Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою в який просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], заборгованість за кредитним договором про надання грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 23.05.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 11350329000 про надання та використання кредитних коштів в іноземній валюті в сумі 40 952,00 доларів США зі сплатою 13,50% та граничним терміном повернення до 22.05.2015 року. В забезпечення зобов'язань по кредитному договору № 11350329000 між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 11350329000/П від 23.05.2008 року. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до змісту наданої суду заяви, просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомився належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомилась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №4 до кредитного договору № 11350329000, якою Банк надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у базовій валюті, що дорівнює 421, 148,82 грн. 82 коп. (а.с. 18-21). 23.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір № 11350329000 про надання та використання кредитних коштів в іноземній валюті в розмірі 40 952,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних та граничним терміном повернення до 22.05.2015 року. (а.с. 6-14). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір поруки №11350329000/П від 23.05.2008 року (а.с. 24-26). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи (а.с. 28-38) вбачається, що відповідач, отримавши від позивача кредит взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 21.10.2014 року, виникла заборгованість яка становить 212 331 грн. 59 коп., у тому числі: · \-заборгованості за кредитом - 169 846 грн. 03 коп.; · заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 42 485 грн. 56 коп.; · пеня за прострочення сплати по кредиту - 17 222 грн. 49 коп.; · пеня за прострочення сплати по процентам - 4 056 грн. 46 коп.; Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, на підставі викладено, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved