Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25.03.2017 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 77. Позовні вимоги мотивовані тим, що відбувся розлад стосунків між сторонами у зв`язку з відсутністю злагоди та взаєморозуміння, хоча це вже їх другий спільний шлюб. Сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства як сім`я протягом тривалого часу. Також вказано, що позивач на даний час проживає з іншим чоловіком, з яким має намір офіційно зареєструвати стосунки. Ухвалою від 25.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки позивач, крім розірвання шлюбу, також просила визначити місце проживання їх спільної з відповідачем неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою суду від 18.11.2020 року за результатами підготовчого провадження залишено без розгляду позовну вимогу щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та справу призначено до судового розгляду в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу. Сторони, будучи належним чином та завчасно повідомлені про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явились. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Також просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у підготовчі та судові засідання неодноразово не з`являвся, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслав, клопотань від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на вказане, судом 23.12.2020 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25.03.2017 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.03.2017 року. За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 01.08.2019 року Ватутінським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 13. Сторони вже вдруге перебували у зареєстрованому шлюбі між собою (перший тривав з 24.07.2015 року по 23.01.2017 року), на даний час припинили спільне проживання як подружжя та не бажають вживати заходів до примирення з метою збереження сім`ї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Положеннями ч. 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Сторони тривалий час проживають окремо. Позивач категорично налаштована на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, оскільки вона проживає з іншим чоловіком. Відповідач в судові засідання не з`явився, позицію по суті позовних вимог не висловив, що суд оцінює як його незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 03.09.2020 року № 0.0.1823346214.1. На підставі викладеного,

Outcome: approved