Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 01 червня 2015 року. між ним і [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами якого останній отримав від нього грошові кошти в сумі 11 тис. 200 доларів США. Погашення відповідачем позики за умовами договору повинно було здійснюватись до 01 грудня 2015 року. Усі умови договору позики були погоджені сторонами та викладені в його змісті. Договір підписано сторонами. Крім того, в підтвердження укладення вказаного договору отримання грошей відповідач написав боргову розписку від 01 червня 2015 року. Від виконання обов'язків щодо повернення позики [PERSON] ухиляється, вимоги позивача про повернення вказаних коштів не виконує. У зв'язку зі спором про повернення боргу позивач звернувся в суд та просив стягнути із відповідача на його користь суму боргу в розмірі суми позики в розмірі 291 тис. 987 грн. 71 коп., що станом на 28 березня 2016 року відповідно до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 11 200 доларів США, штрафу в розмірі 29 тис. 198 грн. 77 коп.Також просив стягнути сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю,не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та про причини його неявки до суду не надійшли. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору позики від 01 червня 2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 11 тис. 200 доларів США, зі строком повернення до 01 грудня 2015 року. Підтвердженням передачі грошових коштів є підпис [PERSON] на договорі позики та борговій розписці (а.с. 7, 8). В судовому порядку неналежність такого договору та розписки не встановлено. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (постанова Верховного Суд України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13). Наявність у позивача розписки про отримання в борг грошових коштів вказує на невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення позики. Доказів для підтвердження виконання відповідачем обов'язку повернути позику суду не подано. Відповідно до ст.ст. 526-527, 530 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов'язанні строк. Згідно наведеного позивачем розрахунку сума заборгованості за договором позики від 01 червня 2015 року в розмірі 321 тис. 186 грн. 48 коп., що складається, із суми позики в розмірі 291 тис. 987 грн. 71 коп., що станом на 28 березня 2016 року відповідно до офіційного курсу Національного банку України (а.с. 6) еквівалентно 11 200 доларів США, штрафу в розмірі 29 тис. 198 грн. 77 коп. Правильність розрахунку наданого позивачем під сумнів не ставилася. В судовому порядку невідповідність такого розрахунку не встановлено. Згідно п. 8 Договору позики сторони передбачили, що якщо відповідач своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплати позивачу штраф в розмірі 10 % від неповернутої суми. Із урахуванням вищевказаного позивач зазначив, що штраф становить 29 тис. 198 грн. 77 коп. Враховуючи встановлені судом обставин та вимоги Закону, суд дійшов до висновку про задоволення пред'явлених вимог про стягнення боргу - в сумі 321 тис. 186 грн. 48 коп. за договором позики від 01 червня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі.

Outcome: approved