Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів посилаючись на те, що 15.07.2011 року він передав у якості позики [PERSON] 72 000 грн. Крім того, 08.02.2012 року також надав відповідачу в якості позики 80 000 грн. Всього разом, [PERSON] позичив у позивача 152 000 грн., які зобов'язався повернути за першою вимогою. 03.12.2014 року позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення грошових коштів в семиденний строк з моменту отримання листа. 10.12.2014 року [PERSON] отримав вимогу, однак жодних дій на повернення грошових коштів не вчинив, натомість на зв'язок не виходить та не відповідає на листи, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду про стягнення 152 000 грн. боргу, а також 3% річних в розмірі 299,84 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації проживання, з будь-якими заявами чи запереченнями до суду не звертався, тому суд вважає розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки на суму 72 000 грн. (а. с. 5). Крім того, 02.08.2012 року між між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки на суму 80 000 грн. (а. с. 6). Згідно вказаних розписок відповідач зобов'язався повернути вказані кошти за першою вимогою. 03.12.2014 року позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення грошових коштів в семиденний строк з моменту отримання листа (а. с.10). 10.12.2014 року [PERSON] отримав вимогу, однак жодних дій на повернення грошових коштів не вчинив (а. с. 11). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту повернення позикових коштів, відповідачем суду не надано. За наведених обставин суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 152 000 грн. заборгованості за договором позики укладеному у формі розписки, та 299,84 грн. - 3% річних. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 523,00 грн.

Outcome: approved