Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із зазначеним позовом. На обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON]С указав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 30.01.2013 року у них народився син, [PERSON]. 19.05.2016 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ними було розірвано. Після припинення шлюбних відносин син [PERSON] залишився проживати з матір*ю, [PERSON]. Починаючи з вересня 2015 року, він сплачував аліменти на користь відповідача, але у зв*язку з фінансовими труднощами, з лютого по грудень 2017 року був вимушений залишити м. Дніпро. В цей час він не бачився з дитиною, але продовжував сплачувати аліменти. Після повернення у грудні 2017 року у м. Дніпро він планував безпосередньо брати участь у вихованні сина, але відповідач йому чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, мотивуючи тим, що він, позивач, не надає достатньо коштів на утримання сина. Тому просив зобов*язати відповідача усунути перешкоди у спілкування з сином [PERSON], визначити способи його участі у вихованні сина шляхом встановлення графіку систематичних та періодичних побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця проживання його, позивача, батьків. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 20.04.2018 року позовні вимоги визнала частково, указуючи, що вона не заперечує проти спілкування позивача з дитиною, але вона хоче щоб зустрічі проходили регулярно, оскільки буває таке, що позивач не відвідує дитину, не спілкується з ним, із-за чого хлопчик страждає. Крім того, вона проти того, щоб дитина відвідувала місце проживання [PERSON], де він проживає з іншою жінкою та її дитиною, оскільки діти не знаходять спільної мови. Також відповідач зазначила, що син [PERSON] страждає антено-невротичним синдромом, у зв*язку з чим в нього бувають приступи, пов*язані з нервуванням, а тому йому треба уникати емоційних потрясінь. Вона не заперечує проти спілкування сина з батьками позивача, але не в м. Суми, де вони проживають, а у м. Дніпрі, оскільки дитина декілька років їх не бачила і відвикла він них. Просила позовні вимоги задовольнити частково. В судове засідання 24.05.2018 року відповідач не з*явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи Органу опіки і піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради [PERSON] в судовому засіданні 20.04.2018 року пояснила, що органом опіки та піклування встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає разом з відповідачем. Зі слів позивача він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], але мати дитини почала чинити перешкоди у спілкуванні з сином через те, що він недостатньо забезпечує його. [PERSON] в бесіді з представником органу опіки та піклування зазначила, що вона навпаки вважає, що зустрічі повинні відбуватися регулярно. З урахуванням того, що [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з урахуванням стану здоров*я дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним спілкування батька з сином без присутності третіх осіб і без права відвідування дитиною їх з співмешканкою житла відповідно до Висновку № 18/5-119 від 13.03.2018 року. Суд, з*ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у подружньому житті у [PERSON] та [PERSON] 30.01.2013 року народився син [PERSON] (а.с. 5). Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина залишилася проживати з відповідачем у справі. Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння з приводу участі позивача у вихованні дитини, сина [PERSON], через що [PERSON] звернувся до суду. Відповідно до положень статей 141, 142 СК України мати та батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та обов*язків щодо дитини. Згідно статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов*язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Вирішуючи питання про встановлення способу участі [PERSON], батька дитини, у спілкуванні та вихованні сина, суд враховує конкретні обставини справи, а саме те, що позивач знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має дитину, а син сторін не знаходить з нею спільної мови; стан здоров*я дитини; беручи до уваги Висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 07.03.03.2018 року № 18/5-119 про встановлення порядку побачень батька із сином вважає, що позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню. Суд вважає можливим визначити наступний спосіб участі позивача у вихованні дитини: чотири рази на місяць в суботу або неділю з 10-00 до 13-00 години за погодженням батьків, без присутності матері [PERSON] в місцях і закладах приналежних до об*єктів громадського дозвілля дітей з урахуванням стану здоров*я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, без присутності третіх осіб; в будь-який будній день з 16-00 до 19-00 годин за погодженням батьків, без присутності матері [PERSON] в місцях і закладах приналежних до об*єктів громадського дозвілля дітей з урахуванням стану здоров*я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, без присутності третіх осіб. Можливість спільного відпочинку на період відпустки батька дитини [PERSON] з метою оздоровлення дитини [PERSON], [INFO] вирішувати шляхом спільної домовленості з матір*ю дитини [PERSON] та з урахуванням сезону відпустки. Суд вважає за необхідне також зобов*язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON]. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: partial