Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивачем 24 вересня 2015 року було подано відповідний позов. В обґрунтування позову зазначено, що між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунку, на підставі якого було відкрито рахунок [NUMBER]. 26.06.2015 року його рахунок був заблокований, про причини блокування та про сам цей факт банк його не повідомляв. Він звертався до працівників банку, але йому лише пропонували зачекати, лише 16.07.2015 року відповідачем було надіслано йому листа з вимогою надати конфіденційну інформацію про нього та інших осіб, щодо мети використання коштів, що були зняті з рахунку, при цьому жодних пояснень про підстави обмеження права розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку, не було наведено. Він та його адвокат неодноразово звертались до відповідача з приводу надання інформації про блокування рахунку, 17.08.2015 року він отримав ще один лист, в якому представники відповідача просили його зачекати, оскільки триває перевірка даних по рахунку. У вересні 2015 року відповідач його повідомив про те, що їм не зрозуміла суть звернення. 08.09.2015 року він надіслав на адресу відповідача нотаріально посвідчену заяву про розірвання договору, але відповіді не отримав, а 18.09.2015 року подав до відділення № 100 ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву про закриття рахунку [NUMBER], однак вона не була прийнята у зв'язку з тим, що рахунок неможливо було закрити через блокування, про що заступником керівника відділення на заяві було зроблено запис. Вважав, що таким чином банком порушуються його права як клієнта банку та з 26.06.2015 року по теперішній час банківський рахунок [NUMBER] заблоковано без будь-яких пояснень, він не має можливості отримати належні йому грошові кошти. Просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 119310 гривень 53 копійки та розірвати договір банківського рахунку [NUMBER], укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. Посилались на те, що протягом декількох місців позивач не має можливості отримати належні йому грошові кошти, будь-яких пояснень з приводу причин блокування він не отримав, на рахунку перебуває сума в розмірі 119.310 гривень 53 копійки. Також позивач зазначав, що договір був укладений шляхом підписання ним анкети з умовами та правилами в банку, на підставі зазанченого договору було відкрито рахунок та йому видано банківську картку. Просив звернути увагу на те, що він навіть в день судового засідання, попри заперечення відповідача, який посилається на відсутність блокування картки, намагався зняти 100 гривень в банкоматі ПАТ КБ «Приватбанк», а також здійснити поповненя рахунку через службу Приват24 на 100 гривень, але в проведенні транзакції йому було відмовлено. Тобто, наполягав на тому, що його рахунок продовжує блокуватись з невідомих причин. Також, просив розірвати укладений договір, оскільки подана ним нотаріальна заява про розірвання договору не була розглянута банком. Представник відповідача в судовому засіданні 04.11.2015 року проти задоволення позову заперечувала, посилалась на те, що відсутні будь-які дані про блокування картки, та зазначала на необхідність надання часу для підготовки пояснень з цього приводу. В судове засідання призначене на 18.11.2015 року представник відповідача не з'явився, електронною поштою було надано письмові заперечення на позовну заяву, а також клопотання про часткове виконання ухвали про забезпечення доказів по справі, та проханням відкласти розгляд справи про надання витребуванних документів оскільки вони на стадії підготовки. Враховуючи, що представник відповідача не з'явився в судове засідання 15.10.2015 року, а 04.11.2015 року по справі було оголошено перерву до 18.11.2015 року, в яке представник відповідача не з'явився, судом було прийнято рішення щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням наданих пояснень та письмових заперечень. З письмових заперечень вбачається, що на думку представника відповідача позивачем всупереч вимогам ст.ст. 57, 64, 59 ЦПК України не надано доказів щодо існування обмежень в користуванні рахунком на якій він посилається у своєму позові, а тому позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. 28.07.2014 року між сторонами укладено договір банківського рахунку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.26). За умовами даного договору на ім'я позивача відкрито карткових рахунок та видано платіжну картку [NUMBER]. Номер картки та номер рахунку є однаковими. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтями 58, 59 ЦПК України визначається належність та допустимість доказів, а ст.64 ЦПК України визначено вимоги до письмових доказів. Представником відповідача на часткове виконання ухвали про витребування доказів у відповідному клопотанні було зазначено, що жодних обмежень Банк не вводив і позивач має можливість користуватись нею, окрім того, представник посилався на те, що докази, що надавались позивачем повинні бути виключно належними та допустимими, при цьому конкретно який саме доказ не повинен прийматись судом з причин неналежності або недопустимості не зазначено. Позивачем у якості доказів надавались скріншоти з своєї сторінки в програмі Приват24 щодо обслуговування рахунку. Знімок екрана (англ. screenshot, скриншот) - зображення, отримане комп'ютером, що відображає дійсно те, що бачить користувач на екрані монітора. Це зображення створене зі запису видимих елементів екрана комп'ютера або іншого візуального вихідного пристрою. Як правило, це цифрове зображення створюється операційною системою або спеціальним програмним забезпеченням, хоча може також бути зроблено за допомогою фотокамери або іншого приладу для перехоплення сигналу відео з виходу комп'ютера. «Приват24» - найбільший в Україні інтернет-банкінг та платіжна система, працює з 2001 року, належить ПриватБанку. Дозволяє отримати доступ та керувати платіжними картами клієнта в режимі реального часу. Серед карток можуть бути випущені не лише ПриватБанком але і іншими українськими банками. Має переключення на три мови: англійську, російську та українську версії. Позивачем та його представником в судове засідання надано копію квитанції ПАТ КБ Приватбанк» та скріншот з сайту Приват24 за 18.11.2015 року, з яких вбачається, що позивач мав намір зняти грошові кошти та поповнити рахунок мобільного телефону на 100 гривень, але у проведенні відповідних транзакцій йому було відмовлено, з причин занадто великої суми та помилки списання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Представник відповідача заперечував проти того, що рахунок позивача блокувався. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним позивачем факт блокування банківського рахунку, будь-яких доказів які б свідчили про відсутність обмежень позивача у користуванні своїм рахунком стороною відповідача не надано. У зв'язку із чим вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню. Розмір коштів, що перебувають на рахунку [NUMBER] , що відкритий на ім'я позивача в період часу з моменту подачі позову та до 06.11.2015 року не змінювався та становить 119 тисяч 310 гривень 53 копійки. Про це свідчать надані копіі виписки по картці/рахунку від 20.08.2015 року, виданого ПриватБанком (а.с.7-12), а також скріншот з виписки про рух коштів з сайту Приват24. Тому з відповідача підлягає стягненню сума коштів, що перебуває на рахунку відкритому на ім'я позивача саме в такому розмірі. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Позивач та його представник неодноразово звертались до відповідача, як на адресу головного офісу - ПАТ КБ «ПриватБанк» у м.Дніпропетровськ, так і в Харківську філію щодо надання інформації про блокування карткового рахунку, розірвання договору на користування карткою [NUMBER] саме з причин обмеження його у праві користування картрахунком з боку банку (а.с.13, 18,19, 20, 28-31), а 18.08.2015 року позивачем було направлено нотаріально посвідчену заяву про розблокування його картки та надання письмової відповіді щодо причин її блокування (а.с.21), також надано нотаріальну заяву-згоду на отримання адвокатом Тоцькою К.М. інформації стосовно відкритих рахунків, руху коштів, причин блокування на ім'я позивача (а.с.22). Дві нотаріально посвідчені заяви спрямовані на адресу відповідача (а.с.25). З копії листа від 16.07.2015 року вбачається, що керівником відділення - Харківське головне регіональне відділення» Щирським А.В. було запропоновано позивачу,

Outcome: approved