Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.05.2005 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/2547/74/12943 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 13000,00 Євро, строком до 11.05.2015 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит, проте відповідач, в супереч умов договору свої зобов'язання належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 04.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1626,00 Євро, що еквівалентно по курсу НБУ 43166,64 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 971,10 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ 25780,52 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 752,62 Євро (еквівалентно по курсу НБУ 19980,37 грн., заборгованість за відсотками - 78,66 Євро (еквівалентно до курсу НБУ 2088,25 грн.), у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 77,22 Євро (еквівалентно до курсу НБУ 2050,02 грн.); пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 576,24 Євро, що еквівалентно по курсу НБУ 15297,87 грн. станом на день подачі позову до суду відповідач заборгованість не повернула, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, де просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с.42/. Відповідач, в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи судом повідомлялась належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.05.2005 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2547/74/12943, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 13000,00 Євро строком до 11.05.2015 року зі сплатою відсотків річних за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних /а.с. 9-11/. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, кредит надається на умовах строковості, забезпеченості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 9.1. договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі 0.5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання відповідачем простроченого зобов'язання включно. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку, станом на дату видачі кредитних коштів /а.с.16/. Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого, станом на 04.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1626,00 Євро, що еквівалентно по курсу НБУ 43166,64 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 971,10 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ 25780,52 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 752,62 Євро (еквівалентно по курсу НБУ 19980,37 грн., заборгованість за відсотками - 78,66 Євро (еквівалентно до курсу НБУ 2088,25 грн.), у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 77,22 Євро (еквівалентно до курсу НБУ 2050,02 грн.); пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 576,24 Євро, що еквівалентно по курсу НБУ 15297,87 грн. /а.с. 6-8/. 17.01.2015 року відповідачу була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором /а.с.17/, однак остання не вжила жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку. Що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за умовами кредитного договору, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved