Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 10.01.2017 року помер його батько [PERSON], який проживав у [INFO]. На день смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Рахвалівка по вул. Лісова, 39 Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті позивач прийняв, подавши заяву про це до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Проте, йому нотаріусом 23.08.2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки не предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Він є єдиним спадкоємцем. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивач не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Написав заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Направили до суду заяву, у якій позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що Батьком [PERSON], [INFO] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 338973; [PERSON] помер 10.01.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 383614 від 11.01.1917 року. З експертного висновку № 056/195-m від 24.02.2017 року експерта українського бюро лінгвістичних експертиз слідує, що розбіжності документальних записів прізвищ, які походять від особових імен зумовлені впливом варіантної парадигми розмовних або говіркових варіантів особового імені, покладеного в основу відповідного прізвища. Експерт робить висновок, що прізвища [PERSON] та [PERSON], пропри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, є ідентичними. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, подавши відповідну заяву нотаріусу 12.05.2017 року (спадкова справа 158/2017). На день смерті [PERSON] належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Рахвалівка Іванківського району Київської області по вул. Лісова, 39, що підтверджується записом у погосподарській книзі № 1, особовий рахунок № 311 Варівської сільської ради сільської ради (довідка сільської ради № 262 від 12.04.2017 року) і був збудований ним згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок у 1930 році, а господарські споруди протягом 1930-1970 років. Правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] за життя не оформив. Земельна ділянка, яка знаходиться біля будинку, згідно довідки цієї ж сільської ради № 261 від 12.04.2017 року не приватизована. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON], є позивач його син. Інших спадкоємців немає. Позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заведена спадкова справа № 158/2017. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса № 828-02-31від 23.08.2017 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Саме через відсутність правовстановлюючих документів, позивач не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Судові витрати позивач згоден нести сам. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved