Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач в серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу посилаючись на те, що 26 жовтня 2016 року, на мосту «Метро» в бік просп. Броварський сталася ДТП за участю автомобілів: «Фольксваген Туарег», д/н [NUMBER] - водій [PERSON] та «Вольво», д/н [NUMBER] - водій [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 02 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП, оскільки 15 січня 2016 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6785698, забезпечений транспортний засіб «Фольксваген Туарег», д/н [NUMBER]. 03 лютого 2017 року власник транспортного засобу «Вольво», д/н [NUMBER] [PERSON] звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування. 26 листопада 2016 року на замовлення позивача було складено звіт № 73-D/25/8, згідно якого вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу «Вольво», д/н [NUMBER] складає 15 883,50 грн. Також, зважаючи на те, що на транспортному засобі «Вольво», д/н [NUMBER] під час його огляду було виявлено пошкодження, які не стосуються зазначеної ДТП, було складено додатковий звіт № 77-D/27/5 від 30 грудня 2016 року, згідно якої розмір матеріального збитку щодо відновлення складових частин, які були пошкоджені до ДТП складає 1 140,00 грн. Окрім того, договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6785698 від 15 січня 2016 року, передбачено франшизу у розмірі 510,00 грн. 27 лютого 2017 року позивачем складено страховий акт із розрахунком страхового відшкодування та здійснено [PERSON] виплату відшкодування в розмірі 14 233,50 грн. 29 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, однак, останнім виплату не здійснено, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 28 жовтня 2016 року о 16 год. 47 хв., керував транспортним засобом «Фольксваген Туарег», д/н [NUMBER] по мосту «Метро» в бік просп. Броварський в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (електроопору), яка від наїзду впала на транспортний засіб «Вольво», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року винним визнано [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8-9). В результаті даної ДТП автомобіль «Вольво», д/н [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно звіту № 73-D/25/8 від 26 листопада 2016 року складають 15 883,50 грн. (без урахування ПДВ) (а.с. 15-21). Згідно звіту № 77-D/27/5 від 30 грудня 2016 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Вольво», д/н [NUMBER] щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу від 09 листопада 2016 року та які дублюють пошкодження, отримані внаслідок ДТП, що сталося 28 жовтня 2016 року, але не відносяться до таких складає 1 140,00 грн. без урахування ПДВ (а.с. 33-39). Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля «Фольксваген Туарег», д/н [NUMBER] застрахована в ПАТ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6785698 (а.с. 6). [PERSON] - водій автомобіля «Вольво», д/н [NUMBER] 28 жовтня 2016 року звернувся до ПАТ «СК «Альфа-Страхування» із повідомленням про ДПТ (а.с. 12), а 03 лютого 2017 року із заявою про страхове відшкодування (а.с. 14). 24 лютого 2017 року ПАТ «СК «Альфа-Страхування» перерахувала страхове відшкодування в розмірі 14 233,50 грн. на рахунок [PERSON] (а.с. 45). 29 грудня 2017 року представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернувся на адресу [PERSON] з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 46-48). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не було сплачено кошти на відшкодування шкоди в порядку регресу, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 14 233,50 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 1 762,00 грн., що були сплачені ним при подачі позову до суду. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved