Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач в позові вказує, що відповідно до укладеного договору № VIW3RP21220501 від 30.12.2012 року [PERSON] 30.12.2012 року отримав кредит у розмірі 11932,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань не виконав, внаслідок чого станом на 12.10.2015 року має заборгованість в сумі 27812,14 грн. Тому позивач звернувся в суд з даним позовом. Представник позивача на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи позов визнає частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, штрафів (фіксована частина та процентна складова). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №VIW3RP21220501 від 30.12.2012 року [PERSON] 30.12.2012 року отримав від ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у розмірі 11932,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.10.2015 року має заборгованість - 27812,14 грн., яка складається з наступного: 11911,18 грн. - заборгованість за кредитом; 8,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14092,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1300,58 грн. - штраф (процентна складова). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно умов ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак, у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. При вирішенні питання про зменшення неустойки суд повинен обєктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобовязання; причини неналежного зобовязання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. Крім того, при вирішенні даного питання, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлена сума пені дійсно значно перевищує суму завданих збитків позивачеві, а тому у задоволенні позову в частині стягнення пені з відповідача за несвоєчасність виконання зобовязання за кредитним договором слід відмовити в звязку з безпідставністю заявлених вимог. Тому з [PERSON] підлягає стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 13719,91 грн., з яких: 11911,18 грн. - заборгованість за кредитом; 8,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1300,58 грн. - (процентна складова). Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн., які позивач сплатив відповідно до платіжного доручення №ІНВ99В15GР від 19.10.2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial