Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат, посилаючись на те, що 6 лютого 2008 року між ТОВ «Універсальний комерційний банк «Комбіо» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №472И/02-2008, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 404000,00 грн., строком з 6 лютого 2008 року по 6 лютого 2030 року включно зі сплатою 15,0 % річних. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки №б/н від 6 лютого 2008 року. 7 березня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги №338/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки. Оскільки [PERSON] не сплатила суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит, то станом на 17.02.2015 року за порушення умов Договору про іпотечний кредит нарахована заборгованість за кредитом: по основній сумі боргу - 281576,00 грн., нараховані відсотки - 15475,15 грн., інфляційні втрати - 775,82 грн. На підставі вищевикладеного, просять стягнути з відповідачів заборгованість за Договором про іпотечний кредит у розмірі 297826,97 грн. та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с.37). Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином через оголошення в пресі (а.с.39) у відповідності до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №10-1437/0/4-14 від 13.10.2014 року, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 6 лютого 2008 року між ТОВ «Універсальний комерційний банк «Комбіо» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №472И/02-2008, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 404000,00 грн., строком з 6 лютого 2008 року по 6 лютого 2030 року включно зі сплатою 15,0 % річних (а.с.7-12). В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки №б/н від 6 лютого 2008 року (а.с.14-17). 7 березня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги №338/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки (а.с.18-21). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, Державна іпотечна установа набула права вимоги по даному кредитному договору. Відповідно до п.2.5.1 та 2.6 Договору про іпотечний кредит, відповідач [PERSON] зобов'язалася щомісячно до 6 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки. Проте, [PERSON] порушені вищезазначені умови Договору про іпотечний кредит, а саме відповідач не сплачує ануїтентних платежів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що за договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлено договором поруки, що регламентовано ст.554 ЦК України. Згідно з договором поруки №б/н від 6 лютого 2008 року, укладеним між ТОВ «Універсальний комерційний банк «Комбіо» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] зобов'язувалась солідарно відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] (п.1 Договору). Пунктом 4 встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за Договором про іпотечний кредит (а.с.14-17). Відповідно до довідки Державної іпотечної установи станом на 17.02.2015 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у сумі 297826,97 гривень, з яких: по основній сумі боргу - 281576,00 грн., нараховані відсотки - 15475,15 грн., інфляційні втрати - 775,82 грн. (а.с.6). Згідно із вимогами ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів на користь Державної іпотечної установи понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору по 1493,63 грн. з кожного (а.с.5). На підставі наведеного,

Outcome: approved