Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позову з посиланням на норми ст. ст. 16, 392, 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України зазначав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції [INFO], актовий запис № 1705). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить - земельна ділянка площею 0,0600 га., що знаходиться за адресою с. Микитинці в садовому товаристві «Пролісок» - цільове призначення - 01.05 для садівництва, кадастровий номер 2610193001:17:001:0303, що належала спадкодавцю на підставі державного акту від 20 лютого 1997 року И-ІФ 036768. Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в термін передбачений ст. 1297 ЦК України, окрім нього до нотаріальної контори звернулись батько позивача - [PERSON] та сестра позивача [PERSON], які подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Окрім позивача, його батька та сестри спадкоємців після смерті [PERSON] немає, отже він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в чому йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу документа власності на спадкове майно, а саме державного акта. Оскільки оригінал державного акта, виданий на ім'я спадкодавця був нею втрачений і не може бути пред'явлений нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та вимушений визнавати своє право власності в судовому порядку. Представник позивач подав заяву за змістом якої підтримав вимоги позову та просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи судом. Представник відповідача подала суду письмове заперечення та просила відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що не є відповідачем, просила проводити розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції [INFO], актовий запис № 1705 (а.с. 5). Як вбачається зі змісту листа від 29.09.2014р. за №3385/02-14/6 Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с.7) у зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0600 га., що знаходиться за адресою с. Микитинці в садовому товаристві «Пролісок» - цільове призначення - 01.05 для садівництва, кадастровий номер 2610193001:17:001:0303, інші спадкоємці першої черги подали заяви про відмову від спадщини, однак в зв'язку з відсутністю оригіналу документа власності на спадкове майно, а саме державного акта на право власності на землю від 20.02.1997р. ІІ-ІФ 036768 видати свідоцтво про право на спадщину за законом не представляється можливим. З поданих позивачем суду документів, а саме витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-2600275412013 дата формування 21.08.2013р. та додатку до вказаного витягу, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.8-10), вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, а саме на земельну ділянку площею 0,0600 га., що знаходиться за адресою с. Микитинці в садовому товаристві «Пролісок» - цільове призначення - 01.05 для садівництва, кадастровий номер 2610193001:17:001:0303 Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить в загальній сумі 227.40 грн. (а.с.11). Також до матеріалів справи позивачем долучено копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-Іф №036768 виданий на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 26.12.1995року за №425 на ім'я [PERSON] (а.с. 12). Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до абзацу другого п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки під час оформлення права власності на спадкове майно було виявлено втрату правовстановлюючих документів на землю, інші особи на спадщину не претендують і відмовились від неї, а також, враховуючи повідомлення представника позивача про відсутність претензій третіх осіб щодо спірного майна, відсутність у суду в даний час відомостей щодо наявності будь-яких претензій, то суд вважає, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на вказане вище спадкове майно, оскільки в даному конкретному випадку саме рішення суду, що набрало законної сили, стане як раз тим правовстановлюючим документом, який слід буде подати на державну реєстрацію замість втраченого державного акту. Оскільки позивач не заявляв вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат під час розгляду справи, то суд залишає їх понесеними за сторонами. Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст. ст.392, 1216,1218 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved