Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовом з тих підстав, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя мала право на земельну частку (пай) КСП «Мрія». Спадщину за заповітом після неї прийняв її онук [PERSON] , однак юридично її не оформив та помер [INFO] . Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної частки (паю). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину позивач прийняла шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори, однак оформити свої спадкові права позбавлена можливості через те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий спадкодавцю [PERSON] після її смерті. Посилаючись на ці обставини, позивач просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) КСП «Мрія» Сумського району Сумської області розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату, в порядку спадкування за законом після померлого батька. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без їх участі. Представник відповідача Хотінської селищної ради Сумського району Сумської для розгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, при винесенні рішення покладались на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). За рішенням Хотінської селищної Ради народних депутатів від 08 грудня 1994 року № 80, КСП «Мрія» виданий 27 липня 1995 року Державний акт на право колективної власності на землю серії СМ № 14 та передано 2831.05 га земельних угідь (а.с.9). До даного державного акту затверджений список громадян-членів КСП, до якого була включена за порядковим № 463 [PERSON] (а.с.10,11). На підставі рішення Сумської РДА від 13 грудня 1996 року [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0119531, розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах і на законних підставах володіла спірною земельною ділянкою. 02 березня 1989 року [PERSON] уклала заповіт на все належне їй майно на користь [PERSON] (а.с.33). Спадщину після померлої прийняв її онук [PERSON] фактично шляхом спільного проживання, однак юридично її не оформив. Відповідно до довідки виконкому Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області № 1417 від 26.08.2011 року, [PERSON] до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з онуком [PERSON] , який спадщину фактично прийняв шляхом сумісного проживання, але юридично не оформив та помер [INFO] , разом з ним на день смерті постійно проживали однією сім`єю дружина [PERSON] та дочка [PERSON] .. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконкомом селищної ради від 02.03.1989 року за р. № 12, не змінювався та не відмінявся (а.с.26). Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] (а.с.14), батько позивача (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, в тому числі успадковане після баби [PERSON] .. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його донька [PERSON] шляхом спільного проживання та шляхом звернення до Сумської районної державної нотаріальної контори, де отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме житловий будинок (а.с.42). Спадкова справа після померлого [PERSON] заведена [INFO] за заявою дружини [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та за заявою доньки [PERSON] (а.с.22-44). Позивач є єдиною спадкоємицею. З метою оформлення спадщини вона звернулася до Сумської районної державної нотаріальної контори, але в зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після батька [PERSON] (а.с.17). 11 квітня 2009 року у відділі РАЦС Сумського МУЮ позивач уклала шлюб з гр. [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Виходячи з положень ст. 5 ЗК України (зразка 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Згідно з Указом Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельний пай може передаватись у спадок. Установлено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до п.п. 16-17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до роз`яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 28 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, зокрема і на земельну ділянку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Представник позивача звертався до Сумської райдержнотконтори, однак оформити спадкові права не має можливості, оскільки виявилось, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0119531, виданий 23.12.1996 року Сумською райдержадміністрацією, тобто у час, коли [PERSON] вже померла [INFO] , тому їй було відмовлено, пояснивши, що вона має звертатися до суду з відповідним позовом. Оскільки земельна ділянка в умовних кадастрових гектарах за життя належала [PERSON] , майно після її смерті успадкував її онук [PERSON] , спадкоємицею після якого є позивач, за наведених обставин позивач має право успадкувати право власності на земельну частку (пай), сертифікат на який виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved