Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач в травні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 01 грудня 2007 року в Тернавській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області, про що є актовий запис №4. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 01 грудня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб в Тернавській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області, про що є актовий запис №4, від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, з травня 2017 року не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, зазначає, що майнових питань про поділ майна немає, після розірвання шлюбу спільна дитина буде проживати з нею - [PERSON], враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 105, 110 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з травня 2015 року вона з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, про що є актовий запис № 4 (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони з 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved