Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач громадянка України [PERSON], [INFO], іпн: [NUMBER], яка проживає у Молдові [ADDRESS], звернулась 11.12.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який на день смерті проживав у м.Тирасполь Молдова. Після його смерті відкрилася спадщина яка в тому числі складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Качурівське» села Качурівка Котовського району Одеської області розміром 12,54 умовних кадастрових гектара, без визначення цієї частки в натурі, належного спадкодавцеві на підставі сертифікатів серії ОД № 030607 № 030625 виданий Котовською райдержадміністрацією, згідно рішення № 250/96 від 29.07.1996 року. Так після смерті батька вона та її сестра [PERSON], яка також являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, звернулися до нотаріальної контори за місцем останнього мешкання батька у м.Тирасполь, та кожна у зв'язку із відмовою їх матері від своєї частки у спадщині отримали свідоцтва про право на спадщину по ? частки кожній на зазначене спадкове майно. Згодом приїхавши в Україну та у зв'язку із невизнанням ПМР і відсутністю між Україною та ПМР міжнародних договорів, які регулюють спадкові відносини, зрозуміла що позбавлена можливості оформити спадщину в Україні та отримати відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати за нею, [PERSON], іпн [NUMBER], як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року, право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Качурівське» села Качурівка Котовського району Одеської області розміром 12,54 умовних кадастрових гектара, без визначення цієї частки в натурі, належного спадкодавцеві на підставі сертифікатів серії ОД № 030607 № 030625 виданий Котовською райдержадміністрацією, згідно рішення № 250/96 від 29.07.1996 року, та визнати за [PERSON], іпн [NUMBER], як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року, право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Качурівське» села Качурівка Котовського району Одеської області розміром 12,54 умовних кадастрових гектара, без визначення цієї частки в натурі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій на позові наполягав. Відповідач громадянка України [PERSON], [INFO], іпн: [NUMBER], в судове засідання не з'явилась. Заперечень до позову не представила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Представник відповідача Качурівської сільради Котовського району Одеської області, на території якої знаходиться спадкова земельна ділянка, в судове засідання не з'явився. Заперечень до позову не представив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. У зв'язку із неявкою у судове засідання відповідачів справу розглянуто за наявними у справі письмовими доказами в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім відсутності заперечень стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами справи. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] року у віці 59 років в м.Тирасполь Молдови актовий запис про смерть №1656, що підтверджується довідкою про смерть виданою керівником органу ЗАГС м.Тирасполь А.І.Ємеліною. Свого часу громадянин України [PERSON] прийняв за заповітом спадщину [PERSON], яка померла [INFO] року в с.В.Кідратівка Котовського району Одеської області, у складі права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Качурівське» села Качурівка Котовського району Одеської області розміром 12,54 (6,27+6,27) умовних кадастрових гектара, без визначення цієї частки в натурі, належного спадкодавцеві на підставі Сертифікатів серії ОД № 030607 на ім'я [PERSON] (помер [INFO] р.) та № 030625 на ім'я [PERSON], виданих Котовською райдержадміністрацією Одеської області, згідно рішення № 250/96 від 29.07.1996 року. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.02.2002 року, яке видано Державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. за р.№504. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положенням ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.10.) наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 131 ЗК України зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є рідними дітьми спадкодавця [PERSON], що підтверджується даними їх свідоцтв про народження, та відповідно спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Факт прийняття позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] спадщини батька не заперечується сторонами у справі та підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Тираспольського нотаріального округу Сіньковським А.О. 25.05.2011 року за р.№458, згідно якого [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями по ? долі права на земельну долю (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Качурівське» села Качурівка Котовського району Одеської області розміром 12,54 умовних кадастрових гектара, без визначення цієї частки в натурі, належного спадкодавцеві [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2002 року, виданого Державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. за р.№504. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином відсутність у позивача можливості належним чином реалізувати своє право на спадщину у вигляді права на земельну ділянку, суд вважає підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права спадщину у судовому порядку.

Outcome: approved