Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про зняття арешту зазначивши, що він є власником автомобіля RANGE ROVER Sport, державний номер [NUMBER]. Маючи на праві власності вказаний автомобіль позивач вказав, що у зв'язку з накладенням відповідачем арешту на його майно, у тому числі і автомобіль, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду, оскільки на його звернення щодо зняття арешту з майна, відповідачем надано відповідь про неможливість задоволення заяви про звільнення майна з-під арешту з причини знищення виконавчих проваджень за терміном їх зберігання. Представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив здійснити без його участі за наявними матеріалами справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте був належним чином неодноразово повідомлений про день, час та місце розгляду справи, З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля RANGE ROVER Sport, державний номер [NUMBER]. Згідно з листом Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 22.12.2014 року, № 48714/04-37/13, у відділі державної виконавчої служби перебували на виконанні виконавчі документи: виконавчий лист № 2-2407 віл 04.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 504032 грн.; виконавчий лист 2-2442 від 03.11.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь «ПУМБ» боргу в сумі 1505212,69 грн.; виконавчий лист № 2-2501 від 02.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» судового збору в сумі 1 555, 23 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 250,00 грн.; виконавчий лист № 2-2501 від 02.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 155522,83 грн., на підставі яких, з причини не виконання боржником рішень судів у добровільному порядку, з метою повного та реального виконання судових рішень, відповідачем було накладено арешт на все належне відповідачеві майно. Факт накладення арешту на належний на праві власності автомобіль позивача також підтверджується картками обліку АМТ серії ДНЗ [NUMBER]. Виконавчі провадження по вказаних вище виконавчих документах завершені та у зв'язку з закінченням терміну зберігання, на підставі акту про знищення виконавчих проваджень - знищені. У відповідності до постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Комякова А.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві, від 18.11.2010 року, у виконавчому провадження ВП № 14892909, виконавчий лист № 2-2407 віл 04.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача та інших осіб солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу, судового збору та витрат на ІТЗ, повернутий стягувану на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». У п. 2 вказаної постанови, державним виконавцем зазначено: припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Згідно з постановою заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Москаленка Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.06.2011 року, у виконавчому провадження ВП № 14738896, виконавчий лист № 2-2501 від 02.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» судового збору в сумі 1 555, 23 грн. та витрат на ІТЗ 250,00 грн., повернуто стягувачеві, відповідно до заяви від 09.06.2011 року. Відповідно до постанови заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Москаленка Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.06.2011 року, у виконавчому провадження ВП № 14737958, виконавчий лист № 2-2501 від 02.09.2009 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 155522,83 грн., повернуто стягувачеві, відповідно до заяви від 09.06.2011 року. Згідно з заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2009 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] та ПП «Промметал Компанія» про стягнення заборгованості було видано вказаний вище виконавчий лист. Разом з тим, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2011 року зазначене заочне рішення суду скасоване та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 червня 2011 року в даній справі, в задоволенні позову Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] та ПП «Промметал Компанія» про стягнення заборгованості, відмовлено повністю. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved