Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач в своїй уточненій позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 10000 доларів США і сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав 10000 доларів США, про що склав розписку. Отримані кошти відповідач зобов`язався повернути до 20.05.2018 року. Зазначені кошти відповідачем не повернуто до теперішнього часу. Позивач направляла на адресу відповідача письмову вимогу про повернення боргу, однак відповідач вказаний лист не отримав. Позивач та її представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно до оригіналу розписки від 20.02.2018 року (а.с.5), [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 10000 доларів США на придбання нерухомості і зобов`язався повернути дану суму з урахуванням всіх витрат з продажу своєї квартири за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2018 року [PERSON] склала письмову вимогу на адресу [PERSON] (а.с.8), де вимагала повернути позичені кошти у сумі еквівалент 10000 доларів США у строк 30 днів з моменту отримання даної вимоги. Дану письмову вимогу [PERSON] направила листом від 21.06.2018 року через Укрпошту на адресу [PERSON] , однак останній дану вимогу не отримав (а.с.8-10), лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», доказів відмови [PERSON] від отримання даної вимоги суду не надано. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В розписці від 20.02.2018 року (а.с.5) [PERSON] зобов`язався повернути 10000 доларів США з продажу своєї квартири за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, (термін) виконання вказаного зобов`язання визначений вказівкою на подію, яка має настати, а саме продаж зазначеної квартири. Позивачка та її представник не надали суду докази того, що вказана квартира належала відповідачеві, що він здійснив продаж зазначеної квартири, не надано докази дати, коли було здійснено продаж квартири. Позивач та її представник не клопотали перед судом про витребування зазначених документів. Тобто, позивач та її представник не надали суду докази того, що наступила подія, після якої у відповідача виникло зобов`язання повернути борг. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Посилання позивача та її представника на те, що строк виконання зобов`язання відповідачем сторони усно узгодили до 20.05.2018 року, не підтверджується ніякими доказами і спростовується оригіналом розписки, де зазначено інший строк виконання зобов`язання. Посилання позивача та її представника на те, що строк виконання зобов`язання відповідачем настав після направлення відповідачу листом від 21.06.2018 року через Укрпошту вимоги про повернення боргу (а.с.8-10), суд вважає безпідставним. По-перше, (термін) виконання вказаного вище зобов`язання відповідачем визначений в розписці вказівкою на подію, яка має настати. По-друге, згідно до наданих суду доказів, відповідач [PERSON] не отримував вимогу позивача від 20.06.2018 року про повернення боргу. Тобто, відповідачу не відомо про дану вимогу. Суду не надано доказів відмови [PERSON] від отримання даної вимоги. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач та його представник не надали суду доказів, які б підтверджували, що строк виконання зобов`язання відповідачем настав, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнути з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 10000 доларів США. Зважаючи на те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відносяться на її рахунок і стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed