Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідну позовну заяву 27.09.2019 року. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, сплачуваних відповідачем на її користь на підставі рішення суду від 25.09.2017 року на утримання двох неповнолітніх дітей, встановивши аліменти в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення із позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі рішення було стягнуто аліменти на утримання кожної дитини по 1000 гривень. На момент звернення її з цим позовом матеріальний стан відповідача суттєво змінився, він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідачем подано відзив на позовну заяву та зазначено, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати [PERSON] , 1957 року народження, окрім того, позивачем не оспорюється факт, що за наявності на праві власності власного житла, вона разом із дітьми проживає в квартирі, що належить йому та його матері. Всі витрати на утримання квартири сплачуються ним. Також він оплачує гуртки дітей. Вважав, що позов є передчасним. Просив в позові відмовити. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. Посилались на те, що з моменту стягнення аліментів значно поліпшився майновий стан відповідача, він має дохід, має можливість виїжджати за кордон на відпочинок, про що викладає відповідні підтвердження в соціальних мережах. Також він продав автомобіль дев`ятку, яку спільно придбали в шлюбі без її згоди, а купив Шевроле , що свідчить про наявність коштів. На прохання прийняти участь в оплати витрат на оздоровлення дітей не відповідає, витрати несе позивач самостійно. Також, хворіє їх син, витрати на лікування вона сплачує самостійно, відповідач допомоги не надає. Зазначала, що мати відповідача дійсно пенсіонерка, але вона працює, не перебуває на його утриманні, витрати на оплату комунальних послуг несе сама. Вважали, що відповідач має можливість нести витрати у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину. Відповідач та його представник проти позову заперечували, зазначали, що майновий стан відповідача не змінився, не заперечував проти того, що дійсно наразі мешкає із іншою жінкою, їздив за межі країни на відпочинок, про хворобу сина не знав, аліменти сплачує, з дітьми спілкується, декілька разі сплачував витрати на відвідування гуртка дітьми. Також суду зазначив, що він дійсно є фізичною особою підприємцем, але його доходи з моменту прийняття рішення судом не змінились. Суд, вислухавши доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони у справі перебувають у шлюбі з 29.07.2006 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач є зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , відповідно до даних інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади. Позивач та неповнолітній [PERSON] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , відповідно до даних інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.09.2017 року у справі №644/5136/17 було задоволено частково позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 16.08.2017 року і досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.6, 7 даної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, та суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту даного рішення вбачається, що на момент прийняття рішення відповідач офіційно не працевлаштований та фактично має змогу сплачувати 2000 гривень. Судом враховано встановлений в державі прожитковий мінімум на дитину до 6 років, загальний розмірі усіх відрахувань, що не може перевищувати 20% доходу, а у випадках, передбачених законодавством 50% заробітної плати. Відповідачем надано до відзиву копії платіжних розрахунків про нарахування вартості комунальних послуг на ім`я [PERSON] , а також квитанцію про оплату послуг, так саме від імені [PERSON] .. За даними КНП Харківської обласної ради «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7» від 07.11.2019 року №20 дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у амбулаторному відділенні №6 даного закладу з 03.08.2018 року, регулярно має обстеження, безкоштовно отримав профілактичне контрольоване лікування на фоні вітамінів та гепатопротекторів, які частково купувались матір`ю. У травні 2019 року було проведено томографію за кошти матері дитини. Наступне контрольне обстеження у травні 2020 року. З 2015 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря офтальмолога, потребує носіння окулярів, вітамінотерапії та корекції, що підтверджується відповідною довідкою від 29.11.2019 року. В судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що вона є матір`ю відповідача, позивач її невістка. Суду зазначила, що вона дійсно є пенсіонеркою, але на утриманні сина не перебуває, окрім того, що отримує пенсію, додатково працює, сама себе обслуговує, кошти син дійсно декілька раз надавав та вона сплачувала комунальні послуги за квартиру, але ці виплати не носять системний характер. Судом було отримано інформацію з ДПС України Головного управління ДПС у Харківській області із змісту якої вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з 11.06.2018 року, розмір його доходу за період з 11.06.2018 року по 3ц1.12.2018 року склав 85100,61 гривні. За 2019 рік інформація про доходи не була надана, відповідно до вимог п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, оскільки ще не сформована. Також, сторони не заперечували проти того, що питання оплати коштів за відвідування дітьми секції між ними не врегульовано, батько дійсно сплачував декілька разів вартість занять. Тобто, сторони не проживають спільно, діти проживають із позивачем, відповідач є дієздатною особою, на момент розгляду справи працює, інших утриманців не має, витрати на оплату вартості комунальних послуг відповідачем не носять системного характеру. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 30.11.2019 року та аналогічний розмір відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 року в розмірі 2218 гривень. При цьому розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму. Враховуючи наведене, а також те, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів відповідач є фізичною особою підприємцем, змінився встановлений державою прожитковий мінімуму на дитину, змінився вік дітей, суд вважає, що заява про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються на кожну дитину до 1500 гривень. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується доводів позивача про наявність витрат пов`язаних із лікуванням дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.185 СК України визначено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто, у разі наявності відповідних витрат позивач має право звертатись до відповідача із вимогами щодо їх відшкодування, а у разі спору, звертатись до суду. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, визначений станом на день подання позовної заяви, оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати.

Outcome: partial