overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.01.2016 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований виконкомом Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівській області, актовий запис № 02. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися 14.10.2018 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На примирення не погоджується. Позивач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом надавався строк для примирення, проте по його закінченню позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.11.2016 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що був зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1986. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідачка у відсутність позивача, в разі його відрядження , сина відвозила до матері , а сама вечорами з подругою їздила на відпочинок . На зауваження позивача, щоб залишалася з сином та не їздила з подругою відповідачка не реагувала. Це призвело до втрати почуттів та любові, шлюбні відносини припинилися. В березні 2021 року у відсутність позивача відповідачка забрала сина та пізніше свої речі та переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків. Рішення позивач прийняв остаточне після бесід з відповідачкою і змінювати не має наміру. На примирення не погоджується, так як це уже неможливо, з відповідачкою вони чужі люди. Позивач у підготовче засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 200 ЦПК України , якщо відповідач визнає вимоги , суд має право ухвалити рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу і не бажають примирення, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що його син - відповідач по справі, добровільно відмовляється йому надавати матеріальну допомогу, яку він потребує у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. На даний час він проживає одиноко, отримує мінімальну пенсію, є інвалідом 3-групи загального захворювання, домашнього господарства не має та потребує великих витрат на лікування та витрат пов'язаних з оплатою комунальних послуг, харчування, утримання присадибної ділянки. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та пояснив, що він прикладав всі зусилля для виховання сина, купив йому квартиру, давав гроші на відпочинок та інші потреби. На даний час він хворіє, є інвалідом, має слуховий апарат та потребує матеріальної допомоги. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, просить суд врахувати, що позивач є інвалідом 3 групи загального захворювання, отримує мізерну пенсію із якої значну суму коштів витрачає на лікування та прожиття. Все своє життя він був поважною людиною, ветеран праці і заслуговує на повагу до себе зі сторони сина, якого він виховав, забезпечивши всіма матеріальними та моральними благами. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він як міг допомагав батьку матеріально, відправляв йому кошти добровільно, від яких батько відмовлявся. На даний час він працює, але значну суму коштів витрачає на своє лікування та лікування своєї дружини, яка ніде не працює у зв'язку із станом здоров'я. Крім того на його утриманні перебуває його доньа та онука. Вважає, що його батько отримує пенсію, розмір якої дозволяє його забезпечувати і тому ніякої матеріальної допомоги на його думку він не потребує. У разі якщо судом буде прийняте рішення про стягнення аліментів, просить суд зменшити розмір, вказаний позивачем у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивач не надав ніяких підтверджуючих документів про своє тяжке матеріальне становище, а навпаки отримує пенсію та має дохід від оренди земельних ділянок. Крім того, просить суд врахувати, що позивач має ще одного сина, який також повинен йому матеріально допомагати, тому у разі прийняття судом рішення щодо стягнення аліментів, просить суд врахувати не тільки матеріальний стан позивача, але і відповідача у якого на утриманні є хвора дружина, донька, онука, а також той факт, що відповідач значну суму коштів витрачає на лікування. Вислухавши строни та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідачів на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 200 грн. щомісячно від усіх видів їх заробітків та доходів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з він має дох дітей [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], з яким не знаходить спільної мови та проживає окремо. Догляд за ним здійснюють соціальні працівники. Крім того має хронічні захворювання та потребує постійного лікування на яке потрібно багато коштів. Відповідачі працюють та мають можливість надавати йому матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представник позивача позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав,що він працює завідуючим відділенням по обліку бездомних громадян, позивач перебуває на обліку, не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями, направити його в будинок інтернат для осіб похилого віку вони не можуть оскільки він має повнолітніх дітей. Рішення суду необхідно для оформлення його в цей будинок. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду та уточнюючи свої позовні вимоги просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги оґрунтовує тим, що вона є власником вказаного житлового будинку на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 27.05.2016 та посвідченого Сердцевич О.В. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 11-446. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2016 року підтверджується реєстрація права власності на вищезазначений будинок. З 05.07.2017 у вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON], який не є членом її сім`ї. [PERSON] не проживає в будинку з 2017 року та на даний час не сплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні. Добровільно відповідач знятися з реєстрації в її будинку не бажає, на контакт не йде, місце його фактичного проживання не відоме. Реєстрація [PERSON] в будинку не дозволяє їй користуватися та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд та значно обмежує її законні права (наприклад, оформити субсидію). Вона бажає подарувати будинок своїй дочці, а реєстрація сторонньої особи є перешкодою для цього. Позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У силу приписів цієї статті з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи . Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначив, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 26 жовтня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 594. Від спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з часом не склалося. Сторони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Протягом останніх років сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен зі сторін має протилежні погляди на шлюб, сімю. Позивач з 2000 року почав виїжджати на сезонні роботи за кордон і з часом сторони стали чужими, втратили кохання та повагу один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася, існує формально і примирення з відповідачкою не можливе. В судове засідання від представник позивача надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, просить їх задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, справу просить слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання подала письмову заяву, в якій з позовними вимогами згідна, просить слухати справу у її відсутність. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивачки та відповідача та письмові клопотання сторін, суд вважає, що оскільки подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки, і вона бажає розірвати шлюб, то позов слід задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначила, 5 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 721. Від шлюбу у них єдитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач не цікавиться ні життям позивачки, ні життям дочки., не забезпечує родину в повному обсязі. Відмовляється від купівлі доньці одягу, не надає дитині уваги, не має бажання спілкуватися з нею. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав заяву в якій він вказує, що не заперечує проти позовних вимог та просить розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 19 листопада 2013 року серії [NUMBER]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі знаходяться у шлюбі з 12.08.2006. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] яка знаходиться на її вихованні та утриманні. В зв'язку з тим, що на утримання дочки їй необхідні кошти, а відповідач їх в добровільному порядку не надає, хоча є працездатним, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини тобто до [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] її батьками [PERSON] та [PERSON] іванович, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 08 травня 2007 року [NUMBER]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві поданій до суду просить розірвати шлюб з відповідачкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25 червня 1988 року він перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Бобровицьким відділом РАЦС Чернігівської області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають повнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає самостійно. Причиною розлучення стало те, що на даний час вони з відповідачем зовсім різні люди з абсолютно несумісними характерами і поглядами на сімейні обов»язки. Це призвело до розбіжностей у поглядах на подружнє життя, між ними постійно виникають сварки. На даний час проживають окремо. З 2000 року спільного господарства не ведуть. Позивач вважає таке його життя нестерпним і вирішив звернутись до суду, на примирення не погоджується, так як впевнений, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони в судове засідання не з'явилися. В заяві до суду, позивач просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду , справу розглядати просить в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилася , про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином , про причини неявки не повідомляла , з заявою про перенесення розгляду справи або розгляд в її відсутність не зверталася, а тому суд за згоди позивача ухвали провести заочний розгляд. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України судове засідання проводилося без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.06. 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] / а. с. 6/; від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] / а. с. 7 /. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити чоловіка та жінку до спільного проживання. Враховуючи, те що сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, тривалий час не проживають спільно, спільного господарства не ведуть , суд знаходить поважними причинами розірвання шлюбу, і вважає подальше спільне життя подружжя буде суперечить їх інтересам .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначив, що 02 серпня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них дітей немає. Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, що призвело до постійних конфліктів та розпаду сім'ї. Сімейні конфлікти в них стали носити постійний характер, що призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася ,однак подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Суд заслухавши пояснення позивача дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Про те, що сторони одружились 02.08.2013 року, свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 11.06.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 4. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сімейні конфлікти в них носять постійний характер. Все вище перелічене призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї. Позивач наполягає на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved