Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом по якому просить суд скасувати постанову серії АН № 381504 від 14.06.2010 року винесену Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; зняти арешт з майна та скасувати заборону відчуження з 7/50 частин домоволодіння, що належить [PERSON], за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна, 19; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження 7/50 частин домоволодіння за записом від 14.06.2010 року за постановою Серії АН № 381504 у будинку по вул. Шишкіна,19 у м. Одесі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач по справі є власником квартири, на яку накладено арешт та заборону відчуження на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2003 року в порядку спадкування. На даний час у неї виникла необхідність розпорядитись, належним їй майном, однак вона не має можливості скористатись свої правом, як власник, оскільки постановою державного виконавця, в ході проведення виконавчого провадження, було накладено арешт та заборону відчуження. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на той факт, що дана постанова була накладена помилково, оскільки державним виконавцем не були перевірені персональні дані особи, на майно якого накладався арешт. Позивач вважає, що накладенням арешту на її майно, а саме квартиру та оголошенням заборони його відчуження порушені його права, як її власника що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача по справі до судового засідання не зявилився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності, чи відкладення розгляду справи суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач по справі є власником 7/50 частин житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна, 19, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2002 року в порядку спадкування, справа № 2-3914/2002, яке набрало законної сили 05.01.2003 року. На примусовому виконанні Першого Приморського ВДВС ОМУЮ перебувало виконавче провадження. Постановою серії АН № 381504 від 14.06.2010 року накладено арешт та заборону відчуження 7/50 частин домоволодіння у будинку № 19 по вул. Шишкіна м. Одесі. З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем при винесені оскаржуваної постанови було допущено помилку, оскільки не були перевірені персональні дані особи, на майно якого накладено арешт. Крім того, вся інформація, вказана у постанові, про арешт майна не збігається з персональними даними позивача, а саме: місце проживання, індивідуальний податковий номер. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України « про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках не завершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Суд, враховуючи, що житлове приміщення, на яке накладено арешт, належить на праві власності не боржнику, а третій особі, чиї права, як власника майна, порушуються накладеним арештом. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved