Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що вона більше 6 місяців без поважних причин не проживає в цій квартирі. Позивач у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розміщене оголошення на сайті Ладижинського міського суду. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про що свідчить, зокрема, оголошення про виклик відповідачки для участі у судовому засіданні було опубліковано на сайті Ладижинського міського суду Вінницької області за посиланням https://lgm.vn.court.gov.ua/sud0211/pres-centr/ogoloshenya_pro_vukluk. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи за її відсутності до суду не направляла, відзиву не подавала. Відповідно до ч. 4 ст. 223, п. 1 ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється користувачем неприватизованої квартири № 38, що в будинку №7/1 по вулиці Процишина у місті Ладижин Вінницької області. Окрім нього у даному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідачка [PERSON] більше шести місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі. \~ Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із довідки №8287 від 22.12.2016 року, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області видно, що квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із відповіді КП «ЛАДЖИТЛОСЕРВІС» № 663 від 20.11.2017 року, що надана на запит [PERSON], видно, що 20.11.2017 року комісією складено акт обстеження житлового приміщення, відповідно до якого [PERSON] не проживає у [INFO] шість місяців. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Враховуючи те, що [PERSON] втратила право користування квартирою, оскільки не проживала у ній понад шість місяців без поважних причин, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 640,00 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 4, 7, 18, 141,223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України,

Outcome: approved