Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №24 по вул..Бородіно в м.Покров. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 24 по вул. Бородіно в м. Покров, в який він тимчасово для оформлення документів зареєстрував свого племінника [PERSON] Племінник обіцяв, що як тільки він отримає паспорт, зніметься з реєстрації, однак своєї обіцянки не виконав. Тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В ході розгляду справи, позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила їх задовольнити. Разом з тим. 04.01.2019р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомив, відзив та заяву про перенесення слухання не надав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] належить житловий будинок № 24 по вул. Бородіна в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.9). Наведене підтверджується довідкою, виданою КП «НМБТІ», згідно якої позивачу на праві приватної власності належить будинок № 24 по вул. Бородіно в м. Покров (а.с.10). Згідно довідки Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області за адресою по вул..Бородіно буд.№24 в м. Покров зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Із долученого до матеріалів справи акту квартального комітету від 20.11.2018р. слідує, що в житловому будинку №24 по вул..Бородіно в м. Покров Дніпропетровської області зареєстрований, але не проживає з моменту реєстрації [PERSON] (а.с. 12). Наведене підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких відповідач [PERSON] в будинку за адресою вул..Бородіно, 24 в м.Покров не проживає, речей своїх там не зберігає, долею будинку не цікавиться та не бере будь-якої участі у сплаті комунальних платежів. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких він проживає за адресою: [INFO]. Вказує, що відповідача [PERSON] він ніколи не бачив, оскільки останній за адресою по вул..Бородіно, 24 ніколи не проживав. Стверджує, що позивач проживає зі своєю дружиною. Статтями\~47,\~48 Конституції України\~закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Згідно із ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням. Відповідно до ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved