Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що [PERSON] підписав заяву № б/н від 10.04.2013, згідно якого отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат згідно Умов. Проте, відповідач [PERSON] систематично порушував взяті на себе договірні зобовязання щодо сплати кредиту та процентів. Станом на 21.06.2018 заборгованість відповідача по кредитному договору становить 15 635.54 грн., з яких 5333.69 грн.- тіло кредиту; 2088.55 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6992.56 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 720.74 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки, відповідач не виконував умов договору, то посилаючись на цивільно-правові норми позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15635.54 грн. та сплачені судові витрати. 18.09.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, у звязку з чим згідно з ч.5 ст.279 ЦПК справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без виклику осіб у порядку спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 10.04.2013 (а.с.9-25). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач надав вказані кредитні кошти відповідачу [PERSON], тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобовязання перед останнім згідно кредитного договору. Відповідачем не виконано зобовязання по поверненню кредиту. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, а тому вимога банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіло кредиту), заборгованості по відсотках та пені підлягає повному задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по судових штрафах, то суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання зобов'язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 720.74 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафів - фіксованої частини (500 грн.) та процентної складової (720.74 грн.), оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань. Отже, враховуючи викладене, на основі повно і всебічно зясованих обставин, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також те, що рішення повинно бути не тільки законним, але і справедливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 14 414.80 грн. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі ст.ст.16,526,527,530,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial