overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся 14 березня 2017 року до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 14857 гривень 03 коп. та витрати на оплату судового збору і за надання оголошення в пресі. Посилається на те, що відповідач в добровільному порядку кошти за послуги теплопостачання не сплачує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість з листопада 2011 року по січень 2017 року у вищезазначеному розмірі. В судове засіданні представник позивача не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений шляхом оголошення в пресі. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Хмельницького району Київської області та є платником за послуги теплопостачання. Відповідно до довідки Циблівської сільської ради № 561 від 11.05.2017 [PERSON] дійсно зареєстрований у вищезазначеній квартирі. В силу ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст.67 ЖК України власник квартири зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. На імя відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № 4574 для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач не сплачував поточні платежі, через що утворився борг. Сума боргу за період з листопада 2011 року по січень 2017 року становить 14857 гривень 03коп., договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідач в порушення вимог ст.322 ЦК України, ст.156 ЖК України, а також ст.ст.509, 510, 526 ЦК України, не виконує свій обовязок щодо сплати коштів за послуги теплопостачання, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 та ст. 79 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На основі викладеного, відповідно до ст.156 ЖК, ст.322, 509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся 14 березня 2017 року до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 9049 гривень 23 коп. та витрати на оплату судового збору. Посилається на те, що відповідач в добровільному порядку кошти за послуги теплопостачання не сплачує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість з серпня 2011 року по січень 2017 року у вищезазначеному розмірі. В судове засіданні представник позивача не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Хмельницькому Київської області та є платником за послуги теплопостачання. В силу ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст.67 ЖК України власник квартири зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. На імя відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № 3328 для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач не сплачувала поточні платежі, через що утворився борг. Сума боргу за період з серпня 2011 року по січень 2017 року становить 9049 гривень 23коп., договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідач в порушення вимог ст.322 ЦК України, ст.156 ЖК України, а також ст.ст.509, 510, 526 ЦК України, не виконує свій обовязок щодо сплати коштів за послуги теплопостачання, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На основі викладеного, відповідно до ст.156 ЖК, ст.322, 509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернувся 15.03.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач є матірю дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться матірю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся 15.05.2017 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 11712,09 грн. за період з 01.10.2014 р. по 01.03.2017 р. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.10.2014 р. по 01.03.2017 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 11712,09 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.12.2014 р. по 01.03.2017 р. р. нараховано індекс інфляції в сумі 1499,05 грн. та 3% річних в сумі 267,75 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся 15.05.2017 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 8275,93 грн. за період з 01.06.2013 р. по 01.03.2017 р. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.06.2013 р. по 01.03.2017 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 10490,94 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.06.2013 р. по 01.03.2017 р. р. нараховано індекс інфляції в сумі 1963,83 грн. та 3% річних в сумі 251,18 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся 15.05.2017 р. до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що відповідачі не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у період з 01.08.2014 року по 01.04.2017 року, утворилася заборгованість в сумі 64329,88 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, суд про причину неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.08.2014 року по 01.04.2017 року, утворилася заборгованість в сумі 64329,88 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.10.2014 р. по 01.04.2017 р. нараховано індекс інфляції в сумі 8944,91 грн. та 3% річних в сумі 1846,07 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся 15.05.2017 р. до суду із позовом до відповідачки про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що у відповідачки виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 8359,80 грн. за період з 01.04.2014 р. по 01.04.2017 р. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити . Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що «Полтаватеплоенерго» як постачальна організація надає відповідачу послуги з теплопостачання. У період з 01.04.2014 р. по 01.04.2017 р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 8359,80 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення споживач зобовязаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми. За період з 01.06.2013 р. по 01.04.2017 р. р. нараховано індекс інфляції в сумі 2724,17 грн. та 3% річних в сумі 435,50 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся 15.10.2015 року в суд з цим позовом та в кінцевих вимогах просив ухвалити рішення суду яким встановити факт придбання ним, [PERSON], за договором купівлі-продажу у СВК «Муроване» автомобіля [NUMBER] та визнати за ним, [PERSON], право власності на автомобіль марки САЗ-3507, 1991 р.в., номер шассі 1454366, д/н [NUMBER]. В судовому засіданні позивач підтримав цей позов у повному обсязі. Додатково пояснив, що придбав цей автомобіль у неробочому стані. Провів йому значний ремонт та відновив. Однак оформити своє право власності можливо лише через суд, оскільки СВК «Муроване» свого часу не перереєстрував цей автомобіль з колгоспу на нинішній кооператив. Крім цього техпаспорт на спірний автомобіль втрачено. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами справи обставин справи, ці обставини також підтверджуються письмовими доказами справи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи вантажний автомобіль марки САЗ-3507, 1991 р.в., номер шассі 1454366, д/н [NUMBER], згідно реєстраційної картки АМТ (а.с.33) зареєстрований за колгоспом ім.Горького Котовського району. Згідно довідки СВК «Муроване» від 28.08.2015 року цей кооператив є правонаступником цього колгоспу (а.с.7). Також ця обставина підтверджується додатком до статуту цього кооперативу (а.с.26). Факт придбання 16.08.2012 року позивачем у СВК «Муроване» спірного автомобілі за ціною 12000 грн. підтверджується накладною №7 від 16.08.2012 року про сплату вартості автомобіля у розмірі 12\~000 грн. та витягом з протоколу №2 загальних зборів СВК «Муроване» від 16.08.2012 року про продаж цього автомобіля позивачу за 12000 грн. (а.с.6,8) Викладені позивачем обставни справи підтвердив своїми показами свідок з боку позивача [PERSON] Згідно положення ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся 15 квітня 2021 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 липня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачкою припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, постійними сварками. Протягом останніх двох років вони неодноразово намагались примиритися, але через психологічну несумісність та різні погляди на життя примирення виявилось неможливим. На даний час вони проживають окремо, за різними адресами. Дитина проживає з відповідачкою, та перебуває на їх спільному утриманні. Поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Шлюб існує лише формально. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала заяву про визнання позову, також просила справу розглянути у її відсутності, просила шлюб розірвати, строк для примирення не надавати. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 липня 2016 року в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис № 1110). Мають сина- [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають неможливим поновлення шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачці слід залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся 15 січня 2016 року до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 6392 гривень 31 коп. та витрати на оплату судового збору. Посилається на те, що відповідач в добровільному порядку кошти за послуги теплопостачання не сплачує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість з липня 2012 року по 01 грудня 2015 року у вищезазначеному розмірі. В судове засіданні представник позивача не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Хмельницькому Київської області. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. На імя відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № 3197 для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав - Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач не сплачував поточні платежі, через що утворився борг. Сума боргу за період з липня 2012 року по 01 грудня 2015 року становить 6392 гривні 31 коп., договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідач в порушення вимог ст. 322 ЦК України, ст. 156 ЖК України, а також ст. ст. 509, 510, 526 ЦК України, не виконує свій обовязок щодо сплати коштів за послуги теплопостачання, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На основі викладеного, відповідно до ст. 156 ЖК, ст. 322, 509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся 16.01.2015 р. до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу. В заяві вказали, що у відповідача за період з 05.02.2011 р. по 05.02.2014 р. виникла заборгованість в сумі 6461,59 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 05.02.2014 р. під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Нариманівська, 55, представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. На підставі п. 53 ПКЕЕН на місці виявлення порушення ПКЕЕН представниками ПАТ « Полтаваобленерго» за участю [PERSON], [PERSON], [PERSON] було оформлено акт про порушення № 00003577 від 05.02.2014 р.. Вказаний акт було підписано також споживачем [PERSON]. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 1357, на підставі акта порушення, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів порушення визначаються обсяг неврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. 06.02.2014 р.в порядку, передбаченому п. 53 ПКЕЕН, на підставі акта про порушення № 00003577 від 05.02.2014 р. представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення було визначено обсяг недорахованої електричної енергії на суму завданих збитків в розмірі 6461,59 грн. Нарахування було здійснено за період з 05.02.2011 р. по 05.02.2014 р. [PERSON] на засідання комісії з розгляду актів про порушення не з'явилася, протокол засідання та розрахунковий документ для оплати отримала, про що свідчить її власноручний підпис. Відповідно до ст. 26 Закону України « Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідач, порушуючи п. 42 ПКЕЕН не виконав зобов'язання щодо оплати за спожиту електричну енергію та не сплатив вказану заборгованість. На неодноразові вимоги та пропозиції сплатити вищевказану заборгованість боржник не реагував. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved