome: dismissed