Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач Житомирський медичний інститут Житомирської обласної ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про підготовку молодшого спеціаліста, мотивуючи позовні вимоги там, що [PERSON] з 10.08.2016 року до 27.06.2019 року навчався у Комунальному вищому навчальному закладі «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради. Навчання здійснювалося на умовах надання платних послуг згідно з Договором про підготовку молодшого спеціаліста від 12.08.2016 року № 4-2/14, замовником у якому є відповідач [PERSON] . Станом на 12.02.2020 року відповідач не сплатила за надані [PERSON] освітні послуги, чим спричинила заборгованість у розмірі 17430 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 30.03.2020 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву з додатками, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про витребування доказів (а.с. 28-40). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2020 року було призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) осіб у судовому засіданні; витребувано від Комунального вищого навчального закладу «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було складено довідку щодо заборгованості станом на 12.02.2020 року. 03.04.2020 року позивачем було подано до суду відповідь на відзив з додатками та надано витребувані письмові докази (а.с. 46-52). Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак суд вважає за можливе відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності учасника справи, оскільки розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) осіб у судовому засіданні було ініційовано відповідачем, а не позивачем. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, однак просила розстрочити виконання рішення суду, оскільки вона є інвалідом ІІ групи та онкохворою, а її син [PERSON] є інвалідом ІІІ групи та не працює, а також просила не стягувати з неї судовий збір. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 12.08.2016 року між Коледжем Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства», правонаступником якого є позивач Житомирський медичний інститут Житомирської обласної ради, та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про підготовку молодшого спеціаліста від 12.08.2016 року № 4-2/14 щодо навчання [PERSON] (рівень вищої освіти - початкова вища освіта, освітній ступінь - молодший спеціаліст, форма навчання - денна, напрям підготовки - «Стоматологія ортопедична» (на основі базової загальної середньої освіти), термін навчання - 2016-2019 роки; відповідно до п. 4.2, 4.3 Договору про підготовку молодшого спеціаліста від 12.08.2016 року № 4-2/14, загальна вартість освітньої послуги становить 37 720 грн., замовник вносить плату щомісяця (а.с.5). Наказом № 171-у від 10.08.2016 року «Про зарахування на навчання» було зараховано [PERSON] студентом першого курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб за спеціальністю 221 «Стоматологія», «Стоматологія ортопедична» (технік зубний) (а.с. 7). Наказом № 151-у від 27.06.2019 року «Про завершення навчання студентів спеціальності 221 «Стоматологія», «Стоматологія ортопедична» [PERSON] було присуджено освітньо-кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст за спеціальністю 221 «Стоматологія», «Стоматологія ортопедична», присвоєно кваліфікацію «технік зубний» та видано диплом; відраховано з числа студентів коледжу комунального вищого навчального закладу «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради у зв`язку з завершенням навчання за освітньо-професійною програмою (а.с. 8). Однак, як вбачається з довідки Комунального вищого навчального закладу «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради, станом на 12.02.2020 року борг за навчання [PERSON] складає 17 430 грн. (а.с.6). Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Ч. 6 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік; розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання; типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти; плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками - помісячно, по семестрах, щорічно. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. При цьому, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та хворіє Ca носоглотки Mts в л/вузли шиї зліва (підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та випискою із медичної карти стаціонарного хворого, а.с. 39-40), а її син [PERSON] є інвалідом ІІІ групи (підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 079716 від 26.07.2018 року, а.с. 38). Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення, а згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Отже, суд доходить до висновку про розстрочення виконання рішення на 10 місяців шляхом сплати [PERSON] по 1743,00 грн. щомісячно. Судовий збір з [PERSON] стягненню не підлягає, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Враховуючи викладене, на підставі ст. 526, 625, 629, 903 ЦК України,

Outcome: approved