Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач для отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 18 січня 2012 року, у якій підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Надалі [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою банку. Оскільки [PERSON] уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, така станом на 23 вересня 2020 року склала 13 565,42 грн., з яких 8 651,32 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 406,11 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 та 2 507,99 грн. заборгованість за пенею, тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій заяві одночасно просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 18 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (який у подальшому змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику 5 650 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 %, з 01 вересня 2014 року 2,9 %, з 01 квітня 2015 року 3,6 %, а з 22 лютого 2018 року 3,5 % на місяць на залишок заборгованості та обов`язкових щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01 квітня 2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), строк внесення яких до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 13-44, 46-49). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у такої станом на 23 вересня 2020 року заборгованість виникла у розмірі 13 565,42 грн., з яких 8 651,32 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 406,11 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; та 2 507,99 грн. заборгованість за пенею (а. с. 6-10, 11-12). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, Умови та Правила надання банківських послуг публічний договір приєднання, який укладається в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України, а саме умови договору встановлені Банком та розміщені в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms. Цей договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до договору, тобто підписання ним заяви про приєднання до відповідного підрозділу договору про послугу. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18 січня 2012 року відповідач [PERSON] погодилася з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. вказаного договору у разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку (а. с. 15-41). При цьому, умовами зазначеного договору також визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Пеня нараховується у день нарахування процентів по кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, то зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 18 січня 2012 року, тому суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved