Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом в якому просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO]; визначити спосіб його участі у вихованні доньки, а саме систематичні побачення з донькою щотижня в неділю, вівторок та четвер з 15 год. по 20 год., в неділю брати участь у вихованні доньки самостійно без контролю [PERSON] Позов мотивує тим, що після розірвання шлюбу донька проживає з відповідачкою та між ними почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні та відвідуванні доньки, з боку відповідачки та інших осіб, з якими вона проживає, почалися створюватися штучні перешкоди. Всі намагання врегулювати спір стосовно побачення з дитиною призводили до непорозумінь, сварок та образ. Не досягнувши згоди з відповідачкою щодо побачень та спілкування з донькою, позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини Бобринецької районної державної адміністрації яка 29.01.2015 року прийняла рішення, яким зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод щодо спілкування батька з дитиною. Всупереч вказаному розпорядженню, відповідач продовжує чинити перешкоди його спілкуванні з донькою та взяття участі у її вихованні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що відповідач не дає йому побачити дитину під різними вигаданими приводами, до яких відносить хворобу доньки, начебто перебування ним в нетверезому стані, не відповідає на дзвінки тощо. Відповідач [PERSON] позов не визнала та заперечила проти його задоволення, зазначила, що ніяких перешкод не чиниться, так як позивач до подачі позову не цікавився життям дитини та не намагався зустрічатись з донькою. За півтора роки відповідач бачився з дитиною тричі. Відмовляла позивачу в спілкуванні з донькою, лише в тих випадках, коли донька хворіла чи коли позивач був в агресивному стані або перебував на її думку в стані алкогольного сп'яніння. Погодилась на спілкування позивача з донькою з 15:30 год. по 18:30 год. щотижня у вівторок, четвер та неділю, в її присутності. Вважає, що вказаний час на спілкування буде відповідати інтересам дитини. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, оскільки не доведені обставини викладені в позовній заяві, а тому просив відмовити в його задоволенні. Представники третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] вважають, що спілкування дитини з батьком в присутності матері буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані докази, в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року (а.с.7). У період шлюбу [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], батьком якої записаний позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5), яка після припинення між сторонами шлюбних стосунків постійно проживає з відповідачем. Через відсутність між сторонами по справі згоди щодо участі позивача у вихованні дитини та можливості спілкування з дитиною, він звернувся до комісії з питань захисту прав дитини з відповідною заявою. Рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини при Бобринецькій районній державній адміністрації від 29 січня 2015 року №7 рекомендовано [PERSON] та [PERSON] за попередньою спільною домовленістю, враховуючи інтереси дитини, вирішувати питання щодо спілкування батька з донькою [PERSON], [INFO]. Також вирішено [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною (а.с.6). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 08 жовтня 2015 року за адресою: [ADDRESS], умови проживання в будинку задовільні, для виховання та розвитку дитини є окрема кімната для перебування дитини, яка облаштована всім необхідними меблями та предметами домашнього побуту (а.с.116). З довідки ДВС Бобриецької РУЮ від 08.10.2015 року №377 судом встановлено, що [PERSON] з грудня 2014 року по вересень 2015 року сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с.117). Свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству з [PERSON], яка проживає з батьками та донькою в с. Свердлове Бобринецького району Кіровоградської області. [PERSON] бачить досить часто та приблизно один раз в місяць приходить до її домоволодіння. Ні разу не бачила, щоб позивач приходив відвідувати доньку. Свідок [PERSON] показала, що перебуває в родинних стосунках з відповідачкою, яка є її донькою. На даний час до позивача неприязних відносин немає, з донькою перебуває дуже в гарних стосунках. Донька з онукою проживають разом з нею, оскільки дівчинка часто хворіє, та перебувають на її утриманні. Ніяких перешкод в спілкуванні дитини з батьком не чиниться, позивач та його родина не цікавиться життям дитини, за рік позивач лише зателефонував чотири рази. Відповідач та його родина окрім сплати аліментів допомоги на утримання онуки не надає. Позивач не звертався до відповідача з проханням відвідувати дитину. Повідомила суду про обставини перебування відповідача в неадекватному стані під час виконання рішення суду з приводу поділу майна сторонами за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду показала, що перебуває в дружніх відносинах з [PERSON] та є хрещеною матір'ю [PERSON]. Часто відвідує відповідача в с. Свердлове та в м. Бобринець. Позивач до доньки не приходив, не цікавився її життям, не намагався з нею зустрітися, не телефонував. Повідомила, що була свідком сварки, яка виникла між позивачем та відповідачем в с. Свердлове Бобринецького району. Позивач звернувся до відповідача з проханням відвідати дитину, однак [PERSON] відмовила, оскільки позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння, кричав та ображав останню. Свідок [PERSON] показав, що проживає по сусідству з батьками відповідача. Особисто не бачив як позивач звертався до відповідача з проханням відвідувати дитину. В нетверезому стані позивача не бачив. Взагалі не бачив спільного спілкування сторін після їх розлучення. Свідок [PERSON] показав, що перебуває у родинних відносинах з відповідачем, яка є його донькою. З червня 2015 року донька з онукою проживає з ними в с. Свердлове Бобринецького району, у вихідні дні донька проживає в [ADDRESS]. Ніяких перешкод в спілкуванні дитини з батьком не чиниться, позивач та його родина не цікавиться життям дитини та не намагається з нею зустрітися. Свідок [PERSON] працює державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бобринецького РУЮ та у 2015 році була присутня під час виконання рішення суду про поділ майна сторін з послідуючою передачею майна за адресою: [ADDRESS]. Позивач звертався до відповідача з проханням побачити дитину. З будинку домоволодіння, де виконувалось рішення, доносився плач дитини, однак якої їй невідомо. Свідок [PERSON] показав, що працює сільським головою Свердлівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Приблизно місяць назад позивач в особистому спілкуванні говорив, що бажає спілкуватися з дитиною, однак не має такої можливості. Позивач за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючих матеріалів до сільської ради не надходило. Позивач звертався усно до сільської ради з приводу спричинення перешкод відповідачем у спілкуванні з дитиною. Позивачем за місцем його проживання створені належні умови для перебування дитини, про що сільської радою складено відповідний акт від 08.10.2015 року. Свідок [PERSON] показала, що приблизно півроку проживає в цивільному шлюбі з позивачем та підтримує його рішення спілкуватися з донько. За цей період позивач постійно виявляв бажання спілкуватися з дитиною, телефонував [PERSON] з приводу побачення з дитиною, однак відповідач йому відмовляла. Приблизно в кінці липня 2015 року вона була свідком того, як позивач намагався поспілкуватися з донькою в магазині с. Свердлове Бобринецького району, однак відповідач йому відмовила. Також позивач приходив один раз у бар, де працювала відповідач з проханням побачити дитину, але відповідач йому не дозволила. Свідок [PERSON] показала, що позивач є її сином, та бажає спілкуватися з онукою, приймати учать у її вихованні. Позивач постійно виявляє бажання спілкуватися з донькою, телефонує відповідачу, щоб побачиться з дитиною, однак остання йому відмовляє. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні не встановлено обставин, які забороняли б участь позивача у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON], а також в судовому засіданні не доведено, що така участь перешкоджатиме нормальному розвитку дитини чи порушує її права та інтереси. Суд заслухавши позивача та відповідача в судовому засіданні, показання свідків, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем існують неприязні відносини які перешкоджають їм самостійно вирішити питання щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою. Суд не може погодитися з доводами відповідачки та її рідних про те, що хворобливий стан дитини є перешкодою для побачення батьком власної дитини, оскільки хвороба дитини не перешкоджає їй особисто та її рідним спілкуватися з дитиною. Крім того, дитина під час хвороби потребує уваги не тільки матері, але і батька. Такі дії відповідача прямо суперечать вищезазначеним нормам Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», а також Конвенції про права дитини, вимоги яких спрямовані на захист інтересів дитини та забезпечення рівності батьків у здійснені своїх прав і обов'язків. Тому суд приходить до висновку, що дії відповідача спрямовані на створення перешкод у спілкуванні позивача з донькою, а тому позовна вимога щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною підлягає задоволенню. Разом з тим, виходячи з інтересів дитини та враховуючи її вік, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо спілкування з дитиною та вирішує встановити відповідні дні та час для спілкування доньки з батьком з відвідуванням дитини в присутності матері, в іншій частині позову слід відмовити у зв'язку із необґрунтованістю, що буде відповідати дійсному спілкуванню та участі у вихованні батька дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial