Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третіх осіб - [PERSON], ТОВ «Синявські граніти», про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1, посилаючись на те, що 12.03.13р. близько 13 год., [PERSON] на телефонний дзвінок директора ТОВ «Синявські граніти» Мартинюка В.М. прибув на товариство, де директор Мартинюк В.М. дав йому завдання розчистити дорогу від снігових заметів в с. Красносілка, Старосинявського району. О 17 год. [PERSON] поїхав навантажувачем чистити дорогу в с. Красносілка від снігових заметів де працював до 02 год ночі. 13.03.13р. закінчивши роботу, [PERSON] приїхав в смт. Стара Синява, де залишив навантажувач на автостоянці підприємства «Старосинявський автодор». 13.03.13р. о 10 год. зателефонував до [PERSON] директор ТОВ Синявські граніти» Мартинюк В.М. та доручив йому пригнати навантажувач на підприємство. О 14 год., за розпорядженням Мартинюка В.М. почав знімати з навантажувача електронну систему. В присутності охоронців [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підняв ковш на висоту до 2 метрів, при цьому не поставив опори від самовільного спускання ковша, зайшов під ковш та почав знімати датчик з гідросистеми. Під час відкручування одного з мастильних рукавів високого тиску, ковш став різко опускатися. [PERSON] не встиг відбігти і потрапив під ковш. [PERSON] було надано допомогу та доставлено в лікарню. Висновком комісії спеціального розслідування, згідно акту форми Н-5 від 16.10.13р. встановлено, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], вважається пов»язаний з виробництвом, береться на облік та на нього складається акт форми Н-1. З таким висновком позивач не погоджується, не бере на облік даний нещасний випадок, оскільки вважає, що даний випадок, який мав місце 13.03.13р. не пов»язаний з виробництвом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, та просить його задовольнити в повному обсязі, пояснивши суду, що даний випадок, який мав місце 13.03.13р. не пов»язаний з виробництвом, оскільки директор ТОВ «Синявські граніти» Мартинюк В.М. не мав повноважень приймати на роботу [PERSON] та давати йому розпорядження на виконання робіт, так як на момент настання нещасного випадку ТОВ «Синявські граніти» перебувало на стадії банкрутства і директор не мав права управляти товариством. Це мав робити арбітражний керуючий. Представник відповідача та представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечують, посилаючись на те, що директор ТОВ «Синявські граніти» Мартинюк В.М. виконував свої обов»язки керівника відповідно до вимог закону і мав право на той час приймати на роботу працівників та давати їм завдання на виконання робіт. Твердження представника позивача про те, що директор ТОВ «Синявські граніти» не мав права приймати на роботу працівників та давати їм завдання на виконання робіт не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до вимог ч. ч. 10; 11 ст. 22 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених законом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Представник третьої особи - ТОВ «Синявські граніти» в судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи належним чином повідомлений. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про охорону праці» працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства. Статтею 14 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України які спричинили втрату працездатності» передбачено, що нещасний випадок на виробництві це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Відповідно до вимог ч. ч. 10; 11 ст. 22 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Так, в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що 12.03.13р. близько 13 год., [PERSON] на телефонний дзвінок директора ТОВ «Синявські граніти» Мартинюка В.М. прибув на товариство, де директор Мартинюк В.М. дав йому завдання розчистити дорогу від снігових заметів в с. Красносілка, Старосинявського району. О 17 год. [PERSON] поїхав навантажувачем чистити дорогу в с. Красносілка від снігових заметів де працював до 02 год ночі. 13.03.13р. закінчивши роботу, [PERSON] приїхав в смт. Стара Синява, де залишив навантажувач на автостоянці підприємства «Старосинявський автодор». 13.03.13р. о 10 год. зателефонував до [PERSON] директор ТОВ Синявські граніти» Мартинюк В.М. та доручив йому пригнати навантажувач на підприємство. О 14 год., за розпорядженням Мартинюка В.М. почав знімати з навантажувача електронну систему. В присутності охоронців [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підняв ковш на висоту до 2 метрів, при цьому не поставив опори від самовільного спускання ковша, зайшов під ковш та почав знімати датчик з гідросистеми. Під час відкручування одного з мастильних рукавів високого тиску, ковш став різко опускатися. [PERSON] не встиг відбігти і потрапив під ковш. [PERSON] було надано допомогу та доставлено в лікарню. Висновком комісії спеціального розслідування, згідно акту форми Н-5 від 16.10.13р. встановлено, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], вважається пов»язаний з виробництвом, береться на облік та на нього складається акт форми Н-1. Це підтверджується поясненнями сторін і ніким не оспорюється. Суд не бере до уваги пояснення представника позивача в тій частині, що директор ТОВ «Синявські граніти» Мартинюк В.М. на мав права приймати на роботу працівників та давати їм виконувати робочі завдання, оскільки вже була на той час ухвала Господарського суду Хмельницької області про порушення провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ «Синявські граніти» та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого. Позивач невірно дав оцінку правовим нормам закону. В обгрунтування позову застосував норми закону, що стосуються процедури ліквідації підприємства, яка може застосовуватись після закінчення процедури розпорядження майном боржника. Саме під час процедури ліквідації підприємства призначається судом ліквідатор, звільняються органи управління підприємством. Однак під час порушення справи про банкрутство та призначення розпорядником майна арбітражного керуючого не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Таким чином, на момент настання нещасного випадку (13.03.13р.) було лише порушено справу про банкрутство «ТОВ Синявські граніти». Лише керівництво майном товариства здійснював призначений судом розпорядник майна, а керівництво з інших питань, в тому числі трудових відносин з працівниками, продовжував здійснювати директор Мартинюк В.М. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в позові слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не було доведено представником позивача тих обставин на які він посилався в позовній заяві, а тому пред'явлений позов є таким, який не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed