Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач зазначив, що 14.12.2007р. між сторонами укладено кредитний договір № 192/332, згідно якого позивач, як кредитор, надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000, 00 гривень, за відсотковою ставкою 15,5%, та строком погашення до 13.12.2017р. Відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 118 412, 99 гривень, яка складається з наступного: - 69 899,66грн. сума заборгованості за тілом кредиту; - 26 922,69 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками; - 18 956,29грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 2 634, 35грн. три проценти річних від суми заборгованості. В судове засіданні представник позивача не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (оголошенням в газеті «Урядовий курєр»), про причини неявки суд не сповістив, заперечень на позов не надав. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 14.12.2007р. між сторонами укладено кредитний договір № 192/332, згідно якого позивач, як кредитор, надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000, 00 гривень, за відсотковою ставкою 15,50%, та строком погашення до 13.12.2017р (а.с.3-5). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 118 412, 99 гривень, яка складається з наступного: - 69 899,66грн. сума заборгованості за основним боргом; - 26 922,69 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками; - 18 956,29грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 2 634, 35грн. три проценти річних від суми заборгованості (а.с. 9-34). Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також з урахуванням ст. 88 ЦПК України витрат по сплаті судового збору та вартості виклику.

Outcome: approved