Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач в червні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24.05.2016 у відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис 30. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 24 травня 2016 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області було зроблено актовий запис № 30, від даного шлюбу дітей не мають, позивач вказує, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, на протязі останніх шести місяців вони не підтримують подружніх стосунків, не піклуються один про одного, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не мають спільних інтересів, а тому він - [PERSON] не має бажання бути разом, оскільки кожен живе своїм життям і не намагаються перейматися проблемами іншого з подружжя, зазначає, що домовленості про розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану між ними не досягнуто, а тому він - позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду, враховуючи те, що й нього відсутній намір поновлювати подружні відносини, посилаючись на ст.ст. 55, 104, 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з серпня 2016 року він з відповідачкою проживають окремо, на даний час він мешкає з іншою жінкою, яка чекає на дитину, а тому наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що вони з чоловіком з серпня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу змінити прізвище на «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2016 року, про що є актовий запис № 30 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як встановлено судом неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення, як одного, так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з серпня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved