Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 20.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №KF51668, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 45000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.08.2023 під 13,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, було укладено договір поруки №PO95274 від 20.08.2008, поручителем за яким виступає [PERSON] та договір поруки №KF51668/S-3 від 01.02.2012, поручителем за яким виступає [PERSON]. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 32363,36 доларів США та включає в себе 30519,03 доларів США заборгованості за кредитом, 1595,97 доларів США заборгованості за процентами. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечує проти проведення судового засідання в порядку заочного розгляду з ухваленням заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 20.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №KF51668, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 45000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.08.2023 під 13,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, було укладено договір поруки №PO95274 від 20.08.2008, поручителем за яким виступає [PERSON] та договір поруки №KF51668/S-3 від 01.02.2012, поручителем за яким виступає [PERSON]. Відповідно до приписів статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» по кредиту, наданому [PERSON], кредитний договір №KF51668 від 20.08.2008 року, відповідно до якого заборгованість за даним кредитний договором становить 32363,36 доларів США та включає в себе 30519,03 доларів США заборгованості за кредитом, 1595,97 доларів США заборгованості за процентами, 248,36 доларів США заборгованості за пенею. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з частиною першою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачами належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Згідно зі статтею 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved