Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони шлюбних стосунків не підтримують; від шлюбу є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх дітей немає; подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб в судовому порядку, так як розірвати шлюб через орган ДРАЦС відповідач не бажає. Позивач у позові просив здійснити розгляд справи без його участі. Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі, позов визнає повністю, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити. Відтак, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.06.2021 року Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 05.07.2003 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 59. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, позивач не погоджується на примирення та бажає розірвати шлюб, від спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Тому

Outcome: approved