Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.1985 року позивачка є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її онуком. Відповідач зареєстрований у будинку позивачки, однак ніколи не проживав за місцем реєстрації. Крім цього, позивачці не відомо обставини здійснення реєстрації відповідача в її будинку, позаяк вона не давала згоди на проведення таких дій, а також відповідно до записів у будинковій книзі, відсутній запис про реєстрацію відповідача в її житловому будинку, що підтверджується копією будинкової книги. Вказана обставина стверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 21.06.2019 року, складеним депутатом Хустської міської ради. Відповідач, який не проживає в будинку позивачки, участі в утриманні будинку не бере, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач в добровільному порядку не відмовляється знятися з реєстраційного обліку в будинку позивачки. Наведене створює позивачці незручності у користуванні та розпорядженні її власністю, позбавляє можливості оформити субсидію, чим порушуються її права, через що вона звернулася з даним позовом до суду. Просила суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Причини неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.1985 року (а.с.7). У вказаному будинку зареєстрований також відповідач [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження житлово-побутових умов від 21.06.2019 року, складеного депутатом Хустської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] ніколи не проживав і згідно будинкової книги не був прописаний за даною адресою, а проживав до одруження в [ADDRESS] (а.с.8). Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивача, позбавляє останнього можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що [PERSON] обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в його будинку, так як останній відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщенням в будинку позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved