Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 травня 2008 році померла її мати, [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ЖС № 112535 від 19.05.2008 року, актовий запис № 25. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0157785 від 20.12.1998 року, розміром 6,76 умовних кадастрових гектарів, як члену AT «Україна». Позивач як спадкоємець звернувся із заявою про прийняття спадщини до Вільнянської державної нотаріальної контори де заведено спадкову справу. В зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, у звязку з чим звернувся до суду. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Вільнянського районного суду Запорізької області з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, який було уточнено 06.01.2017. В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилаються на те, що відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ЗП № 0157785 в СAT ЗТ «Україна» Вільнянського району Запорізької області належала земельна ділянка розміром 6,76 га. За життя бабуся склала заповіт, за яким земельний пай заповіла нам - онукам ( позивачам 1,2,3). 17 травня 2008 року померла бабуся позивачів - [PERSON]. 16 червня 2016 року рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області нам було відмовлено у визначенні додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини за заповітом. За заповітом спадщину не прийняли. Після смерті бабусі з заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач по справі та батько позивачів (син померлої) - [PERSON], який проживав і був зареєстрований з 1976 року і на день смерті зі своєю матірю. Позивачі вважають що, фактично спадщина у рівних частках за законом прийнята відповідачем по справі 1/2 частка та батьком позивачів 1/2 частка. 09 жовтня 2011 року помер батько позивачів за зустрічним позоовом. Після смерті батька звернулися з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Ввжають, що мають право на спадкування у рівних частках від частки, яку прийняв їх батько. В судовому засіданні представник позивача, позивач первісний позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовні заяві, зустрічний позов не визнали. В судовому засіданні представник позивачів за зустрічним позовом вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в зустрічній позовній, первісний позов не визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову на підставі наступного: 17 травня 2008 році померла - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно), серії І-ЖС № 112727 від 24.07.2008 року, видане Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 25. [PERSON] мала майнові права на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0157785 від 20.12.1998 року, розміром 6,76 умовних кадастрових гектарів, як члену AT «Україна». [PERSON] є донькою померлої - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) І-ЖС №103244, виданим 11.11.2008 Нововасилівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №26; свідоцтвом про шлюб видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Горлівки, Донецької області, актовий запис №2514. Позивач прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори № 1158 від 15.10.2008. Державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Вільнянської державної контори 18.08.2016 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За визначенням ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За визначенням ст. 380 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], померлої 17.05.2008, та матеріалів спадкової справи [PERSON], померлого 09.20.2011, [PERSON] проживав за адресою: [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються самою заявою [PERSON] № 1048 від 21.10.2008; заявою [PERSON] №1047 від 21.10.2008; довідкою виданою Павлівської сільської ради Запорізької області 14.03.2017 за №01-30/125; довідкою виданою Павлівської сільської ради Запорізької області 05.04.2017 за №01-30/265з витягами записів домової книги; заяви спадкоємця [PERSON] №66 від 27.01.2012; заяви спадкоємця [PERSON] №72 від 28.01.2012, та іншими матеріалами цивільної справи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], померлої 17.05.2008, спадкодавець проживала за адресою: [INFO]. Посилання позивачів за зустрічним позовом на обставину постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, спростовуються вищезазначеними доказами. Посилання представника позивачів за зустрічним позовом на довідку № 1484 від 10.11.2008 виданою виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Запорізької області, якою визначено, що на день смерті разом з [PERSON] за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вишневе, буд. 8, проживав її син [PERSON], суд до уваги не бере, оскільки зазначена обставина спростовується вищезазначеними доказами в їх сукупності та обсязі та іншою довідкою виданою Павлівської сільської ради Запорізької області 14.03.2017 за №01-30/125, відповідно до якої [PERSON] проживала за адресою: [INFO], [PERSON] проживав за адресою: [INFO] А. Посилання представника позивачів за зустрічним позовом на заяву [PERSON] за №1048 від 21.10.2008 подану до Вільнянської державної нотаріальної контори, як на заяву про прийняття спадщини суд відкидає, оскільки за формою та змістом зазначена заява є заявою про відмову про прийняття спадщини подана в порядку ст.1273 ЦК України, за зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ як заява про відмову від обовязкової частки у спадщині. Враховуючи положення ст.ст. 1269, 1273 ЦК України волевиявлення на прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини, є окремими правочинами (ст. 202 ЦК України) та повинні вчинятися окремими формами та діями (ст.205 ЦК України), тобто окремими заявами. В розумінні ст. 380 ЦК України, буд.8 та буд. 8-А в с. Вишневе, Вільнянського району, Запорізької області, є різними обєктами житла. Суд вважає, що обставин того, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав за адресою: [INFO], разом із спадкодавцем - [PERSON], позивачами за зустрічним позовом не доведено, а отже приходить до висновку, що [PERSON] не прийняв спадщину, у звязку з чим в задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову та його задоволення та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Outcome: approved