Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач у період з жовтня 2012 року по травень 2016 року здійнював обслуговування будинку [ADDRESS] у якому є відповідач. Позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, однак відповідач не сплачивував кошти за спожиті послуги у звязку з чим утворилась заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги просив задовольнити частково, та стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції та 3% річних, оскільки відповідач суму заборгованості сплатив /а.с. 120/. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги сплатив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до рішення правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 3 від 15.08.2012 р. житловий будинок за адресою: [ADDRESS], переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується наказом витягом /а.с. 12/. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.10.2012 р., «Лівобережне «ДП «Екос» передав, а ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв на обслуговування та експлуатацію житловий будинок за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13-16/. 31 жовтня 2016 року позивач передав вищевказаний будинок на баланс ОСББ «Урлівка» /а.с. 17-21/. Таким чином, у період з 01.10.2012 року по 01.10.2016 року позивач здійснював обслуговування вказаного будинку, здійснював його утримання, обслуговування та експлуатацію. Відповідно до акту прийому - передачі квартири інвестору від 17.12.2010 року відповідач є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 25/. Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресо: [ADDRESS], позивачем було укладено: договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012 р., договір № 107-о від 15.11.2012 року на технічне обслуговування пожежних систем, договір № 2/1848-к-12 на вивезенні та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012 року та відповідними актами здачі - прийняття відповідних робіт /а.с. 27-84/. Відповідач не у повному обсязі вносив плату за отримані житлово-комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.06.2018 року становить 3064, 40 грн. /а.с. 9-10/. Водночас представником позивача надано розрахунок заборгованості відповідача, відповідно до якого відповідач сплатив заборгованість по особовому рахунку в розмірі 3064, 40 грн., а відтак суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене, а також те, що боржником сума заборгованості погашена під час розгляду справи, та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 220,18 грн. - 3% річних та 850,23 грн. - інфляційні витрати за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн.

Outcome: approved