Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, якому просить звільнити з-під арешту заставне майно, а саме квартиру [ADDRESS], шо накладений ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області: - в рамках виконавчого провадження №39662339 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2013 року; - в рамках виконавчого провадження №33611825 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.07.2012 року; - в рамках виконавчого провадження №39793669 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.09.2013 року В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 173. На забезпечення вимог, що випливають з вказаного кредитного договору 28 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 174, відповідно до якого на забезпечення основного зобов'язання в іпотеку була передана квартира [ADDRESS]. 17.12.2012 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (TOB «Кредитні ініціативи») укладено Договір відступлення права вимога. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору TOB «Кредитні ініціативи» набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимога до позичальників щодо сплати штрафних санкцій. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача. Позивачу стало відомо, що 06.09.2013 року ВДВС Новоград-Волинського МКУЮ Житомирської області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №39662339; 27.07.2012 року ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33611825; 13.09.2013 року ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №39793669 якими було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в тому числі і на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці TOB «Кредитні ініціативи», а саме на квартиру [ADDRESS]. Оскільки право іпотеки позивача виникло 17.12.2012 року, а постанови про накладення арешту на іпотечне майно були винесені після цього дня, враховуючи, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається в черговості їх реєстрації і обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження - позивач вважає, що виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь інших стягувачів, що і змусило звернутись до суду з даним позовом. Сторони та особи, які беруть участь у справі у судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Від позивача надійшла письмова заява, в якій представник позов підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідачі в судове засідання не прибули повторно, про час і місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за їх відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у своїй письмовій заяві просила проводити розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 173. На забезпечення вимог, що випливають з вказаного кредитного договору 28 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 174 відповідно до якого на забезпечення основного зобов'язання в іпотеку була передана квартира [ADDRESS] (а.с.15-27). Обтяження на предмет іпотеки було зареєстровано 28.03.2008 року в Державному реєстру іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.28-29, 30). 17 грудня 2012 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (TOB «Кредитні ініціативи») укладено Договір відступлення права вимога. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору TOB «Кредитні ініціативи» набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимога до позичальників щодо сплати штрафних санкцій. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача (а.с.8-12). Станом на день розгляду справи у суді, у відділі державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції знаходиться на виконанні виконавчий лист № 285/3315/13 від 05.09.2013 року, виданий Новоград-Волинським міськрайсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 138781,20 грн. 06.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження якою накладено арешт на все майно боржника (а.с.31). 24.03.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутне місце роботи та майно на яке можливо звернути стягнення (а.с.108). Щодо виконавчого листа № 0616/1753 від 24.07.2012 р., виданий Новоград-Волинським міськрайсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 61857,16 грн. та судові витрати в сумі 638,20 грн. то 27.07.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборону на його відчуження, якою та накладено арешт на все майно боржника (а.с.33). 21.12.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, даний виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.109). Ухвалою № 285/4011 від 12.09.2013 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом про накладено арешт на нерухоме майно, що зареєстровано за [PERSON] 13.09.2013 p. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все майно боржника (а.с.35). 18.09.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.106). Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2013 р., 27.07.2012 р., 13.09.2013 р. ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], зокрема, на [ADDRESS], яка належить [PERSON], на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дані обставини підтверджується дослідженим судом матеріалами справи: копією договору відступлення прав вимоги (а.с.8-12), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (а.с.13-14), копією кредитного договору № 173 від 28.03.2008 року (а.с.15-21), копією договору іпотеки № 174 (а.с.22-27), копіє витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (а.с.28-29), копіє витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.30), копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2013 року, 27.07.2012 року, 13.09.2013 року (а.с.31-36), копією розрахунку заборгованості (а.с.37), копією звернення від 30.05.2014 року (а.с.38, 39) копіями постанови 18.09.2013 року, 24.03.2014 року, 21.12.2012 року (а.с.106-110). За змістом ст. 3 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 5 червня 2003 року, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-IV від 18 листопада 2003 року, пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Як роз'яснив п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26 грудня 2003 року вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки судом під час розгляду справи встановлено, що право іпотеки позивача виникло до моменту накладення вищезазначених подальших арештів в т.ч. на зазначену квартиру, враховуючи, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається в черговості їх реєстрації і обтяжувач з вищим пріоритетом, в даному випадку позивач, має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження - суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому задовольняє їх в повному обсязі.

Outcome: approved