Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 36 212,33 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 16.08.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 002-15035-160812 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 19.12.2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами №2/К, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшли усі права за укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] вищезазначеним договором. Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 002-15035-160812 від 16.08.2012 року станом на 22.12.2017 року становить 36 212,33 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 22284,54 грн.; заборгованість по відсоткам - 13927,79 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0 грн.; заборгованість по комісії - 0 грн.. Відповідач [PERSON] не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитним договором, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує, просить такий позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи та не подав відзиву, а тому на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача у заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані документи і матеріали, заперечення на позов, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 16.08.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 002-15035-160812 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 19.12.2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами №2/К, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшли усі права за укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] вищезазначеним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Виходячи з наведеного, ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відповідно до ч. 1 ст. 11, ст. 512 ЦК України набуло прав та обов'язків перед [PERSON], які встановлені умовами вказаного договору. В порушення умов Кредитного договору № 002-15035-160812 від 16.08.2012 року, відповідач свої зобов'язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, та така заборгованість станом на станом на 22.12.2017 року становить 36 212,33 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 22284,54 грн.; заборгованість по відсоткам - 13927,79 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0 грн.; заборгованість по комісії - 0 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 22.03.2019 року відповідач [PERSON] не внесла кошти на погашення заборгованості перед позивачем. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] за Кредитним договором № BL6741 від 10.07.2008 року не сплатила у встановлені строки заборгованість та виходячи заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 002-15035-160812 від 16.08.2012 року в розмірі 36 212,33 грн.. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 1600 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved