Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 20 лютого 2015 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0, 0585 га, що розташована в садовому товаристві «Ратний ветеран» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Судом з власної ініціативи залучено третю особу [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно 1/3 частина земельної ділянки, площею 0, 0585 га, надану для ведення садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Ратний ветеран» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON]. 01.04.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою, на підставі якої було відкрито спадкову справу та зясовано коло спадкоємців першої черги за законом до якої входили позивач та третя особа, яка заявою від 19.08.2015 року відмовилася від прийняття спадщини. Також нотаріус надав позивачу відповідь на заяву про прийняття спадщини, а саме відмову у прийнятті спадщини, через відсутність реєстраційної інформації щодо належності цього майна спадкодавцеві, оскільки право власності на нерухоме майно за спадкодавцем не зареєстроване. Правовстановлюючими документами на земельну ділянку є державний акт на право власності на землю виданий 07.08.1996 року, згідно якого [PERSON] передано земельну ділянку у приватну власність, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2011 року, згідно якого [PERSON] успадкувала 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки. В судове засідання позивач не зявився, однак подав на адресу суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності, також в попередньому судовому засіданні пояснив, що він особисто подавав позовну заяву до суду, одна в поспіху забув таку підписати. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області не зявився, однак подав на адресу суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини своєї неявки хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2015 року, померла спадкодавець [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 389820 виданим 21.02.2015 року, Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої окрім іншого увійшло право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 0585 га, наданої для ведення садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Ратний ветеран» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка успадкована нею після смерті її чоловіка, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованому в реєстрі № 4-396. Згідно заповіту, посвідченого 28.05.2011 року державним нотаріусом другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4-379, який не був скасованим та зміненим, [PERSON] на випадок своєї смерті все її майно, де б воно не находилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла синові [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обовязкову частку у спадковому майні [PERSON] та претендують на зазначене майно немає. Третя особа [PERSON] дочка спадкодавця, не претендує на спадкове майно про що написала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, нотаріально посвідчену державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], 19.08.2015 року та зареєстровану в реєстрі за № 2-1168. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки спадкоємець [PERSON] у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину та набув право власності на спадкове майно. Спадкодавець [PERSON] своє право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 0585 га, наданої для ведення садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Ратний ветеран» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області не зареєструвала у встановленому законом порядку, після смерті чоловіка, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованому в реєстрі № 4-396. Відповідно до ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Враховуючи вищенаведене та те, що визнання права власності за позивачем, не суперечить правам та законним інтересам інших осіб, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved