Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог вказує, що в березні 2018 року звернувся до приватного нотаріуса для оформлення продажу 1/6 частини квартири та нотаріус повідомив, що можливість відчужити майно відсутня, оскільки згідно інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо його 1/6 частини квартири, міститься інформація про арешт всього майна. Вказує, що про зняття арешту з майна звертався до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області, де йому повідомили, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення з нього на користь держави штрафів та про неможливість зняття арешту з його майна, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення становить один рік. Просить суд зняти арешт зі свого майна. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником 1/6 частини квартири № 59, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Робоча, 2, що підтверджується витягом № 118348359 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2018 року (а.с.6) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.12.2017 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 1-1379 (а.с.4). Згідно даних в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта міститься інформація про наявність обтяження, а саме: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 10668945; зареєстровано 27.12.2010 р. 18:30:15 год.; реєстратором - Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3; підстава обтяження постанова № 18794922 від 17.12.2010 року, [PERSON] ВДВС; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно, та на частку в спільному майні, що належить [PERSON]; заявник [PERSON] відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, код 34977816, 25022, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, буд. 47. Підстави для накладення обтяження на даний час відсутні, матеріали виконавчого провадження знищено. Відповідно до ч. 1 ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387\~ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved