Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 04 лютого 2010 року за актовим записом № 2. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відносини у шлюбі не склалися через різні погляди на життя та несумісність характерів. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з 2013 року проживають окремо. Відповідачка уникає розірвання шлюбу в позасудовому порядку. Позивач вважає, що поновлення подружніх відносин з відповідачкою не можливе та суперечитиме його інтересам. З урахуванням вищевикладеного позивач просить суд задовольнити позов, розірвати шлюб з [PERSON] .. Судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. У судове засідання позивач не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилась, відзиву на позовну заяву до суду не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку ст. ст.128 - 130 ЦПК України. Про наявність поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомила. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 04 лютого 2010 року за актовим записом № 2 (а.с. 4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Відносини у шлюбі не склалися через різні погляди на життя та несумісність характерів. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з 2013 року проживають окремо (а.с. 5). Відповідачка уникає розірвання шлюбу в позасудовому порядку. Позивач вважає, що поновлення між ними подружніх відносин не можливе та суперечитиме його інтересам. Відповідно до ст. 51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та розриває шлюб між сторонами. Приймаючи до уваги клопотання позивача суд не стягує з відповідачки на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved