Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 254768-CRED від 09.10.2008 року, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 4 000 дол. США на термін до 09.04.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5 % річних за час фактичного користування кредитом та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою станом на 30.12.2015 року наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 5 892,63 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.12.2015 року становить 34 037,05 грн. [PERSON], як поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.37-42, 48-51). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 09.10.2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №254768-CRED, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 4 000,00 дол. США (п.п.1.1., 1.3.) на термін до 09.04.2010 року (п.1.4.). Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 27,5 % на рік (п.3.1.) (а.с. 11-14). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 30.12.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 5 892,63 дол. США, що за офіційним курсом НБУ від 30.12.2015 року становить 34 073,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1 518,30 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 4 374,33 дол. США. Від цієї суми заборгованості слід відняти 4 540,08 дол. США, які були задоволені судовим рішенням від 25.08.2010 року, а отже різниця становить 1 352,55 дол. США. Крім цього, відповідно до умов кредитного договору на відповідачку накладено штрафні санкції: штраф (фіксована частина) - 10,51 дол. США, штраф (процентна складова) - 67,63 дол. США. Отже, сума заборгованості відповідачки, яка підлягає до стягнення становить 1 430,69 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.12.2015 року становить 34 037,05 грн.(а.с.6, 7). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №254768-CRED від 09.10.2008 року, між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № 254768-cred від 09.10.2008 року (а.с.15).. За змістом п. 4 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель [PERSON] за вимогою банку повинен нести солідарну відповідальність з боржницею [PERSON] по сплаті кредитної заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 554, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved