Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд до відповідача з дійсним позовом, просить стягнути на свою користь заборгованість по кредитному договору від 12.04.2011р. в сумі 42836,61 грн., мотивуючи дане тим, що відповідач порушив договірні зобов'язання по погашенню кредиту, у зв,язку з чим у нього виникла заборгованість відносно взятого кредиту станом на 18.09.2013 року, яку він відмовляється добровільно сплачувати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково не заперечуючи щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 12545,03 грн. що складає 5394,74 грн. заборгованість за кредитом, 12.04 грн. заборгованість по процентам, 7138.25 грн. заборнгованність по комісії за користування кредитом. В частині 27775.55 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов,язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - 500.00 грн. / фіксована частина/, 2016.03 грн. / процентна складова/ позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу з тих підстав, що при підписанні заяви про отримання кримдиту він як сторона договору не був ознайомлений та не підписував Умови і правила надання банківських послуг, як додаток до заяви Позачальника кредиту, а таким чином він не був ознайомлений з умовами надання кредиту в частині нарахування пені та штрафних санкцій, що є порушенням його прав на ознайомлення з умовами надання кредиту. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, прийшов до думки, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. 12.04.2011р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, який визначений, як заява Позичальника на підставі якого позивач надав кредит в розмірі 20000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач в позові зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві та відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак суд не може погодитись з вимогами позивача, що відповідач підписуючи заяву Позичальника підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві та відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Суд вважає безпідставним посилання представника позивача на Умови надання фізичній особі кредиту де містяться умови про застосування пені та штрафних санкцій в разі неналежного виконання догогвоних зобов,язань, оскільки зазначені Умови не підписувалися Позичальником не ають його реквізити. Відсутня дата їх складання, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід,ємності від заяви Позичальника. Доказів того, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем Умовами наданя кредиту / Розстрочка - Стандарт/, матеріали справи нее містять. У заяві не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, у Заяві є посилання на умови лише щодо сплати комісії та нарахування відсотків при порушенні зобов,язань. Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода відповідача [PERSON] на укладення кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки заявою позичальника від 12.04.2-011р.. За змістом п.4 ч.1 ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів», споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію. Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов,язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Також суд вважає, як не підлягаючими задоволеню вимоги позивача відносно забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно, що належить відповідачу [PERSON], так як відповідно до вимог закону позивач зобов,язаний зазначити на яких рахунках та банківських установах знаходять дані кошти та місце знаходження нерухомого майна.

Outcome: partial