Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5049,80 грн., мотивуючи тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті платежів за кредитним договором, що є підставою для задоволення вимоги про повернення суми кретиту та сплати нарахованих процентів і пені. Позивач явки представника в судове засідання не забезпечив, у позовній заяві та додатково поданому клопотанні просив розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що дійсно брав кредит на придбання побутової техніки, сплачував кредитні платежі, проте у підтвердження сплати кредиту та процентів за його користування в повному обсязі належним доказів (квитанцій тощо) суду не надав. Заслухавши думку відповідача та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 1930/853SFPRP7 від 25.03.2011 року, за умовами якого відповідач отримав кредит на поточні потреби в розмірі 6418,03 грн. строком на 36 місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,0001% та частковим погашенням кредиту; щомісячні кредитні платежі в сумі 372 грн. позичальник зобов'язався вносити до 20 числа кожного місяця та зобов'язався погасити отриманий кредит до 25.03.2014 року (додаток № 1 до договору). Між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20121010-Г від 10.10.2012 року, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 10.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5049,80 грн. На виконання умов Договору факторингу № 20121010-Г від 10.10.2012 року, згідно з вимогами ст.ст.512-514, 516 ЦК України, ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по кредитному договору № 1930/853SFPRP7 від 25.03.2011 року. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Однак, свого договірного обов'язку не виконав та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв'язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач свого зобов'язання в повному обсязі не виконав. Як вбачається з виписки ПАТ «Платинум Банк» по особових рахунках з 28.03.2011 року по 05.03.2014 року відповідач здійснив кредитний платіж востаннє 25.05.2012 року. Після відступлення ПАТ «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відтак, у відповідача станом на момент подання позову до суду існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 5049,80 грн., яка складається з наступного: 3955,53 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 772 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 322,27 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відтак, позивач правомірно просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складає суму позову 5049,80 грн. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, процентів та пені, як і в сумі позову загалом, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved