Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 17 жовтня 2016 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному тарифами обслуговування кредитних карт. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі \~ 117726 грн. 23 коп. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, \~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 жовтня 2016 \~року \~між сторонами укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач \~ отримав кредит у сумі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі, передбаченому тарифами обслуговування кредитних карт. Позивачем перераховані \~кошти обумовлені договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України \~встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК \~України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з невиконанням відповідачем умов \~договору, станом на 13 січня 2019 \~року утворилась заборгованість у розмірі 117726 грн. 23 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 53953 грн. 49 коп., заборгованості за відсотками 28344 грн. 00 коп., заборгованість за пенею 29346 грн. 54 коп., крім того нарахований штраф (фіксована складова) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 5582 грн. 20 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено застосування пені та штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У звязку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованість по кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом та заборгованість за пенею та комісією, а всього 111644 грн. 03 коп. В частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова) 500 грн., штрафу (процентна складова) 5582 грн. 20 коп., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК\~України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1921,00 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial