Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 15 вересня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С50.101.78995, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5702,00 грн., зі сплатою 20,0000% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Про заміну кредитора у зобов'язанні відповідачку було письмово повідомлено. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим їй було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишила без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надала. Останній платіж нею здійснено 21 серпня 2012 року. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 29 жовтня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 11174,29 грн., з яких: 3135,75 грн. - прострочений борг, 2252,49 грн. - прострочені проценти, 5786,05 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, яка у добровільному порядку не погашена, а тому позивач просить стягнути таку у судовому порядку. Представник позивача Семенюк С.Я. у судове засідання не з'явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце такого повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №С50.101.78995, згідно якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 5702 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,00 % річних від залишкової суми кредиту - протягом основного строку дії цього договору (термін дії договору, за виключенням останніх двох місяців), та 0,001% річних від залишкової суми кредиту - протягом останніх двох місяців строку кредитного договору, строком на 24 місяці. Згідно п. 1.1. вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього Договору та Додатком № 1 від 15 вересня 2011 року до даного Договору, який становить його невід'ємну частину (а.с. 6 - 8). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості і станом на 29 жовтня 2014 року заборгованість складає 11174,29 грн., з яких 3135,75 грн. - прострочений борг; 2252,49 грн. - прострочені проценти; 5786,05 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів (а.с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2.1. кредитного договору № С50.101.78995 від 15 вересня 2011 року позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 24 щомісячних внесках до 15 дня/числа кожного місяця, при чому перші 22 внески/внесків у рівній сумі 449,66 грн., а останні 2 внески 285,54 грн. У відповідності до п. п. 2.3., 2.4 даного кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором. При цьому позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальника від 30 до 60 днів - за дії банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60 днів - за дії банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № С50.101.78995 від 15 вересня 2011 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідачки підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved