Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаними вище позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилався на те, що 09 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11073198000, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21 710 швейцарських франків з розрахунку 8,2% річних на строк з 09.11.2006 року по 09.11.2013 рік. В забезпечення виконання умов договору 09 листопада 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №57677. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідачки [PERSON] станом на 22 жовтня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 12 409,70 швейцарських франків, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ становить 109 750 грн. 63 коп. Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 109 750 грн. 63 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 367,01 грн. Представник позивача [PERSON] під час розгляду справи позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] [PERSON] позов не визнала, про що надала свої письмові заперечення. Просила у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] підтримав заперечення [PERSON] та просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] також позов не визнав. Вважає, що він є неналежним відповідачем, оскільки він лише як колишній чоловік [PERSON] надав згоду на укладення договору кредиту та підписав договір поруки. Проте жодних коштів чи автомобіля він не отримував. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, судом встановлено, що 09 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11073198000 (а.с.5-10). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до умов договору [PERSON] надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 21 710 швейцарських франків зі сплатою 8,2% річних, з кінцевим терміном повернення по 09 листопада 2013 року. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи відповідачкою [PERSON] було підтверджено факт отримання нею кредитних коштів. Відповідно п.2.1 кредитного договору у забезпечення виконання зобовязань Позичальника за даним Договором приймається: застава, а саме: легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti»; порука [PERSON], [PERSON], згідно договорів поруки № 57677 від 09.11.2006 року. Крім того, судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] було 09 листопада 2006 року укладено договори поруки №57677 (а.с.15-18). Згідно до вимог договорів поруки (п.1.1), поручителі [PERSON] та [PERSON] зобовязуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору 11073198000 від 09 листопада 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно вимог ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону, договір поруки може передбачати як солідарну відповідальність боржника і поручителя, так і субсидіарну відповідальність поручителя. Однак, якщо в договорі поруки вид відповідальності не обговорений спеціально, то внаслідок прямої вказівки ст.554 ЦК України застосовується правило про солідарну відповідальність зазначених осіб. При цьому поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема, відповідає за сплату відсотків, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не передбачено договором поруки. Як вбачається із п.п.1.3,1.4.,1.5 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у Кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань по даному кредиту. Враховуючи наведене, позичальник [PERSON] та поручителі [PERSON], [PERSON] несуть солідарну відповідальності за виконання вимог кредитного договору. Таким чином, наведеними вище обставинами з посиланням на докази спростовуються посилання відповідача [PERSON] про те, що він є неналежним відповідачем по справі. Додатковою угодою укладеною між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 14 лютого 2008 року були внесені зміни до кредитного договору, а саме: про зміну розміру ануїтетного платежу за договором (а.с.14). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «»[PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.137-155), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. При цьому 19 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «»[PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.88-90). Вимогами статей 512-514, 516 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.п.2.3. вказаного договору права вимоги за кредитами переходять від Продавця до [PERSON], та, з урахуванням інших зобовязань Продавця та [PERSON] викладених у цьому Договорі, зобовязання Продавця передати Права вимоги за кредитами [PERSON] є виконанням з моменту підписання Продавцем та [PERSON] приймання передачі прав вимоги за кредитами у Дату закриття. Судом не беруться до уваги посилання відповідачки [PERSON] на те, що ПАТ «Дельта Банк» не має жодного відношення до її кредитного договору, у звязку з наступним: Так, відповідно до акту приймання передачі, який є невідємною частиною договору про відступлення права вимоги вбачається, що [PERSON] (ПАТ Дельта - [PERSON]) передано Продавцем (ПАТ «УкрСиббанк») в тому числі і кредитний договір відповідачки [PERSON]В (а.с.32,91-95). За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» є належним кредитором у зобовязанні. Листом АТ «Дельта Банк», відповідача [PERSON] було повідомлено про здійснення 19 грудня 2011 року заміни кредитора у зобовязаннях, що діють на підставі Кредитного договору №11073198000, при цьому зазначено суму заборгованості з пропозицією укласти додаткову угоду (а.с.86-87.). У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача [PERSON] станом на 22 жовтня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 16714,43 швейцарських франків, з яких 12 409,70 швейцарських франків сума заборгованості за кредитом та 4 304,73 швейцарських франків сума заборгованості за відсотками (а.с.96). Відповідно до довідки Національного банку України сума заборгованості за кредитним договором з розрахунку в гривнях складає 147 821 грн. 40 коп. (а.с.97). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також під час розгляду справи відповідач [PERSON] посилалась на те, що Банком безпідставно нараховано за кредитним договором прострочені відсотки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, відповідно до вимог п.п.8.1. Договору про надання споживчого кредиту, у випадку порушення зобовязання Позичальником в частині несплати чергового ауїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим Договором: на прострочену суму основного боргу [PERSON] нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 0%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позивачем вірно було нараховано за кредитним договором відсотки за прострочену суму заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Про існуючу заборгованість відповідачі повідомлялися належним чином, однак на досудову вимогу жодним чином не відреагували (а.с.20-23). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved