Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про вішкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації). В обгрунтування своїх вимог вказує, що між ним та ТзОВ «Автодімсервіс» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 119518 від 12.07.2017 року, предметом якого є страхування автомобіля «Renault Trafic», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09.11.2017 року по вул. Карпенка-Карого в м. Луцьку Волинської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault Trafic», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія ТзОВ «Автодімсервіс»та автомобіля «Volksvagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. В подальшому потерпілий звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 30834,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8709 від 24.11.2017 року. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити в користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 30834,81 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , 09 листопада 2017 року о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volksvagen Passat», р.н. [NUMBER] , по вул. Карпенка Карого на перехресті з пр. Перемоги, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Renault Trafic»д.р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення, в результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху.. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Майнові інтереси власника автомобіля ТзОВ «Автодімсервіс» були застраховані відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 119518 від 12.07.2017 року у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 12-14). На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього від 23.11.2017 року (а.с. 10, 11) позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 30834,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8709 від 24.11.2017 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити в користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 30834,81 грн. Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заявлену позивачем до стягнення суму страхового відшкодування в розмірі 30834,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 1921,00 грн. понесених витрат пов`язаних зі сплатою судового. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved