Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 09 березня 2001 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №103616. Вказує, що 29 грудня 2009 року помер її син [PERSON]. Зазначає, що більше 10 років та до дня смерті [PERSON] позивач проживала та доглядала його, що стверджується довідкою виданою сільською радою від 13.04.2017 року №591. Крім цього 10 липня 2007 року між мною та [PERSON] було укладено спадковий договір посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] у якому спадкоємець [PERSON] передає мені у власність житловий будинок, що належить йому на праві особистої власності після його смерті. Крім цього спадкодавець не прийняв спадщину після смерті його мами, зокрема земельну ділянку(пай), що знаходиться на території Сілецької сільської ради. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було надано відповідь у якій розяснено, що згідно відповіді Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,4300га., згідно Сертифікату на право на земельну частку приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №0140420 від 05.07.2007р. в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не прибув, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що не заперечує щодо заявлених позовних вимог, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть І-СГ №197628, актовий запис №48, встановлено, що 29.12.2009р. помер [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть І-СГ №103616, встановлено, що [PERSON] померла 04.04.1999р. У відповідності до довідки виданої виконавчим комітетом Сілецької сільської ради №591 від 13.04.2017р. встановлено, що на день смерті із [PERSON] проживала позивачка. Згідно відповіді наданої Сокальською державною нотаріальною конторою від 02.06.206 року вбачається, що у згідно листа Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Оскільки сертифікат на середню земельну частку виданий Хлівчанською сільською радою, Сокальського району, Львівської області, згідно зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01 лютого 1993 року, а не Сокальською районою державною адміністрацією, згідно зразка затвердженого Постановою Кабінету Міністра України від 12 жовтня 1995 року №801, він вважається недійсним. Дослідженною відповіддю Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16 вбачається що у такій зазначено, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №0140420 від 05.07.2007р. [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 1,4300га., що розташована на території Сілецької сільської ради. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved