Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі від 10 березня 2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, зареєстрованого відділом Держкомзему у Теофіпольському районі 18 вересня 2012 року за №682470004005729. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га, розташованої на території Карабіївської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПІ-ХМ № 018668 від 20 липня 1999 року, кадастровий номер 6824783000:03:012:0081. 10 березня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований відділом Держкомзему у Теофіпольському районі 18 вересня 2012 року за №682470004005729. 05 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору. Листом № 2609/1 від 26 вересня 2016 року відповідач відмовив у розірванні договору та поверненні її земельної ділянки, мотивуючи це тим, що орендар вклав значні матеріальні та грошові ресурси для підвищення урожайності земельної ділянки, та зазначив, що умовами договору оренди землі не допускається його розірвання в односторонньому порядку. Пунктом 11 вказаного договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься з 01 липня по 31 грудня кожного поточного року, однак відповідач у встановлений договором строк орендну плату не вніс, чим не виконав обовязки, передбачені умовами договору, що є безумовною підставою для розірвання договору відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що дійсно, в 2011 році між [PERSON] та ТзОВ «Україна 2001» був укладений договір оренди землі площею 2,8784 га на території Карабіївської сільської ради Теофіпольського району, орендар сумлінно виконував умови договору та сплачував орендну плату та добросовісно виконує свої обовязки по використанню земельної ділянки, вносить добрива та використовує її за цільовим призначенням. Проте, 05 вересня 2016 року орендодавець надіслала орендареві заяву з вимогою розірвати договір оренди землі у звязку із наміром використовувати дану земельну ділянку у власних потребах. 26 вересня 2016 року позивачу було направлено лист №2609/1 в якому зазначено, що її вимоги щодо розірвання договору є безпідставними, договір укладено строком на 10 років, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Крім того, орендар під час обробітку земельної ділянки, згідно укладеного договору, вклав значні матеріальні та грошові ресурси для підвищення урожайності даної земельної ділянки. Також зазначив, що позивач у 2016 році отримала 49 кг (1 мішок) цукру та повідомила, що решту орендної плати вона також бажає отримати у вигляді продукції, однак в подальшому так і не звернулася з приводу отримання орендної плати. Оскільки позивачка свідомо уникала отримання орендної плати за 2016 рік, 18 квітня 2017 року орендарем було переказано [PERSON] (орендодавцеві) орендну плату грошовим переказом через відділення поштового звязку ПАТ «Укрпошта» двома платежами 2134,61 грн. та 39,06 грн., однак остання відмовилася від отримання грошових коштів, що підтверджується відповіддю ЦВПЗ №2 Теофіполь-1 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 25.04.2017 року. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га, розташованої на території Карабіївської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ПІ-ХМ № 018668 від 20 липня 1999 року. Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-6803867832016 від 18.10.2016 року вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6824783000:03:012:0081. 10 березня 2011 року був укладений договір оренди землі між [PERSON] та ТзОВ «Україна 2001» в особі [PERSON], загальною площею 2,88 га в межах Карабіївської сільської ради на 10 років, зареєстрований у відділі Держкомзему у Теофіпольському районі 18.09.2012 року за номером 682470004005729. 05 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору. Листом № 2609/1 від 26 вересня 2016 року відповідач відмовив у розірванні договору та поверненні позивачу її земельної ділянки, мотивуючи це тим, що вклав значні матеріальні та грошові ресурси для підвищення урожайності земельної ділянки, та зазначив, що умовами договору оренди землі не допускається його розірвання в односторонньому порядку. Відповідно до п. 11 договору оренди землі орендна плата вноситься з 01 липня по 31 грудня кожного поточного року. Орендар орендну плату за 2016 рік сплатив у квітні 2017 року (фіскальні чеки на суму 39,06 грн. та 2134,61 грн. від 18.04.2017 року ). [PERSON] відмовилася від отримання грошових коштів, що підтверджується відповіддю ЦВПЗ №2 Теофіполь-1 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 25.04.2017 року. Згідно довідки №3113 від 14.12.2016 року виданої ТзОВ «Україна 2001» [PERSON], сума орендної плати становить 2651,68 грн. Відповідно ст.ст. 1, 13, 31 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів України. Оскільки суду не надано доказів того, що відповідач систематично порушує права позивача на отримання орендної плати, то суд вважає такі вимоги позивача передчасними та такими, що задоволенню не підлягають. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed