Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 25 333 грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 253 грн. 33 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 173, 39 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 10.02.2014 року має заборгованість - 59323 грн. 30 коп., яка складається з наступного: - 782,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 14 352,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 44 187,64 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 33990,09 грн., яка була задоволена судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 25 333,21 грн.. Представник позивача в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав, просив суд їх задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] про стягнення грошової суми з ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав і суду пояснив що немає законних підстав для його задоволення, крім того посилання представника [PERSON], [PERSON] про застосування до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає необґрунтованими, у зв'язку з тим, що відповідач частково виконував покладені на нього обов'язки, що підтверджується сплатою ним 04.11.2011 року заборгованості за кредитом, а тому строк позовної давності починається з цієї дати, тобто з 04.11.2011 року. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав і просив суд застосувати строк позовної давності у зв'язку з порушення позивачем строків встановлених законом для звернення до суду. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошової суми не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено у судовому засіданні 25 червня 2010 року наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 2н-1178/10 про стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», сума у розмірі 33990,09 грн., за невиконання боржником зобов'язання за кредитним договором № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит [PERSON] на споживчі цілі. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного договору № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 4173,39 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник відповідача у судовому засіданні не довів відповідно до ст. 60 ЦПК України обставини які спростовують докази надані представником позивача, а тому суд виходить з того, що договір № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року дійсно був укладений між позивачем та відповідачем відповідно до норм ЦК України. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов договору відповідач не належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, у нього з'явилась кредитна заборгованість станом на 10.02.2014 року має заборгованість - 59 323 грн. 30 коп., яка складається з наступного: - 782,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 14 352,84грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 44 187,64грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 33 990,09 грн., яка була задоволена судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 25 333,21 грн.., про що свідчить розрахунок заборгованості. (а.с.6). На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості такими, що підлягають задоволенню. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошової суми, суд не вбачає законних підстав для її задоволення виходячи з наступного. У своєї зустрічній заяві [PERSON], наполягав, що він не укладав договір з позивачем та його не підписував, та грошові кошти не отримував. (а.с.29) На підтвердження своїх вимог представник відповідача [PERSON], [PERSON] заяв клопотання про призначення по справі почеркознавчу експертизу. Після задоволення клопотання представник відповідача та відповідач на вимогу експерта не надали необхідні матеріали, документи без надання яких експертизу провести не можливо, відповідно до повідомлення НДЕКЦ ГУ МВС України в Запорізькій області № 169 від 08.10.2014 року про неможливість проведення експертизи. (а.с.62) Згідно ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідним матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнані. Після отримання повідомлення про неможливість проведення експертизи представник відповідача [PERSON], [PERSON] змінив підстави зустрічної позовної заяви і просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 146 ЦПК України, та виходячи з того що для з'ясування обставини, а саме встановлення факту підпису [PERSON] договору № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року, або спростування цього факту без проведення експертизи неможливо, у суду не має спеціальних знань у галузі науки, а сторона відмовилась надати документи, які вказані в повідомлені НДЕКЦ ГУ МВС України в Запорізькій області № 169 від 08.10.2014 року про неможливість проведення експертизи, суд відмовляє у визнанні факту того, що [PERSON] не підписував договір № ZPS0RB48271312 від 10.02.2005 року. Враховуючи недоведеність підстав заявлених позовних вимог зустрічній позовній заяви [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошової суми, суд відмовляє у її задоволенні. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 253 грн. 33 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved