Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Замку», Львівське комунальне піддприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради», в якому просить розірвати Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) Г-10785-17 від 26.12.2017 року, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення напівпідвалу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м. та стягнути з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість у сумі 4 846 гривень 38 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 26.12.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] , укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) Г-10785-17, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в користування нежитлове приміщення напівпідвалу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м. Термін дії Договору оренди визначений до 25.12.2020 року. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам законодавства, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Так, відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-1088 від 15.05.2019 року, станом на 09.05.2019 року, відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами Договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 4 846,38 гривень. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати з відповідачем договір оренди, виселивши останнього з нежитлового приміщення та стягнути суму заборгованості за укладеним договором. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позов, з мотивів, наведених у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Вказав, що спірне приміщення по [ADDRESS] не належить до комунальної власності Львівської міської ради, а є допоміжним приміщенням і тому належить на праві спільної сумісної власності Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «На Замку». Крім цього, вказав, що звертався до позивача із заявою про припинення договору, однак його заяву було проігнорованого та продовжено нарахування плати за оренду. Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «На Замку» Бублик Т.С. позов заперечила з мотивів безпідставності, однак проти розірвання договору не заперечила. Представник третьої особи Львівського комунальне піддприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради» в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розляду справи повідомлений належним чином. Суд постановив розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.12.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] , укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) Г-10785-17, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в користування нежитлове приміщення напівпідвалу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м. Відповідач вказує, що спірне приміщення по [ADDRESS] не належить до комунальної власності Львівської міської ради, а є допоміжним приміщенням і тому належить на праві спільної сумісної власності Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «На Замку». Однак, з такими доводами суд не погоджується виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пунктами 2, 3 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); нежитлове приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Таким чином, наявність нежитлового приміщення напівпідвалу, загальною площею 21,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] не свідчить про, те що воно належить до житлового комплексу. При цьому, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав нежитлове приміщення напівпідвалу, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м. зареєстровано на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради. Таким чином, доказів належності нежитлового приміщення напівпідвалу, загальною площею 21,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «На Замку» відповідачем в ході розгляду справи не подано. Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад народних депутатів. Передача об`єкта оренди за Договором від 26.12.2017 року була здійснена за актом приймання-передачі від 26.12.2017 року Пунктом 1 договору оренди передбачено, що приміщення надане в оренду для господарських потреб. Згідно п. 4.1 Договору, такий укладений на термін до 25.12.2020 року. Пунктом 7.1.2 Договору визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Розділом 5 Договору врегульовано питання розміру орендні плати та порядку розрахунків. Пункт 5.6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Відповідно до п.5.3 Договору, розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. Відповідно до п.5.1 Договору, розмір орендної плати за перший місяць оренди склав 285,55 гривень. без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 5.4 Договору). Відповідно до п. 5.8 Договору, несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвані договору оренди. Відповідач вказує, що 21.05.2018 року звернувся до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із заявою про припинення договору оренди, оскільки вважає такий нікчемним. Просив припинити нарахування плати за оренду за договором, у зв`язку з його нечинністю. Факт звернення підтверджується заявою [PERSON] від 20.05.2018 року. Відповідно до п.4.4 Договору, договір оренди може бути достроково припинений за ініціативою Орендаря лише зі згоди Орендодавця. При бажанні Орендаря достроково розірвати договір оренди, Орендар зобов`язаний попередити про це Орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до припинення Договору, а також виконати всі умови цього Договору. При цьому, сплачена наперед орендна плата орендареві не повертається. Відповідно до п.4.12 п.п.4.12.4 Договору, чинність Договору припиняється внаслідок взаємної згоди сторін або за рішенням суду. Повернення Орендодавцю об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміні дії цього Договору або дострокового його припинення чи розірвання (п.9.1 Договору). Сторони повинні приступити до передачі об`єкта оренди протягом 5 днів з часу закінчення терміну оренди (п.9.2 Договору). Відповідно до п.9.3 Договору, об`єкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем (чи за його дорученням Балансоутримувачем) протягом 15 днів з часу настання однієї із подій, вказаних у п.9.1 Договору. Згідно п.9.5 Договору, об`єкт оренди вважається переданим Орендодацю з часу підписання акту здачі-приймання. Однак, визначені вище та передбачені Договором оренди дії відповідачем виконані не були, а у матеріалах справи відсутні докази взаємної згоди сторін на припинення договору оренди. Заява [PERSON] про нікчемність договору не містить даних про намір останнього припинити договір оренди та повернути позивачу об`єкт оренди, згідно умов договору. [PERSON] згідно поданої заяви просить лише припинити нарахування за договором. Також, відсутні докази повернення відповідачем об`єкта оренди Орендарю. Згідно листа директора Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» від 20.05.2018 року [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для односторонньої відмови від договору оренди та чинність договору, у зв`язку з тим, що нежитлове приміщення напівпідвалу, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м. належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Львова в особі Львівської міської ради, а балансоутримувачем даного майна є Львівське комунальне підприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради». Відповідно до ст.252 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.256 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведене свідчить про чинність договору оренди та наявність у позивача законних підстав для нарахування орендної плати. Водночас, позивач зазначає, що несплата відповідачем орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-1088 від 15.05.2019 року, станом на 09.05.2019 року, відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в повному обсязі, визначеному умовами Договору, упродовж одинадцяти місяців поспіль - з 31.05.2018 року по 30.04.2019 року, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 4 846,38 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Підстави, на яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені статтями 782, 783 ЦК України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плати за користування річчю протягом трьох місяців поспіль; користується річчю всупереч договору або призначенню речі; без дозволу наймодавця передав річ у користування інший особі, своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; не приступив до проведення капітального ремонту (якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача). Зі змісту зазначених вище положень договору оренди (п. 5.8) та норм Цивільного кодексу України (ст. 782) випливає, що підставою для дострокового розірвання договору оренди є несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним у даному випадку є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку визначеного законом або договором. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини. Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Дослідженими в ході розгляду справи доказами підтверджується, що відповідач всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Будь-яких належних та достатніх доказів на спростування вимог та доводів позивача [PERSON] до суду не подав. Згідно із ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Відповідно до п.9.3, п.9.6. Договору оренди, у разі припинення або розірвання Договору, Орендар повинен повернути Орендодавцеві об`єкт оренди протягом 15 днів за актом приймання - передачі у належному стані. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що відповідач дійсно не виконує умови договору оренди, а також у нього наявна заборгованість по договору. Відповідач, у свою чергу, не подав суду належних доказів на спростування вимог позивача, а тому суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди, виселення відповідача з об`єкту оренди та стягнення з останнього заборгованості за вказаним договором в сумі 4 846 гривень 38 копійок. Таким чином позов підлягає до задоволення. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з позивача суму сплаченого судового збору, що згідно квитанції №971 від 16.05.2019 року становить 5 763 гривень 00 копійок. Всього з відповідача підлягає стягненню 10 609 гривень 38 копійок (4 846 гривень 38 копійок + 5 763 гривень 00 копійок).

Outcome: approved