Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.06.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №2013-04- 00252 . Відповідно до ст.1 договору, TOB «МІГФІНАНС» зобов'язалось надати Відповідачу грошову кошти у розмірі 1500,00 гривен, з нарахування відсотків за користування позикою в розмірі 2 (два) % за кожен день користування позичальником грошовими коштами. Надання позики, відповідно до п.2.1 договору відбулось готівковими грошовими коштами, що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.06.2013р. Згідно п.3.1 договору, Відповідач зобов'язався 02.07.2013р. повернути позивачу отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою всього в сумі 2010.00 гривен. У визначений договором день, а саме 02.07.2013р. відповідач суму позики та відсотків не повернув. Відповідно до п.7.1. договору, при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250,00 гривен. Згідно до п.7.2, у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п.3.1. договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Як зазначалось вище, згідно договору п. 1 Договору за кожний день користування позичальником грошовими коштами нараховується відсоток у розмірі 2% за кожний день. Таким чином, в випадку прострочення повернення позики, Позичальник повинен окрім основної суми боргу сплатити позикодавцю відсотки за весь період користування грошовими коштами в розмірі 2% за кожен день користування коштами та понести відповідальність за прострочення в вигляді штрафу в розмірі 250грн. та пені з розрахунку 2% за кожен день від суми. Починаючи з 02.07.2013 року позивач неодноразово вимагав від відповідача повернення боргу, але відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов'язання не виконав. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму коштів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, де просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач належним чином повідомлений, в судове засідання неодноразово не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Представник позивача наполягав на розгляді справи за його відсутності в заочному порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином були повідомлені про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачів та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. 16.06.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №2013-04- 00252 .Відповідно до ст.1 договору, TOB «МІГФІНАНС» зобов'язалось надати відповідачу грошову кошти у розмірі 1500,00 гривен, з нарахування відсотків за користування позикою в розмірі 2 (два) % за кожен день користування позичальником грошовими коштами. Надання позики, відповідно до п.2.1 договору відбулось готівковими грошовими коштами, що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.06.2013р. Згідно п.3.1 договору, Відповідач зобов'язався 02.07.2013р. повернути позивачу отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою всього в сумі 2010.00 гривен. У визначений договором день, а саме 02.07.2013р. відповідач суму позики та відсотків не повернув. Відповідно до п.7.1. договору, при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250,00 гривен. Згідно до п.7.2, у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п.3.1. договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Як зазначалось вище, згідно договору п. 1 Договору за кожний день користування позичальником грошовими коштами нараховується відсоток у розмірі 2% за кожний день. Таким чином, в випадку прострочення повернення позики, Позичальник повинен окрім основної суми боргу сплатити позикодавцю відсотки за весь період користування грошовими коштами в розмірі 2% за кожен день користування коштами та понести відповідальність за прострочення в вигляді штрафу в розмірі 250грн. та пені з розрахунку 2% за кожен день від суми. Починаючи з 02.07.2013 року позивач неодноразово вимагав від відповідача повернення боргу, але відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. Згідно до ч.І ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до приписів ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов'язання; - сплата неустойки; - відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч.І ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 622 ЦК України, боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 30.05.2014р. сума заборгованості відповідача становить 22180.00грн., з яких: 1500.00 грн. основного боргу, 250.00 штраф відповідно до п.7.1 договору, 10470.00грн. нарахованих відсотків, 9960.00грн. пені відповідно до п.7.2. Договору Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони підтверджені у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved