Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції за актовим записом № 85. У шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина за згодою батьків проживає спільно з матір`ю, спору між позивачем та відповідачем щодо місця проживання дитини немає. Позивач стверджує, що протягом останніх декількох років подружні стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я перестала існувати. На даний час з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 24.02.2021 року(а.с. 16, 17). 04.02.2021 року до суду надійшов відзив на позов у якому відповідач просить розірвати шлюб. Зазначає, що вона не згодна з викладеними у позові твердженнями стосовно причин, по яким не склалося їхнє з позивачем сімейне життя. Позивач покинув її з донькою, зраджує їй з іншою жінкою, не надає дитині матеріальної допомоги, тому вона звернулася до суду за отримання наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на доньку. Позивач їй неодноразово погрожував, наносив їй тілесні ушкодження. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснив, що з відповідачем проживають за різними адресами з травня 2020 року, побоїв відповідачу він не завдавав, сварки в сім`ї виникали з вини відповідача. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Відповідач суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності за участі її представника, вказала що своє відношення до позову виклала у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст.55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції, актовий запис № 85(а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач та відповідач не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач також просить розірвати шлюб, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу між сторонами судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 10).

Outcome: approved