Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у травні 2016 року померла двоюрідна тітка позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина. У встановлений законом строк позивач звернувся до Восьмої держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса від 13.12.2016 року позивачу було відмовлено, оскільки відсутня інформація, яка б встановлювала факт проживання однією сімєю померлої та позивача на час відкриття спадщини. У звязку з цим, позивач просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] у період з 05.03.2010 року до часу відкриття спадщини травня 2016 року; визнати за позивачем право власності на квартиру №3, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд.8-А, право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Гвая, буд.101 та право власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: м.Дніпро, вул. Гвая, буд.101, площею 0,1000 га, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла у травні 2016 року. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 УК України визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що у травні 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.06.2016 року, актовий запис №750. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: ●домоволодіння №101 по вул. Гвая в м.Дніпрі, яке складається з: житлового будинку літ.А-1, загальною площею 77,1 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м., сарай літ.-Б, сарай літ.-В, сарай літ.-Г, вбиральня літ.-Д, забор №1, колодязь літ.-К. Вказане домоволодіння належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.1984 року, виданого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1-2503; ●земельної ділянки, площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП №001965, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.12.1996 року №1827 від 05.05.1997 року; ●земельної ділянки, площею 0,0362 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП №001966, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.12.1996 року №1827 від 05.05.1997 року. У встановлений законом термін позивач звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 13.12.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутнє рішення суду, яке б встановлювало факт проживання однією сімє позивача із померлою. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №345/2016, заведеної після смерті [PERSON], яка померла у травні 2016 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживав однієї сімєю разом з померлою з 05.03.2010 року на правах родича у будинку №101 по вул. Гвая в м.Дніпрі, вели з померлою спільне господарство, мали спільний бюджет, разом сплачували комунальні послуги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту постійного проживання позивача із [PERSON] та визнання права власності на домоволодіння №101 по вул. Гвая в м.Дніпрі, а також земельні ділянки, що розташовані за адресою: вул. Гвая в м.Дніпрі, підлягають задоволенню. Враховуючи, що судом встановлено родинність позивача з померлою [PERSON], що вона є рідною тіткою позивача, а позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після померлої [PERSON], інших спадкоємців, що відносяться до попередніх черг спадкування немає та визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Також, у своєму позові позивач вказує, що померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі належала квартира [ADDRESS]. Проте, суд вважає, що в задоволенні вимоги про визнання права власності на вищевказану квартиру слід відмовити, оскільки позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності померлій квартири [ADDRESS]. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2300 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial