Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 09 грудня 2014 року між [PERSON] та громадянином [PERSON] Молдова [PERSON] було укладене Договір позики, про що останній видав розписку, яка посвідчує передавання [PERSON] визначеної суми позики. Згідно домовленостей між сторонами, Позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 6780, 00 дол. США (станом на 30 вересня 2016 року курс валют, встановлений національним банком становить: 100 дол. 2591,1879 грн.) еквівалентно 175 669,8 гривень. Відповідно до домовленостей між сторонами, отриману суму позичальник зобов'язувався повернути в повному обсязі до кінця 2015 року, про що зазначено у розписці. Для забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики, 09.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки №1. Як вбачається з розписки, позичену суму коштів [PERSON] зобов'язався повернути в повному обсязі до кінця 2015 року, Відповідач прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк, суми позики. З огляду на це, у Позивача виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його Боргових _ Зобов'язань перед Позикодавцем, в обсязі 200.00 грн. таких зобов'язань. У разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 20 травня 2016 року [PERSON] поручителю [PERSON] була пред'явлена вимога про сплату боргу, однак боргові зобов'язання останній так і не виконав. Просить, суд, стягнути з громадянина [PERSON] Молдова [PERSON], [INFO], адреса реєстрації: Республіка Молдова, м. Бєльці, вул. Віссаріона Пую, 24/21 на користь [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] борг за договором позики в сумі 6780,00 дол. США, що еквівалентно 175 669,8 гривень, стягнути із [PERSON] [INFO], що проживає за адресою, [INFO] Д кв.56 та громадянина [PERSON] Молдова [PERSON], [INFO], адреса реєстрації: Республіка Молдова, м. Бєльці, вул. Віссаріона Пую, 24/21 солідарно за Договором поруки на користь [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] кошти в сумі 200,00 грн., а також стягнути з громадянина [PERSON] Молдова [PERSON], [INFO], адреса реєстрації: Республіка Молдова, м. Бєльці, вул. Віссаріона Пую, 24/21 та громадянина України [PERSON] [INFO], що проживає за адресою: [INFO] на користь [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] суму судового збору в розмірі 1756,09 грн., пропорційно по 878,05 грн. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце слухання справи, [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобовязаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стаття 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частина 2 ст. 553 визначає, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що грудня 2014 року між [PERSON] та громадянином [PERSON] Молдова [PERSON] було укладене Договір позики, про що останній видав розписку, яка посвідчує передавання [PERSON] визначеної суми позики. Згідно домовленостей між сторонами, Позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 6780, 00 дол. США (станом на 30 вересня 2016 року курс валют, встановлений національним банком становить: 100 дол. 2591,1879 грн.) еквівалентно 175 669,8 гривень. Відповідно до домовленостей між сторонами, отриману суму позичальник зобов'язувався повернути в повному обсязі до кінця 2015 року, про що зазначено у розписці. Для забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики, 09.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки №1. Як вбачається з розписки, позичену суму коштів [PERSON] зобов'язався повернути в повному обсязі до кінця 2015 року, Відповідач прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк, суми позики. З огляду на це, у Позивача виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його Боргових _ Зобов'язань перед Позикодавцем, в обсязі 200.00 грн. таких зобов'язань. У разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 20 травня 2016 року [PERSON] поручителю [PERSON] була пред'явлена вимога про сплату боргу, однак боргові зобов'язання останній так і не виконав. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому з відповідачів на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором та понесені судові витрати.

Outcome: approved