Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2015 року з відповідачем було укладено кредитний договір №Z02.213.72205, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 48098,00 грн. зі сплатою 1,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на дату подання заяви відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки і комісію, інші платежі за договором. Останній платіж боржник здійснила 06.03.2018 року. Станом на 23.03.2018 року заборгованість складає 97251,56 грн. 13.02.2018 року банк відправив на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань, однак [PERSON] в добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором. На підставі наведеного змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у його відсутність, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Ухвалою суду від 24.04.2018 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання не надав, в силу положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України та у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z02.213.72205, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 48098,00 грн. строком на 60 місяців та сплатою 1,9900% річних від залишкової суми кредиту, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 3,0400 % від початкової суми кредиту, а позичальник в свою чергу зобовязувалася повернути суму кредиту разом із процентними та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу суму кредиту, що підтверджено ордерами-розпорядженнями від 26.10.2015 року. Зазначені умови кредитного договору відповідачем виконано не було, внаслідок чого у неї станом на 23.03.2018 року сформувалася заборгованість за кредитом у розмірі 97251,56 грн., яка з складається з 32708,87 грн. сума основного боргу, 3674,40 прострочений борг, 15088,69 грн. прострочені проценти, 43,99 грн. строкові проценти, 1476,61 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту, 6050,74 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, 37908,26 грн. пеня за останній рік, 300,00 грн. інші штрафні санкції. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою про усунення порушення кредитних зобовязань та необхідність погашення заборгованості. У звязку із тим, що відповідач належним чином не виконала своїх зобовязань станом на 23.03.2018 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 97251,56 грн., що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved