Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 9,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2016 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-10308-16, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові приміщення загальною площею 9,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням приміщень для господарських потреб. Договір укладено на термін з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року включно. Позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення № 2302-вих-5619 від 06.12.2019 року, в якому Орендодавець повідомив відповідача про припинення договірних відносин та вказав на обов`язок відповідача протягом п`ятнадцяти днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. Проте відповідач свого обов`язку щодо повернення орендованого майна не виконав і воно фактично перебуває у його незаконному користуванні. Відповідач починаючи з моменту припинення договірних відносин жодним чином не приступив до передачі об`єкта оренди позивачу. Враховуючи наведене, у позивача є всі підстави для заявлення позовних вимог про виселення відповідача з нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 9,0 кв.м. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Представником відповідача [PERSON] подано заперечення на позовну заяву. Згідно поданих заперечень сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до Акту приймання-передачі від 05.12.2016 року ЛКП «№ 500» здало, а [PERSON] прийняла в оренду нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак, ухвалою Львівської міської ради № 2606 від 16.11.2017 року, ЛКП «№ 500» припинило свою діяльність. Додаткової угоди до договору оренди нерухомого майна № Л-10308-16 про зміну балансоутримувача сторонами не укладалось, окрім цього відповідач не отримувала жодних актів приймання-передачі від орендодавця чи уповноваженого балансоутримувача. Крім того, зазначають, що відповідач зверталась в ЛКП «Господар» з приводу надання інформації щодо того чи ЛКП «Господар» є балансоутримувачем приміщень загальною площею 9,0 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та отримала відповідь про те, що дане приміщення передається ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» і для підписання акту здачі-приймання слід звернутися туди. Таким чином відповідач не ухиляється від обов`язку щодо повернення даного приміщення. Справа поступила до суду 16.04.2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 05.05.2020 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. З огляду на карантинні обмеження, суд неодноразово йшов назустріч учасникам справи та відкладав судові засіданні з тією метою, щоб кожен мав можливість відстояти свою позицію перед судом. Крім того, суд розглянув абсолютно усі клопотання учасників справи, попередньо надавши можливість протилежній стороні висловитись з приводу таких клопотань. Представник позивача 16.03.2021 року в судове засідання не з`явилася, разом з тим, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити. Відповідач та її представник 16.03.2021 року в судове засідання не з`явилися без поважних причин, належним чином були повідомленні про час і місце розгляду справи, не повідомили суд про причини неявки. За змістом ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. З огляду на те, що відповідач та представник відповідача не з`явилися в судове засідання повторно, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності сторін. Згідно з\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 16.03.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2016 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-10308-16, згідно з п.1 якого Позивач передав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, площею 9,0 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на балансі Львівського комунального підприємства «№ 500» (а.с. 3-4). Згідно з п.4.1 даного Договору, вбачається, що такий укладений на термін з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року (а.с.3). Пунктом 4.7 Договору оренди визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (а.с.3). Окрім того, розділом 9 Договору оренди визначено порядок повернення Орендодавцю об`єкта оренди. Так, у разі припинення або розірвання Договору, Орендар повинен повернути Орендодавцеві об`єкт оренди протягом 15 днів за актом приймання передачі у належному стані (п.9.3-п.9.6.Договору) (а.с.4). Відповідно до повідомлення про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди № 2302-5619 від 06.12.2019 року вбачається, що відповідача повідомлено про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та зобов`язано повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі та провести повний розрахунок по сплаті орендної плати та здійснити повне погашення заборгованості у разі наявності такої (а.с.5). Надіслання позивачем повідомлення відповідачу від 06.12.2019 року № 2302-5619, підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 09.12.2019 та фіскальним чеком від 10.12.2019 року (а.с.6). Отже, встановлено, що Договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 29.11.2019 року. Згідно з ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини. Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, сплатити гроші тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», вбачається, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Пунктом 4.7 Договору оренди передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Пунктом 9.3 Договору оренди передбачено, що об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1. цього договору (закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання). Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що відповідач дійсно не повернув позивачу орендованого майна після закінчення строку дії договору. Відповідач, у свою чергу, не подав суду належних доказів на спростування вимог позивача, а тому, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень. Таким чином позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2102,0 гривень, сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 122 від 02.04.2020 року (а.с.9). З огляду на задоволення позову в повному обсязі, у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved