Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до Буського районного суду Львівської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП [PERSON]» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») 13.12.2007 року було укладено кредитний договір №CL-013/363/2007, відповідно до умов якого на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності останній отримав грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 73080 доларів США із розрахунку 11,99 % на рік, строком з 13.12.2007 року по 13.12.2013 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Крім того, вказує, що у забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № CL-013/363/2007 з відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № SR-013/363/2007 від 13.12.2007 року, відповідно до умов вказаного договору поруки вона зобов'язалась солідарно відповідати перед ЗАТ «ОТП [PERSON]» за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № CL-013/363/2007. Зазначає, що банк виконав свої зобов'язання за вищезазначеним договором та відповідно до заяви на видачу готівки (меморіальний ордер) від 13.12.2007 року відповідачем [PERSON] були отримані кредитні кошти, однак відповідачі в порушення умов кредитного договору та договору поруки, свої зобов'язання не виконують, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 66268,71 доларів США (що за курсом Національного Банку України станом на 25.11.2014 року 15,060794 за 100 доларів США становить 998059,39 гривень), в тому числі: непогашений кредит 61183,18 доларів США (що за курсом Національного Банку України станом на 25.11.2014 року 15,060794 за 100 доларів США становить 921467,27 гривень); несплачені відсотки 5085,53 доларів США (що за курсом Національного Банку України станом на 25.11.2014 року 15,060794 за 100 доларів США становить 76592,12 гривень); несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань 3642916,75 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій справу просила слухати без її участі, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, в задоволенні позову відмовити та застосувати строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП [PERSON]» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») 13.12.2007 року було укладено кредитний договір №CL-013/363/2007, відповідно до умов якого на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності останній отримав грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 73080 доларів США із розрахунку 11,99 % на рік, строком з 13.12.2007 року по 13.12.2013 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № CL-013/363/2007 між відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № SR-013/363/2007 від 13.12.2007 року, відповідно до умов вказаного договору поруки вона зобов'язалась солідарно відповідати перед ЗАТ «ОТП [PERSON]» за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № CL-013/363/2007. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за вищезазначеним договором та відповідно до заяви на видачу готівки (меморіальний ордер) від 13.12.2007 року відповідачем [PERSON] були отримані кредитні кошти у розмірі 73080,00 доларів США, однак відповідачі в порушення умов кредитного договору та договору поруки, свої зобов'язання не виконують, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 66268,71 доларів США (що за курсом Національного Банку України станом на 25.11.2014 року 15,060794 за 100 доларів США становить 998059,39 гривень). Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язань в повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодуванню збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, тому відповідачка [PERSON], яка спільно з відповідачем [PERSON] дала поруку, мають солідарно, як боржники, відповідати перед позивачем за вищезазначеним кредитним договором. Позов є обґрунтованим на підставі ст.526 ЦК України, яка передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Однак, разом з цим позов задоволенню не підлягає, з урахуванням вимог ст.257 ЦК України, яка передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та ст.261 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права та на підставі ст.267 ч.3,4 ЦК України, яка передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спорі, є підставою для відмови у позові. Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 статті 261 ЦК України). В п.1.9.1. кредитного договору зазначено:Незважаючи на інші положення цього [PERSON] має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов»язань в цілому або визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем своїх Боргових та чи/інших зобов»язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3. та ст.3 цього [PERSON]) чи іншими укладеними Банком договорами та/або умов Документів забезпечення (надалі «Вимога»). При цьому зобов»язання Позичальника щодо дострокового ви конання Боргових зобов»язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної Вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги. 08.06.2011 р. за вих. № 11642 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслано вимогу про повне дострокове погашення кредиту протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. З врахуванням поштового перебігу строк давності сплив 12.07.2014 року. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з спливом строку позовної давності, а позивач звернувся з даним позовом лише у 2015 році. У зв'язку з викладеним, ст.ст.257, 261, 267, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed