Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] 45023,51 грн. витрат, повязаних з його утриманням та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач посилається, що з відповідачем укладено договір\~\~про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі\~\~МВС України від 01.09.2010 року. Відповідно до п. 2.3.6 даного Договору відповідач [PERSON] був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну\~\~перебування на службі відшкодувати витрати, пов'язані\~\~з його утриманням\~\~у навчальному закладі. Наказом ГУНП в Тернопільській області від 01.03.2016 року № 31 о/с [PERSON] звільнено\~\~зі служби поліції за власним бажанням згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». Згідно з проведеним розрахунком (довідка від 14.02.2014 року № 4/2870\~\~сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 30.08.2010 р. по 28.02.2014 р. становить 45023,51 грн. За вказаних вище обставин позивач просить суд стягнути\~\~з відповідача\~\~ витрати\~\~пов'язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі позивача. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав вказаних у запереченні на позовні вимоги та просила в позові відмовити, так як [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ під час навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ. Крім цього, після закінчення навчання з 28.02.2014 року працював старшим оперуповноваженим Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, хоча наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ №33 о/с від 28 лютого 2014 року відрахований зі складу курсантів та відкомандирований в УМВС України в Тернопільській області підготовлений фахівцем для підрозділу кримінальної міліції у справах дітей, що стало підставою для звільнення за власним бажанням із органів внутрішніх справ, тому звільнений у запас 01.03.2016 року. Вважає, що не порушував п. 3.2 умов Договору, оскільки не відмовлявся від проходження служби, а звільнився, пройшовши службу. Договір не був доповнений пунктом після внесення змін в Постанову КМУ від 01.03.2007 року № 313 Постановою КМУ № 66 від 08.02.2012 року, де, зазначалось підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку в університеті звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, а тому просить у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та правовідносини: відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 01.03.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 10.08.2010 року № 403 о/с (а.с.4). Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання „рядовий міліції. Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року № 33 о/с (а.с.5). Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Тернопільської області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Тернопільській області від 01.03.2016 року № 31 о/с (а.с.6). відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч. І п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 01.09.2010 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Тернопільській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а. с. 7-8). Стаття 11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказана вище угода породила певні права та зобовязання сторін.\~\~ Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Ця підстава відповідає вимогам постанови КМ України №313 від 01.03.2007 року в редакції, чинній станом на день укладення договору із [PERSON], а це 01.09.2010 року. Тобто, згаданою постановою та договором було визначено, що [PERSON] мав би здійснити таке відшкодування лише\~у випадку відмови від проходження служби, однак такий звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Як встановлено в судовому засіданні, однією з підстав для подання даного\~позову зазначено постанову КМ України\~\~у редакції постанови КМ України №66 від 08.02.2012 року, якою до числа підстав\~\~для такого відшкодування додано звільнення з ОВС\~протягом\~трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через\~\~службову недбалість або за порушення дисципліни. Однак дана підстава\~\~у новій редакції не може бути застосована. Скільки\~\~відповідно до ч.1 ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності та відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії\~у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Враховуючи те, що відповідач по справі [PERSON] звільнений з органів внутрішніх справ 01.03.2016 року за власним бажанням, тобто, проходив службу, а не відмовився від її проходження, а в договорі, укладеному [PERSON] та Харківським національним університетом внутрішніх справ від 01.09.2010 року відсутній пункт про те, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на підготовку у випадку звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Крім цього, зміни в Постанову КМУ від 01.03.2007 року № 313 Постановою КМУ № 66 від 08.02.2012 року були внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2012 року № 66 «Про внесення змін до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», тобто на момент підписання [PERSON] договору - від 01.09.2010 року, зазначені правовідносини не поширювались, зміни у вказаний договір не вносились, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed