Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2006 році йому були надані кімнати [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] Згідно розпорядження органу приватизації від 08 листопада 2011 року № 11281 позивач отримав свідоцтво про право власності на житло від 11 листопада 2011 р.. Однак пізніше, [PERSON] дізнався, що у вказаних квартирах зареєстровані окрім нього, ще дві людини, а саме відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON]. Однак, позивач вказує, що відповідачі з моменту його вселення в житло, а саме з 2006 року і по час звернення до суду у вказаній квартирі не мешкають, жодних обов'язків по утриманню житла не виконують та їх місцезнаходження йому невідомо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засідання показав, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в кімнаті [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] на час роботи на заводі, однак фактично там не проживали. На момент реєстрації позивача в гуртожитку, кімнати не були придатні для життя. Відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи відповідно до яких вбачається, що позивачем згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизовані кімнати [NUMBER] в будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.4); згідно довідок ПП з обслуговування гуртожитків «ПП [PERSON]» в кімнатах [NUMBER] в будинку [ADDRESS] з 10.10.2006 року зареєстрований [PERSON], а в кімнаті [NUMBER] в будинку [ADDRESS] з 28.05.1999 року зареєстрований [PERSON], а з 28.03.2001 року зареєстрований [PERSON] (а.с.5-7); відповідно до актів перевірки проживання за місцем реєстрації мешканців від 02.2014 року, від 15.04.2014 року,11.06.2014 року [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації в кімнаті [NUMBER] в будинку [ADDRESS] більше п'яти років не проживають, комунальних послуг не сплачують (а.с.9,10,11). Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, судом беззаперечно встановлено, що на даний час в кімнаті [NUMBER] в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та при цьому останні фактично не проживають за місцем своєї реєстрації. Таким чином з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідачів відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вищезазначеному житлі, доказів про вселення їх у спірне житло у визначеному законом порядку та набуття права користування ним суду не представлено. При цьому, слід зазначити, що довготривалість користування зайнятим жилим приміщенням не надає особі будь-яких прав на нього, незалежно від того, що в окремих випадках особи, які самоуправно вселилися на жилу площу фактично вступають у договірні відносини, відкривають особистий рахунок, сплачують комунальні послуги тощо. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного заняття приміщення в будинку власника, що належить йому на праві приватної власності. За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що реєстрацією відповідача в житловому приміщенні чиняться перешкоди у здійсненні позивачем право власності, розпорядження нерухомим майном, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню. Питання про стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачем не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved