Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач заявив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19 травня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 (п'яти тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 23 квітня 2018 року має заборгованість у сумі 65602 грн. 83 коп., яка складається із 4723,09 - заборгованість за кредитом, 57079,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3100.14 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором без номера від 19 травня 2011 року заборгованість у сумі 65602 грн. 83 коп., а також судові витрати у сумі 1762.00 грн. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з'явився, подав до суду письмове клопотання за вхід.№3853 від 04 червня 2018 року (а.с.41), в якому просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесенні судом заочного рішення. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON]про стягнення заборгованості, та призначено перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження на 10 вересня 2018 року на 09 годину 00 хвилин за повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] на перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, за зареєстрованим місцем проживання (вул. Виноградна, 172 А, місто Ямпіль, Вінницька область). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду повернувся лист з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №2450000596518 з відміткою «про вручення особисто». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач [PERSON] суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. У відповідності з ч.1 ст.280 та ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду, позивач не заперечує проти такого розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - анкети - заяви без № від 19 травня 2011 року, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які є умовами договору, розрахунку заборгованості, судом встановлено, що між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 (п'яти тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своїх зобов'язань та допустила заборгованість станом на 23 квітня 2018 року у сумі 65602 грн. 83 коп. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 65602 грн. 83 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №PROM4BІUМЕ від 14 травня 2018 року, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1762 гривень. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved