Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач в січні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 21.02.2014 відділом РАЦС Печерського районного управління юстиції в м. Києві. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 21 лютого 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом РАЦС Печерського районного управління юстиції в м. Києві, від даного шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, шлюб існує лише формально, а тому сенсу підтримувати сімейні відносини немає, зазначала, що після розірвання шлюбу малолітній син залишиться проживати з матір'ю, а тому на підставі ст.ст. 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з 14 квітня 2016 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, примирення між ними не можливе, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2014 року, про що є актовий запис № 211 (а.с. 11 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з квітня 2016 проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved