Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 квітня 2016 року Франківським районним судом м. Львова (суддя Кузь В.Я.) [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У вироці суд встановив, що [PERSON]шляхом обману (шахрайство) заволодів грошовими коштами потерпілого [PERSON]на загальну суму 13165 грн. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області (головуючий суддя - Березюк О.Г., судді - Романюк М.Ф., Макойда З.М.) від 8 листопада 2016 року, вирок Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року щодо [PERSON] залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні [PERSON] без задоволення. У звязку з вищенаведеним позивач просить стягнути з відповідача 13165 грн. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, про слухання справи у його відсутності, просить позов задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представників сторін, суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі. Згідно з ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року відповідач [PERSON] з метою отримати кошти у громадянина [PERSON], у другій половині (третій декаді) вересня 2014 року, прибув до дому до позивача у квартиру № 4 житлового будинку № 47 по вул. Ген. Чупринки у м. Львові, тобто по місцю проживання [PERSON] та маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, грошовими коштами в розмірі вартості матеріалу, необхідного для утеплення вказаної квартири, шляхом обману, під виглядом придбання будівельних матеріалів, а саме пінопластових плит товщиною 8 см, фасадної сітки, клею, які ніби-то необхідні були йому для виконання робіт із утеплення зовнішніх стін вказаної квартири, заволодів грошовими коштами гр. [PERSON] в розмірі 11 тис. грн. Переконавши останнього та його дружину, [PERSON], продовжуючи свій єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами [PERSON], 09 жовтня 2014 року, придумав версію про нібито відсутність необхідних матеріалів та доцільність заміни іншими дорожчими по ціні, повторно прибув до потерпілого за місцем проживання та перебуваючи в приміщенні квартири, шляхом обману, під виглядом необхідності придбання пінопластових плит товщиною 10 см. замість пінопластових плит товщиною 8 см., що ніби-то були необхідні йому для виконання робіт із утеплення зовнішніх стін квартири № 4 житлового будинку № 47 по вул. Генерала Чупринки у м. Львові, вдруге заволодів його грошовими коштами в розмірі 1265,00 грн. Відтак, [PERSON], продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами [PERSON], 11-12 жовтня 2014 року прибув до нього додому, де перебуваючи в приміщенні квартири, шляхом обману, повідомив тому, що матеріал замовлено, однак необхідно ще додати 900 грн. для оплати автотранспорту, який доставить матеріал. При цьому, [PERSON] для переконливості, залишив свої речі у квартирі потерпілого [PERSON], запевняючи, що повернеться за ними коли привезе будівельний матеріал. [PERSON], повіривши переконанням [PERSON], будучи переконаним в правдивості намірів та добросовісності останнього щодо початку виконання робіт з утеплення зовнішніх стін його квартири № 4 у житлового будинку № 47 по вул. Генерала Чупринки у м. Львові, додатково надав тому грошові кошти в сумі 900 грн. Проте ні в цей день, ні у подальшому, [PERSON] будівельних матеріалів не закупив та обіцяних робіт не розпочав. На перших порах відповідав на телефонні дзвінки, пояснюючи, що зламалась машина, придумував інші різні версії, а відтак відключив телефон та почав уникати зустрічей, не закупивши матеріалу, не розпочавши обіцяних робіт та не повернувши кошти в притул до завершення розгляду кримінального провадження. У такий спосіб, [PERSON] заволодів чужим майном - грошовими коштами потерпілого [PERSON] на загальну суму 13165,00 грн. /а.с.2-6/ Ухвалою Апеляційного суду Львівської області (головуючий суддя - Березюк О.Г., судді - Романюк М.Ф., Макойда З.М.) від 8 листопада 2016 року, вирок Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року щодо [PERSON] залишино без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні [PERSON] без задоволення. /а.с.8-9/ Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. З огляду на вказане, беручи до уваги, що вина [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком Франківського районного суду м. Львова, що набрав законної сили, з відповідача слід стягнути на користь позивача кошти в розмірі 13165 грн., отриманіх шахрайським шляхом від потерпілого у кримінальному правопорушенні [PERSON] Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Outcome: approved