Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом. Представник позивача у справі, Павлюк Іван Михайлович, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю із мотивів наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Із змісту позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що за кредитним договором № б/н від 10 липня 2007 року, [PERSON] отримала в позивача кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язалась виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Відповідач ухилилася від виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку із цим у останньої утворилася заборгованість в розмірі 16722,54 грн. Відповідач у справі, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково. Суд пояснила, що вона справді не погасила заборгованість перед банком. Однак не погодилася із сумою нарахованої пені та штрафу, і просила їх зменшити, оскільки вона часто хворіє і на даний час їй потрібні значні кошти на лікування. Суд, заслухавши відповідача і вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 10 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, оформлений заявою позичальника, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язалась виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору (а.с.7). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 липня 2007 року (а.с.5-6). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 31 січня 2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нарахована вся сума заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 16722,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 5338,57 грн., заборгованість за процентами в розмірі 8346,18 грн., в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість у розмірі 110,83 грн. і несплачені проценти на прострочену заборгованість у розмірі 8235,35 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2003,38 грн., заборгованість по судових штрафах у розмірі 1034,41 грн. Суд вважає за можливе застосувати приписи ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд приходить до переконання, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржника є реалізація судом передбаченого ч. 3 ст. 551 ЦК України права на зменшення розміру пені і штрафу. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач [PERSON] часто хворіє і потребує лікування, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 300 грн., штраф (фіксовану частину) до 500 грн., штраф (процентну складову) до 100 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним, відповідно до платіжного доручення № PROM1BM7CF від 11 березня 2015 року (а.с.1) судові витрати у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 3, 527, 530, 549, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial