Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлений позов обґрунтувала тим, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON] - [INFO], який на даний час є малолітнім, проживаю з нею та перебуває на її утриманні. 08.08.2016 року, згідно рішення Тисменицького районного суду, шлюб між ними розірвано. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його здоров'ям. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без їх участі, позов підтримує, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, який було укладено 29.08.20014 року, у них народився син [PERSON] - [INFO], який на даний час є малолітнім, проживаю з позивачем та перебуває на її утриманні. 08.08.2016 року, згідно рішення Тисменицького районного суду, шлюб між ними розірвано. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не дає. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі брати участь в утриманні їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син [PERSON] повністю знаходиться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути на користь позивача на утримання дитини, сина [PERSON] - [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, відповідно до ст. 141, 180 183 СК України та

Outcome: approved