Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами 31 грудня 2004 року зареєстровано шлюб Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, який розірвано15 липня 2008 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] 15 лютого 2008 року між сторонами було укладено договір про здійснення батьківських прав, та сплату аліментів на дитину, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л. Відповідно до вищевказаного договору відповідач зобовязувався сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, вищевказаних умов договору відповідач не виконав та у період з квітня 2014 року по квітень 2017 року борг становить 35 635 грн. крім того, інфляційні витрати у розмірі 10453,61 грн, 1 538, 82 грн. -3 % річних; та пеня у розмірі 25 997, 35 грн.. На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 15 лютого 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про здійснення батьківських прав, та сплату аліментів на дитину, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (Надалі - ЦК України), зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виконання цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач не виконав вимог вищевказаного договору, а тому заборгованість у період з квітня 2014 по квітень 2017 року становить 35 635 грн. крім того, інфляційні витрати у розмірі 10453,61 грн, 1 538, 82 грн. -3 % річних; та пеня у розмірі 25 997, 35 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved