Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8082,21 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (яке є правонаступником ТОВ КБ «Дельта») та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-06991-040308. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до Договору та на умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. На підставі вказаного договору банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Однак, відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов'язання, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.03.2015 року становить 8082,21 грн., що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.04.2016 року повернулося до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання», про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-06991-040308. На підставі вказаного договору банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Однак, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов'язання, станом на 17.03.2015 року заборгованість [PERSON] становить 8082,21 грн, зокрема: 8082,21 грн. - тіло кредиту. Відповідно до п. 3.6, 3.7 держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика, кредит, банківський вклад) ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При невиконанні зобов'язання за договором, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином на умовах, визначених договором, Цивільним кодексом України, іншими актами цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України банки надають кошти позичальникам у вигляді кредитів, умови яких встановлюються відповідними кредитними договорами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на загальну суму 8082,21 грн. доведений, суд вбачає за необхідне позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8082,21 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved