Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

позивач звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач послався на те, що він записаний батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Проте, у позивача виникли сумніви, що він є батьком доньки відповідача. Тому просив суд виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , зареєстрований Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 356) відомості про нього як про батька дитини. Позивач надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність . Відповідач надала суду заяву, в якій заперечувала проти задоволення позовної заяви, просила розглянути справу за її відсутності. Представник Орган опіки та піклування Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи за відсутності представника , при вирішенні справи покладалися на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , зареєстрованому Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 356 записаний батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . У позивача виникли сумніви, що він є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , бажає виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , зареєстроване Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 356). Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати; батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За заявою позивача, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2019 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що розташований за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-а. На вирішення експертів було поставлено питання:Групова належність крові [PERSON] , [INFO] . Групова належність крові [PERSON] , [INFO] . Групова належність крові [PERSON] , [INFO] . Чи може бути [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Чи є [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Яка відповідність ДНК [PERSON] , [INFO] до дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2019 року визначено дату явки позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] до експертної установи для відібрання біологічних зразків з 09-00 год. до 16-00 год. 01 липня 2019 року, в разі неможливості з`явитися до експертної установи на вказану таду, визначити дату з обов`язковою явкою [PERSON] , відповідача [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] до експертної установи для відібрання біологічних зразків з 09-00 год. до 16-00 год. 01 серпня 2019 року, з попередньою сплатою позивачем вартості проведення судової експертизи. Однак від експертної установи 12.08.2019 року надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи № 8-326 від 05.08.2019 року, вказано, що 01.08.2019 року з 09-00 год. до 16-00 год. [PERSON] , відповідач [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] до експертної установи одночасно не з`явилися і біологічні зразки отримані не були. Відповідач [PERSON] надала суду розписку з експертної установи якою підтверджує той факт, що вона з дитиною [PERSON] , [INFO] 01.08.2019 року о 14-25 годин з`явилися до Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Відповідач надала чек на оплату проїзду до експертної установи на суму 459,50 грн., та просила стягнути їх з позивача, але суд не може взяти цей чек як належний доказ по справі тому, що він є копією та не завірений належним чином відповідно вимог ЦПК України. Позивач , який на думку суду, мав зацікавленість у проведені експертизи, оскільки вона призначена саме за його клопотанням, не надав жодного підтвердження, що він дійсно з`являвся до експертної установи та намагався забезпечити її проведення. Адже висновок молекулярно-генетичної експертизи головний доказ для суду в цій категорії справ. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її; благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до п. 11 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 12З цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п. 10 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`ясняється, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено яку випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір 'ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.. За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог з боку позивача, у суду немає належних доказів для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed