Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третьої особи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він є племінником померлого [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Померлий [PERSON] являвся рідним братом його покійної матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ст.1266 ЦК України він спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері - рідній сестрі спадкодавця, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини він не мав можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не проживав за місцем реєстрації та йому не було відомо про смерть дядька. Вважає, що за таких обставин він з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, додатково пояснив, що про смерть дядька [PERSON] він дізнався одразу, однак вважав, що спір між спадкоємцями з приводу спадкового майна буде вирішений у позасудовому порядку, а тому вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причини, просить позов задоволити. Відповідач - приватний нотаріус ЛМНО Чорний І.О. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім цього, на адресу суду поступила заява про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представники третьої особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили. Пояснили, що позивач не подав жодних доказів, які б свідчили про поважність пропущеного строку для прийняття спадщини з поважних причин. Крім цього, зазначили, що про смерть [PERSON] позивач дізнався в день смерті такого, а тому просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 07/2014, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про смерть (а.с.4), [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис за № 14. Згідно з копією Свідоцтва про народження (а.с.6), матір'ю позивача зазначено [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про смерть (а.с.5), [PERSON], яка являється рідною сестрою [PERSON], померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 122. Як вбачається із свідоцтва про народження (а.с.7), батьками [PERSON] вказано: батько - [PERSON], мати [PERSON] Частиною 1 ст.1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання на основі аналізу цих правових норм, Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-85цс12 сформулював правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що ні в мотивах позову, ні в судовому засіданні позивач не зміг довести ту обставину, що у нього були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки факт проживання останнього не за зареєстрованим місцем проживання, на переконання суду, не являється перешкодою для подачі відповідної заяви, крім того, сам позивач пояснив в судовому засіданні, що про смерть дядька [PERSON] він дізнався в день його смерті. Даючи правову оцінку мотивам позову та доказам, якими позивач його обґрунтовує, суд не вбачає поважними причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, а відтак, не вбачає підстав для визначення додаткового строку. В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач був обізнаний про смерть дядька, а тому не був позбавлений можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини. В цілому, звернення до суду із згаданим позовом по спливу дворічного строку з часу відкриття спадщини є очевидною ознакою пропуску встановленого законом строку не з поважних причин. Таким чином, суд не знаходить правових підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а відповідно для задоволення позову в цілому.

Outcome: dismissed