Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач зазначив, що [INFO] померла його дружина - [PERSON]. Позивач проживав разом зі спадкодавцем у спільно побудованому житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, у встановлений законом строк та у встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але не зміг отримати свідоцтво про прийняття спадщини в позасудовому порядку у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано в органах реєстрації за життя спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на житловим будинок з надвірними прибудовами за адресою: [ADDRESS]. Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Представник відповідача надала заперечення та заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 07.06.1979 року №224/3 земельна ділянка [PERSON] відведена для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до листа КП «ММБТІ» від 09.04.2015 р. № 561 відсутня інформація щодо здачі в експлуатацію житлового будинку та фахівцем при обстежені будинку встановлено, що у вищевказаному житловому будинку «А-1» з прибудовами «а-1», «а-2» («а2-1» за планувальним завданням літня кухня-сарай), самочинно побудовано веранду а1-1, прибудову а3-1 до будинку «А-1», інформація щодо здачі в експлуатацію житлового будинку в КП «ММБТІ» відсутня. Площа земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок 540 кв. м, самочинно побудовані сараї «Д-1», «Ж-1» частково за межею зареєстрованої земельної ділянки, внаслідок чого, площа земельної ділянки не відповідає зареєстрованій. У договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 27.06.1979 р. передбачено, що будівництво зведених на земельній ділянці будівель і споруд повинно бути проведено в строгій відповідності з проектом споруди, затвердженим управлінням головного архітектора, виконавчим комітетом місцевої ради трудящих або відділом комунального господарства. По закінченню будівництва, зведені на земельній ділянці побудови вступають в експлуатацію та стають особистою власністю забудовника після призначення приймальною комісією повної готовності зведених будівель, оформлених актом комісії. Приватним нотаріусом Онищенко М.А. відмовлено позивачу в оформленні спадщини після померлої [PERSON], у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано. Таким чином, після завершення будівництва будь - яких дій для належного оформлення права власності не виконано, а об'єкт самочинного будівництва не може бути об'єктом для спадкування. Посилаючись на п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 2 ст. 331 ЦК України та лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. №12/5-126 зазначає, що поняття «визнання права на спадщину» та «визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», мають різні правові наслідки. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за потрібне позов задовольнити частково. [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] /а.с.4, 5/. Договором від 27.06.1979 року [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS], загальною площею 540 кв.м./а.с. 9/ [PERSON] видано акт про відвід земельної ділянки від 27.06.1979 р. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS], загальною площею 540 кв.м./а.с.11/ Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач звернувся до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано в органах реєстрації за життя спадкодавця./а.с.6/ Відповідно до спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO], [PERSON] є єдиним спадкоємцем, оскільки діти померлої - [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON]./а.с.27-44/ Листом КП «ММБТІ» №561 від 09.04.2015 р. повідомлено, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з господарчими будовами і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано. Крім того, відповідно договору на право побудови житлового будинку та надання у безстрокове користування земельної ділянки [PERSON] надано земельну ділянку площею 540 м2 за адресою: [ADDRESS] для будівництва житлового будинку з господарчими будовами і спорудами згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради депутатів від 07.06.1980 року №224/3, планувальне завдання від 28.06.1979 р., затверджене управлінням головного архітектора м. Мелітополя зі змінами і доповненнями 24.09.1985 року. На вказаній земельній ділянці побудовано житловий будинок з господарчими будовами і спорудами, інформація щодо здачі в експлуатацію - відсутня, крім того, складено акт про самочинне будівництво - на території домоволодіння - веранда а1-1, прибудова а3-1, сарай Д-1, сарай Ж-1, сарай К-1, навіс к, сарай Л-1, навіс М /а.с. 7 / Позивач звернувся до КП «ММБТІ», де на його замовлення 06.03.2015 року було виготовлено технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та складено акт № 95 про наявність самовільних побудов на території домоволодіння - веранда а1-1, прибудова а3-1, сарай Д-1, сарай Ж-1, сарай К-1, навіс к, сарай Л-1, навіс М./а.с.14-17,13/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] був збудований до 1992 року, крім самочинно побудованого навісу М, що збудовано у 1990/2005 р./а.с.16/ Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнена положенням, згідно з яким для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими об'єктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно, до частини 1 статті 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника ходять до складу спадщини. Стосовно того, що у договорі від 27.06.1979 року [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, жилою площею 38,50 кв. м., а фактично вистроєна будівля має житлову площу 46,0 кв.м./а.с.9,15/, то суд вважає, що це не порушує права інших осіб та не є істотним відхиленням від проекту. На підставі викладеного суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, і необхідно визнати право власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO] - на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], оскільки його будівництво було здійснено у відповідності до закону, і права та обов'язки [PERSON] як забудовника увійшли до складу спадщини. В задоволенні позову в частині визнання за позивачами права власності на самочинно побудовані: веранда а1-1, прибудова а3-1, сарай Д-1, сарай Ж-1, сарай К-1, навіс к, сарай Л-1, навіс М - слід відмовити, оскільки у даному випадку до спадкоємця могло би перейти право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, а не право власності на нерухоме майно, однак, такі вимоги не були заявлені позивачем, а суд не може виходити за межі позовних вимог.

Outcome: partial