Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом , надалі уточнив позовні вимоги , та вказав, що Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2014 року встановлено , що 05.09.2014 року о 16-15 год. [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген Кадді, реєстраційний номер [NUMBER], по вул.. Леніна зі сторони вул.. Червоногвардійської в напрямку вул.. Грязнова в м. Запоріжжі, не витримав безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мітсубіші, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Таким чином , згідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Вважає , що [PERSON] порушивши правила дорожнього руху, наніс йому матеріальну шкоду. За свій рахунок ним була проведена оцінка розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, на проведення якої він витратив 500 грн., також за свій рахунок він провів ремонтні роботи, а саме він сплатив за заміну запчастин у розмірі 21116,34 грн., та сплатив за рихтувальні роботи у розмірі 11184 грн. Вважає, що зазначені послуги мають бути відшкодовані відповідачем, оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номер поліса АI/3585098 застраховано у СК « Еталон» . Ним була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів, однак зі спливом певного часу виплата відповідачем не була проведена. Розмір страхового відшкодування, що належить до виплати на його користь складає 32800 грн. Також вважає, що відповідач повинен йому сплатити 3% річних - 760,24 грн; а також індекс інфляції на суму 11480 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 32800 грн.34 коп.; три відсотки річних в розмірі 760 грн.24 коп., індекс інфляції в розмірі 11480 грн.12 коп.; та судовий збір в розмірі 551,20 коп. Справа розглядалась у режимі відео конференції . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача частково визнав позов, а саме страхового відшкодування в розмірі 26916 грн.95 коп. В іншій частині заперечує, суду надані заперечення. 3-тя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином., причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2014 року встановлено , що 05.09.2014 року о 16-15 год. [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген Кадді, реєстраційний номер [NUMBER], по вул.. Леніна зі сторони вул.. Червоногвардійської в напрямку вул.. Грязнова в м. Запоріжжі, не витримав безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мітсубіші, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Таким чином , згідно постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Таким чином [PERSON] порушивши правила дорожнього руху, наніс позивачу матеріальну шкоду. Оскільки вина застрахованого за полісом АI/3585098 [PERSON] визнана судом , то ДТП, що сталася відповідно до ст.. 6 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача вартість матеріального збитку 32300,34 на підставі Рахунку № 00723, однак суд погоджується з рішенням відповідача про виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 26916,95 грн з урахуванням вимог абзацу 2 ст. 36.2 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд вважає за необхідне відмовити позивачу про відшкодування 500 грн на проведення авто товарознавчого дослідження з тих підстав, що СК « Еталон» виконала свої зобов'язання в строк визначений в ст.. 34.2 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та направила свого представника на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Це підтверджується тим, що представником СК « Еталон» було складено акт огляду від 08.09.2014 року. Суд вважає, що також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних з таких підстав. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12). Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення , в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, (дана правова позиція міститься і у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12,2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»). Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. N 10-74/0/4-13, відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності Дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди (Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві»), Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав, (дана правова позиція міститься і у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»). Таким чином, заявлені позивачем вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню, оскільки, як зазначалось вище, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із відшкодуванням збитків та шкоди. Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 26.09.2012 р. року у справі № 4/17-3520-2011. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення річних та інфляції оскільки, цивільні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах виникли з позадоговірних відносин, які регулюються, зокрема, нормами права, закріпленими в главі 82 Цивільного кодексу України та законодавством про страхування. Правова позиція викладена в абзаці 2 частини 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року де передбачено: Положення статті 625 ЩС не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в в розмірі 26916 грн.95 коп. Також відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: partial