Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданої внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди в розмірі 21548, 00 грн та моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн, а також просить стягнути судові витрати у розмірі 6864, 00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача щодо ремонту каналізаційного стояка. У зв`язку із залиттям квартири, позивачем було проведено експертизу відповідно до висновку експерта №4363 від 10.10.2018 залиття відбулось внаслідок незадовільного стану каналізаційного стояка будинку, а вартість відновлювальних робіт становить 21548, 00 грн. ЛКП «Господар» здійснює обслуговування будинку та несе відповідальність за завдану шкоду. Крім того, вказує, що внаслідок неналежного утримання відповідачем внутрішньо будинкових мереж та пошкодження помешкання, йому завдано моральну шкоду. Він позбавлений можливості користуватися житлом та вимушений додатково витрачати кошти для усунення недоліків і виведення грибку, який утворився внаслідок невиконання покладених обов`язків відповідачем з 1999 року. Просить позов задоволити в повному об`ємі. Ухвалою судді від 14 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлені ухвалою строки відзиву не подав. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 21 березня 2019 року директор ЛКП «Господар» - Таракулов В.Е. подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року клопотання представника відповідача задоволено та провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Львівського комунального підприємства «Господар» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та моральної шкоди зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи. \~ \~ \~ \~На адресу суду 19 жовтня 2020 року надійшов лист із експертної установи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали суду без виконання, оскільки відповідачем не оплачено проведення експертизи. \~ \~ \~ \~ 21 жовтня 2020 року ухвалою судді провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просять позов задоволити. Додатково позивач пояснив, що 1/3 частина квартири [ADDRESS] йому належала з 1997 р. а 2/3 він успадкував після смерті матері в 2015 р. Вказаний будинок перебуває на балансі відповідача. Залиття квартири з вини відповідача відбувається тривалий час, каналізаційний стояк потребував ремонту більше 20 років. Його мати та він неодноразове звертались до відповідача, а також його попередника ЛКП «505» з проханням проведення заміни стояка, з приводу чого представники органів місцевого самоврядування та ЛКП зобов`язувались виконати необхідні роботи. Оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодувати завданні збитки він змушений тривалий час проживати в квартирі з пошкодженими стінами та стелею. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача ЛКП «Господар» - Федорович Н.А. подала заяву 6 лютого про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від21.04.2015 р. та свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 11.04.1997р. Як встановлено дослідженням наданих суду письмових доказів, позивач та його мати неодноразово звертався із письмовими заявами до відповідача та органів місцевого самоврядування з приводу ремонту каналізаційного стояка (а.с.14-18, 20,29). Відповідно до листа голови районної адміністрації Лозинського І. від 17.08.2018р. скерованого позивачу, його було проінформовано, що при комісійному обстежені встановлено, що каналізаційний стояк в буд. [ADDRESS] потребує заміни. Даний об`єкт включено в титульний список поточного ремонту на 2018 р. (а.с.13). Крім того, як вбачається з листа заступника директора департаменту житлового господарства Пастущук М. від 15.03.2002р. повідомлено, що титульний список капремонту житлового фонду м. Львова на 2002 р. на сьогоднішній день сформований та погоджений з райадміністрацією і роботи з ремонту каналізаційного стояка в кв. [ADDRESS] не потребують значних фінансових затрат, та просять зобов`язати відділ житлового господарства району виконати загадані роботи за кошти поточного ремонту (а.с.22). Також листом від 05.01.2007 року Личаківська районна адміністрація повідомила матір позивача стосовно ремонту каналізаційної мережі в будинку [ADDRESS] , у зв`язку із великим обсягом роботи, ремонт каналізаційної мережі у вищезгаданому будинку буде виконано до 01.04.2007 року (а.с.24). Листом від 03.06.2006р. Виконавчого комітету ЛМР було повідомлено, що перевіркою з виходом на місце встановлено, що каналізаційний стояк діаметром 300мм. який проходить через квартиру [ADDRESS] та [INFO] знаходиться в незадовільному стані (а.с.21) З листів начальника управління житлового господарства та в.о. голови Личаківської районної адміністрації вбачається, що виконання робіт по заміні каналізаційного стояка в будинку [ADDRESS] доручено ЖЕК (ЛКП)-505. (а.с. 26,33) З наявних в матеріалах справи ухвал Львівської міської ради вбачається, що правонаступником ЛКП (ЖЕК) «№505» являється відповідач ЛКП «Господар» 09 березня 2018 року також ЛКП «Господар» було складено акт яким підтверджено залиття квартири [ADDRESS] (а.с.19) Згідно висновку експерта від 10 жовтня 2018 року залиття приміщень житлової кімнати під літ. «2-3» та «4» квартири [ADDRESS] відбулось внаслідок незадовільного стану каналізаційного стояка в приміщеннях під літ. «2-1» та під літ. ХІV. Вартість відновлювального ремонту становить 21548, 00 грн (а.с.4-12). Досліджені в судовому засіданні докази в силу вимог ст.ст.76-79 ЦПК України є належними, оскільки стосуються предмету та підстав позову, є допустимими, оскільки отримані у визначений чинним законодавством спосіб, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки не спростовані жодними іншими належними і допустимим доказами. Своїх розрахунків вартості пошкодженого майна, а також висновків експертів, які б спростували докази надані позивачем, відповідач суду не надав, жодних заперечень з приводу позовних вимог не висловив. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції на час виникнення правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 13 вказаного Закону встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо, послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Закон регламентує права та обов`язки як споживача, так і виконавця цих послуг (статті 20, 21 Закону). У пункті 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій зазначено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Пунктом 2.1.5 Правил передбачено, що до системи технічного огляду жилих будинків входить також профілактичне обслуговування будинків, яке є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання проводиться кожні 3-6 місяців. Згідно з пунктом 5.3.4 Правил під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, зокрема, регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та інше; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; усувати засмічення в системі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. Аналогічний висновок зроблено Верховним судом в постанові суду від 08.05.2018 у справі №638/9035/16-ц. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Встановлено що причиною неодноразового затоплення квартири [ADDRESS] є аварійний стан каналізаційного стояка, що відноситься до внутрішньо будинкової мережі водовідведення, а відтак, відповідальність за технічний стан цієї труби лежить саме на ЛКП «Господар», який є балансоутримувачем багатоквартирного будинку. Отже, на підставі вимог ст.1166 ЦК України спричинена позивачу матеріальна шкода підлягає стягненню саме з ЛКП «Господар» як особи відповідальної за стан внутрішньо будинкових мереж. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що завдання шкоди позивачу знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправомірною бездіяльністю відповідача ЛКП «Господар», оскільки відповідальність за належний технічний стан інженерних мереж несе саме балансоутримувач, що потягло залиття квартири позивача. На переконання суду, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в зазначеному позивачем розмірі 21548, 00 грн. Крім того, статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 Цивільного Кодексу України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач вимушений звертатись за захистом порушеного права як до суду, так і до суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості пошкодженого майна, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн., що на думку суду, є достатнім відшкодуванням понесених позивачем немайнових втрат. Вимоги позивача про стягнення судових витрат на проведення експертизи в розмірі 6864,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки суду не наданого жодного документального підтвердження понесення витрат у вказаному розмірі. На підставі ст.ст.22, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: approved