Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 64.1/67-КЕК-07 від 21 грудня 2007 року, посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7 000 доларів США. Внаслідок неналежної сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту станом на 06 квітня 2015 року за ним наявна заборгованість в загальній сумі 183 714 грн. 52 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 64.1/67-КЕК-07. Окрім того, 20 травня 2013 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 64.1/67-КЕК-07 від 21 грудня 2007 року. У зв`язку з чим ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитними зобов`язаннями які виникли у [PERSON] за кредитним договором № 64.1/67-КЕК-07 від 21 грудня 2007 року. За кредитним договором № 64.1/67-КЕК-07 від 21 грудня 2007 року (а.с.6-11), ВАТ «Кредитпромбанк» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 7 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 21 грудня 2009 року. Умовами п. 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 22 % річних. Згідно п. 4.2. договору позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати погашення Кредиту у відповідності до Графіка. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник належно їх не виконував, що підтверджується довідкою про стан заборгованості від 06 квітня 2015 року (а.с.12). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 06 квітня 2015 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 64.1/67-КЕК-07 від 21 грудня 2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитом в розмірі 183 714 грн. 52 коп., в тому числі: 135 332 грн. 83 коп. заборгованість за кредитом, 48 381 грн. 69 коп. заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь державного бюджету судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 530, 554, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved