Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що між позивачем та [PERSON] 04.07.2008 укладено кредитний договір №166-08 кМ, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000 гривень на придбання товару, строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення до 04.07.2010, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918 % за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується авансово в день отримання кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено два договори поруки №62-08 пМ та №61-08 пМ від 04.07.2008 між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] Як зазначено в позовній заяві, відповідачами не були виконані належним чином зобовязання за кредитним договором та договорами поруки, а тому станом на 24.04.2015 за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 26547 гривень 51 копійка, з яких: 3405,19 грн. сума неповернутого тіла кредиту; 10713,38 грн. відсотки за користування кредитом; 12428,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір в сумі 265,48 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, де просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Крім того, просив стягнути з відповідачів по справі на користь позивача судові витрати в сумі 420 грн. за оголошення в газеті «Вінничина» та в сумі 630 грн. за оголошення в газеті «Урядовий курєр». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в засобах масової інформації. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник [PERSON] подав заяву, де просить розглянути справи у їхню відсутність, в задоволенні позову відносно [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає просить відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з договором кредиту №166-08 кМ від 04.07.2008 відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 гривень на придбання товару, строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення до 04.07.2010, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918 % за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується авансово в день отримання кредиту (а.с.3-5). Як вбачається з додаткового договору до договору кредиту від 17.02.2009, встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 75+1,854 %, або 0,2055 % за один день користування кредитом від загальної суми щоденного залишку заборгованості по кредиту. Крім того, договором передбачено неустойку (пеня, штраф) за невиконання умов договору (а.с.5). Зазначені кошти відповідач [PERSON] отримала в повному обсязі, про що свідчить видатковий касовий ордер від 04.07.2008 (а.с.8). З матеріалів справи слідує, що боржник зобовязання по договору кредиту не виконала. Відповідно до ст. 612 ЦК України,\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов договору не допускається, і відповідно до ст.530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до змісту ст.549 ЦК України штраф та пеня є видами неустойки. Неустойкою ж є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак, як встановлено судом, позичальник взяті на себе зобовязання не виконувала, а тому станом на 24.04.2015 за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 26547 гривень 51 копійка, з яких: 3405,19 грн. сума неповернутого тіла кредиту; 10713,38 грн. відсотки за користування кредитом; 12428,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується карточкою платежів по кредиту та розрахунком заборгованості (а.с.9,10). Щодо позовних вимог до поручителів то суд вважає, що такі вимоги слід залишити без задоволення, з наступних підстав: суд встановив, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено два договори поруки №62-08 пМ та №61-08 пМ від 04.07.2008 між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7), згідно яких останні виступили поручителями [PERSON] за договором кредиту №166-08 кМ від 04.07.2008, та зобовязалися перед КС «Альянс Україна» відповідати за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строк дії поруки, а тому до правовідносин, що виникли між кредитором та поручителями застосовуються норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні спору суд не бере до уваги положення п.4.1. договорів поруки, в яких вказано, що договір діє до повного виконання сторонами його умов. Така умова не може вважатись встановленим сторонами строком дії поруки, оскільки вона не відповідає вимогам частини першої статті 251 та частини першої статті 252 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та\~частина друга статті 252 ЦК України). В кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко зазначений, а саме: до 04.07.2010. Таким чином, враховуючи те, що строк виконання основного зобовязання встановлювався до 04.07.2010, кредитор мав право на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя до 04.01.2011 включно, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України. Суд, враховуючи те, що всупереч частині четвертій ст. 559 ЦК України, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимог до поручителя, право кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителів є припиненим, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителів. Враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, суд, приходить до переконання, про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості в розмірі 26547 гривень 51 копійка. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 265,48 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 1050 грн.

Outcome: partial