Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачем подано до суду позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 травня 2007 року з відповідача, в сумі 15044,94, а також судового збору в розмірі 1378 грн. На підтвердження вимог, до заяви долучені копії розрахунку заборгованості, заяви позичальника, витяг з Тарифів, витягу з Умов та правил надання банківських послуг, документів про особу позивача, відповідача, довіреності. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки виклики у судове засідання були направлені за зареєстрованим місцем його проживання. Відомостей про причини неявки відповідачем не повідомлено, заяв від нього не надійшло. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 15 травня 2007 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кошти в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач належним чином свої договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших витрат не виконав, у звязку з чим станом на 04 травня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 15044,94 грн., з яких 8659,53 грн. тіло кредиту, 2833,80 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 3147,09 грн. нараховано пені, 800 грн. нараховано штрафів, а також штафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована складова), 704,52 грн. штраф (процентна складова), з них 1350 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року. В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості до договору (а.с.6-9), копія заяви [PERSON] (а.с.10), витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-44), копія паспорта [PERSON] (а.с.45), копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.46), копія довіреності (а.с.47), копія банківської ліцензії (а.с.48), копія статуту (а.с.49). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Встановлено, що 15 травня 2007 року між сторонами укладено договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви 15 травня 2007 року. Відповідно до якої він бажає оформити на своє імя кредит, при цьому ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були наданні йому для ознайомлення у письмовому вигляді. (а.с.10). Згідно відміток на зазначеній заяві 15 травня 2007 року відповідачем було отримано картку з наявним пін. Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення [PERSON] (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплату винагороди Банку. Відповідно до пункту 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг під борговими зобовязаннями за [PERSON] Сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла [PERSON], відсотків за користування [PERSON], комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Також пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмірі якого встановлено тарифами договору. На виконання умов Договору про надання банківських послуг Позивач свої зобов'язання, виконав, здійснивши обслуговування кредитної картки та надавши кредитний ліміт в розмірі 8000 грн. Натомість відповідач повернення грошових коштів, наданих у кредит та відсотків за їх користування у відповідності до вимог договору про надання банківських послуг не здійснив, чим порушив порядок виконання покладених на нього зобов'язань. Внаслідок зазначених дій відповідача за кредитним договором станом на 04 травня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 15044,94 грн., з яких тіло кредиту 8659,53 грн., нараховано відсотків за користування кредитом 2833,80 грн., нараховано пені 3147,09 грн., нараховано штрафів 800 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських: 250 грн. штраф (фіксована складова), 704,52 грн. штраф (процентна складова), з них 1350 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). Відповідно до пункту 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно пункту 1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг Сторони визнають, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього Рахунку Клієнта, відкритого у рамках Договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів 800 грн., 250 грн. та 704,52 грн. за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобовязання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і три види штрафу - 800 грн. та 250 грн., 704,52 грн., що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штраф в розмірі 800 грн., 250 грн. та 704,52 грн. суд вважає не підлягає до стягнення. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим Банком розрахунком з відповідача на користь банку підлягає стягненню 13290,42 грн. (15044,94 грн. 800 грн. 250 грн. - 704,52 грн. =13290,42 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягає присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 13290,42 грн. *100% : 15044,94 грн. ціни позову = 88,34%), тобто 88,34 % від ціни позову (88,34 % *1378 грн. :100%), що складає 1217,33 грн.

Outcome: partial