Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що Рішенням Новоастраханської сільської ради народних депутатів від 12 червня 1997 року їй було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,42 га, для особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель, оскільки вона є власником будинку [ADDRESS] ЇЇ земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS].На даний час виявилося, що вищезгадана земельна ділянка не відповідає Державному акту. Тому просить суд визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданий [PERSON] на підставі рішення Новоастраханської сільської ради від 12 червня 1997 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 36. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про визнання позову та про розгляд справи у відсутності його представника. Представник Відділу Держгеокадастру у Кремінському районі в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, справу просив розглянути на розсуд суду. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним». Згідно ч.2 ст.158 ЗК України «Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян». Згідно ч.5 ст.116 ЗК України «Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом». Згідно ч.2 ст.152 ЗК України «Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків». Згідно абзацу 3 п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р. (далі - Постанова Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 р.), згідно якого «Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним». Судом встановлено, що на підставі Рішення Новоастраханської сільської ради народних депутатів від 12 червня 1997 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,42 га, для особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради (а.с.11), як власнику будинку [ADDRESS] Обслідуючи земельні ділянки за адресою: по [ADDRESS] та [ADDRESS] землевпорядником Новоастраханської сільської ради було встановлено, що вищезгадані земельні ділянки не відповідають державним актам (а.с.12). Згідно довідки Відділу Держгеокадастру не передбачене ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою. Відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не вносилися, кадастровий номер не присвоювався (а.с.34) На даний час позивач бажає розпорядитися своєю земельною ділянкою, але помилки в його державному акті на право приватної власності на вищезгадану земельну ділянку заважають їй це здійснити. Оскільки чинним земельним законодавством не передбачена видача Державних актів, внести зміни у виданий неможливо, у суду наявні усі підстави визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на землю на ім»я позивача.

Outcome: approved