Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачем за первісним позовом пред*явлені вимоги про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованість за договором кредиту у сумі 133 843 долари США 74 центи, що еквівалентні згідно з курсом НБУ станом на 28.11.2013 року 1 069 813 грн. 02 коп.; стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту в розмірі 148 988 доларів США 56 центи, що еквівалентні згідно з курсом НБУ станом на 28.11.2013 року 1 186 069 грн. 73 коп.; та судовий збір у розмірі 3 654 грн. Позивачами за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] пред*явлено вимоги про визнання недійсним договору кредиту №935/6-405 від 28.12.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] про надання йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в сумі 75 800 доларів США та договору кредиту №935/8-92 від 27.03.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] про надання йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в сумі 80 000 доларів США; про визнання недійним договору поруки №935/09-243 від 27.03.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] взяла на себе зобов*язання відповідати за виконання [PERSON] зобов*язань за договором кредиту №935/8-92 від 27 березня 2008 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на наступні обставини. Відповідно до укладеного кредитного договору №9358-405 від 28 грудня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 75800 дол.США та зобов*язався повернути кредит та сплатити проценти. 23 червня 2009 року між сторонами було укладену додаткову угоду до вказаного договору відповідно до п.1.1. і банк надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80121 дол.США та 26 центів зі сплатою 15 проц. річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 22.11.2022 року. Зобов*язання відповідачем не виконувались і борг на 28.11.2013 року становив 133843,73 дол.США, що еквівалентно 1069813.02 грн.. 27 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладений договір кредиту №935/8-92 відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 80000 дол.США зі сплатою 13 проц. річних з кінцевим терміном повернення заборгованості 21.03.2023 року. 27 березня 2008 року в забезпечення виконання зобов*язань по договору кредиту №935/8-92 , між банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №935/09-243 де [PERSON] взяла на себе зобов*язання у повному обсязі солідарно з [PERSON] відповідати по договору кредиту. 23 червня 2009 року між [PERSON] та банком була укладена додаткова угода №1 до договору №935/8-92 і [PERSON] надані кошти у сумі 84952дол.США 47 центів зі сплатою 16 проц. річних з кінцевим терміном повернення 21.03.2023 року. 23 червня 2009 року до договору поруки №935/09-243 була укладена додаткова угода №1 де [PERSON] взяла на себе зобов*язання у повному обсязі солідарно з [PERSON] відповідати по договору кредиту №935/8-92 від 27 березня 2008 року з урахуванням додаткової угоди між банком і [PERSON] від 23 червня 2009 року. Зобов*язання відповідачі не виконувались і борг по кредиту на 28.11.2013 року сягнув 148988.56 дол. США, що еквівалентно 1186069.73 грн.. Позивачі за зустрічним позовом у поданій зустрічній позовній заяві вказують на те, що [PERSON] підписав кредитні договори №935/8-405 від 28.12.2007 року та №935/8-92 від 27.03.2008 року під впливом обману та зловживання довірою іншої особи - [PERSON], яка діяла в злочинній змові з працівником ПАТ «Укрсоцбанк». [PERSON] попросила [PERSON] допомогти їй в оформленні кредиту, на що він погодився, оскільки вона перебуває у шлюбних відносинах з його братом, маючи з нею довірливі відносини, підписав пакет документів на отримання [PERSON] кредитних коштів. Суми кредитів та на підставі чого вони видавались [PERSON] відомо не було. Так, 24.03.2012 року [PERSON] був визнаний потерпілим в кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч.1, 358 ч.3, 366 ч.1 КК України та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2 КК України. Крім того, [PERSON] 28.12.2007 року подала до Чернігівської філії ПАТ «Укрсоцбанк» неправдиві відомості про доходи [PERSON], його майновий стан та місце роботи. В подальшому під час розгляду кримінальної справи [PERSON] дізнався про те, що він передав в іпотеку в якості забезпечення виконання своїх зобов*язань належну йому трикімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Договір поруки №935/09-243 від 27.03.2008 року, укладений між сторонами був підписаний [PERSON] під впливом обману та зловживання довірою з боку [PERSON], яка доводиться позивачці за зустрічним позовом кумою. Так, під час оформлення правовстановлюючих документів на буд[ADDRESS], а саме договору дарування, [PERSON] підсунула в документи по оформленню дарування оспорюваний договір поруки і вказала місце для підпису. У судове засідання представник позивача за первісним позовом не з*явився, але подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідачів за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що порушення вимог ст..559 ч.4 ЦПК України не дає підстав для стягнення коштів по договору поруки з [PERSON], так як пропущені строки позовної давності. Не підлягають стягненню кошти по договорам кредиту і з [PERSON] в зв*язку з пропуском строків звернення до суду позивача, а ураховуючи що кредитні зобов*язання були заключні шляхом обману з участю [PERSON], про що мається на розгляді в суді кримінальна справа стосовно неї, то зустрічна позовна заява підлягає безумовному задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку: Наявність зобов*язань відповідача [PERSON] перед позивачем підтверджується договором кредиту №935/6-405 від 28 грудня 2007 року (а.с.12-16) та договором кредиту №935/8-92 від 27 березня 2008 року, які підписані сторонами (а.с.23-29). Крім того, в матеріалах справи є копія договору поруки №935/09-243 від 27 березня 2008 року де [PERSON] виступила поручителем договірних зобов*язань.(а.с.32-34). Представник [PERSON], адвокат [PERSON], в ході розгляду справи стверджував, що [PERSON] не підписувала договір поруки в додатковій угоді №1 до договору поруки і її підпис в договорі є підробленим. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 16 травня 2014 року по справі було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС в Чернігівській області. На вирішення експертизи було поставлено питання: чи виконано підпис на додатковій угоді №1 до договору поруки №935/09-243 від 27.03.2008 року [PERSON] чи іншою особою. 27 жовтня 2014 року до суду надійшов висновок експерта №536 від 15.10.2014 року. Відповідно до вказаного висновку експерта підписи від імені [PERSON] в додатковій угоді №1 до договору поруки №935/09-243 від 27 березня 2008 року, виконані [PERSON]., чим спростовується її пояснення про не підписання договору. Кредитні договори заключні між сторонами по справі на сьогодні є чинні. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов*язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і законними. Суд також вважає необхідним задовольнити повністю і вимоги позивача про відшкодування судових витрат з підстав, що спір вирішений на його користь. Розмір витрат підтверджується платіжним дорученням, який є в матеріалах справи. Тому,

Outcome: approved