Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склались, сторони припинили спільне проживання та шлюбних стосунків не підтримують з 2004 року; від шлюбу дітей немає; місце проживання чи перебування відповідача позивачу невідомо, а тому примирення, подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, зокрема через оголошення в пресі, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у її відсутність чи будь-яких інших клопотань суду не надала. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 131221, виданого 07.04.2016 року виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 07.09.1999 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Від шлюбу дітей немає. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи та встановлено судом, сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, позивач на примирення не погоджуються та бажає розірвати шлюб. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також розяснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved