Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, вказуючи, що 26.08.2010 року відповідач звернувся до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 02.09.2010 р. [PERSON] на підставі поданої заяви був наданий статус безробітного та призначено виплату допомогу по безробіттю. 29.11.2010 року він звернувся з заявою з проханням направити його на професійне навчання за професією «Водій навантажувач». 29.11.2010 року на підставі договору №230010112911014 відповідача було направлено на навчання до ТОВ «НЗ «Черкаський навчально-курсовий комбінат». При проведенні звірки Черкаського МЦЗ з ДПА за 3-й квартал 2010 року було складено акт перевірки достовірності даних безробітних №128 від 24.03.2011 року, яким було встановлено, що [PERSON] під час отримання статусу безробітного та в період перебування обліку, приховував факт, що він працював згідно строкового трудового договору укладеного між [PERSON] та ЧФ СТОВ ім.. Шевченка. 24.03.2011 року [PERSON] було знято з обліку у зв»язку з виявленням факту подання недостовірних даних. За період перебування на обліку в службі зайнятості з 02.09.2010 р. по 24.03.2011 р. відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1757,40 грн. та матеріальної допомоги в період професійного навчання в сумі 1060,88 грн. та вартість навчання 687,96 грн., а всього на загальну суму 3506,24 грн. Згідно наказу №241 від 24.03.2011 року Черкаського міського центру зайнятості «Про повернення коштів» відповідачу необхідно повернути кошти в сумі 3506,24 грн. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2012 року з [PERSON] стягнуто кошти. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 р. апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси скасовано, як таку що постановлена неповноважним складом суду та вимоги Черкаського міського центру зайнятості задоволено в повному обсязі. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.12.2015 року касаційну скаргу [PERSON] було частково задоволено, постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2012 р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 року скасовано, так як справа має розглядатись в цивільному судочинстві. Просять стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 3506,24 грн. та судові витрати. 22.03.2016 р. Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено заочне рішення, позовні вимоги задоволенні в повному обсязі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2016 р. заяву [PERSON] про скасування заочного рішення від 22.03.2016 р. задоволено та скасовано дане рішення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що відповідач з 06.07.2010 р. по 13.07.2010 р. проходив стажування в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю імені Шевченка. Письмового трудового договору з товариством він не укладав. В зв»язку з порушенням його трудових прав даним підприємством з 12.07.2010 р. відповідач не виходив більше на стажування. Товариством, без відома [PERSON], було обліковано по табелям обліку робочого часу до жовтня 2010 р. 02.09.2010 р. відповідач звернувся з заявою до позивача і в даний період ніде не працював, крім роботи по договорам укладених ЧМЦЗ з роботодавцями. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.08.2010 року відповідач звернувся до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 02.09.2010 р. [PERSON] на підставі поданої заяви був наданий статус безробітного та призначено виплату допомогу по безробіттю. 29.11.2010 року він звернувся з заявою з проханням направити його на професійне навчання за професією «Водій навантажувач». 29.11.2010 року на підставі договору №230010112911014 відповідача було направлено на навчання до ТОВ «НЗ «Черкаський навчально-курсовий комбінат». Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», фонд зобов»язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. При проведенні звірки Черкаського МЦЗ з ДПА за 3-й квартал 2010 року було складено акт перевірки достовірності даних безробітних №128 від 24.03.2011 року, яким було встановлено, що [PERSON] під час отримання статусу безробітного та в період перебування обліку, приховував факт, що він працював згідно строкового трудового договору укладеного між [PERSON] та ЧФ СТОВ ім.. Шевченка. 24.03.2011 року [PERSON] було знято з обліку у зв»язку з виявленням факту подання недостовірних даних. За період перебування на обліку в службі зайнятості з 02.09.2010 р. по 24.03.2011 р. відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1757,40 грн., матеріальна допомога в період професійного навчання в сумі 1060,88 грн. та вартість навчання 687,96 грн., а всього на загальну суму 3506,24 грн. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2012 року з [PERSON] стягнуто кошти. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 р. апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси скасовано, як таку що постановлена неповноважним складом суду та вимоги Черкаського міського центру зайнятості задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в сумі 3506,24 грн. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.12.2015 року касаційну скаргу [PERSON] було частково задоволено, постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2012 р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 року скасовано, провадження у справі за позовом Черкаського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів за касаційною скаргою [PERSON] на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013 р. закрити. Таким чином, позивачем не пропущено строки звернення до суду, передбачені ст.. 267 ЦК України, про які заявляв представник відповідача. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.05.2012 р. визнано строковий трудовий договір від 06.07.2010 р. між [PERSON] та СТОВ ім.. Шевченка неукладеним в зв»язку з відмовою від продовження проходження стажування та визнано недійсним наказ №355-к-10 від 07.10.2010 р. в частині звільнення [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 24.07.2012 р. рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.05.2012 р. в частині поновлення строку позовної давності, визнання строкового трудового договору від 06.07.2010 р. між [PERSON] та СТОВ ім.. Шевченка неукладеним в зв»язку з відмовою від продовження проходження стажування, визнання недійсним наказу №355-2-к-10 від 07.10.2010 р. в частині звільнення скасовано та відмовлено в цій частині позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] подав заяву до ЧФ СТОВ ім.. Шевченка та просив прийняти його на роботу оператором лінії по строковому договору 06.07.2010 р. на сезон переробки овочів. Згідно наказу №141-к-10 від 06.07.2010 р. було встановлено термін стажування 10 змін. 06.07.2010 р. позивач приступив до роботи та згідно графіка змінності працював : 06,07 липня 2010 р.; 08,09 липня 2010 р. у позивача були вихідні; працював 10,11 липня 2010 р.; 12,13 липня у позивача були вихідні дні. Наступний робочий день у позивача мав бути 14.07.2010 р., але з невідомих причин позивач не вийшов а ні 14.07.2010, а ні в інші дні. В табелях обліку робочого часу у позивача зазначені прогули. Рішенням апеляційного суду Черкаської області 24.07.2012 р. було встановлено, що сторони визнали ту обставину, що наказом №141-к-10 від 06.07.2010 р. [PERSON] прийнято на роботу. Судом першої інстанції було визнано строковий трудовий договір неукладеним, але не скасовано наказ №141-к-10 від 06.07.2010 р. про прийняття позивача на роботу, в якому також відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення з ним. Згідно довідки Пенсійного фонду України [PERSON] за липень 2010 р. було нараховано 403,90 грн., за серпень та в подальшому жодних нарахувань немає.. Згідно довідки ДПІ відповідачу нараховано заробітну плату в сумі 403,90 грн. В табелях обліку робочого часу за липень жовтень 2010 року [PERSON] проставлені прогули. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307, якщо підчас одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] не подавались недостовірні відомості які б впливали на умови виплати по безробіттю. [PERSON] пропрацював 4 дні та більше до роботи не приступив. Таким чином, суд погоджується з викладеними поясненнями представника відповідача стосовно того, що [PERSON] вважав себе безробітним на момент подачі заяви про надання йому статусу безробітного, тобто станом на 26.08..2010 року. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed