Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач ЖБК « Суднобудівник-8» звернувся до відповідачів із позовом про визнання дій недійсними та стягнення коштів. Вимоги позову обґрунтовані тим, що в ході перевірки фінансово- господарської діяльності ЖБК « Суднобудівник-8» за період 2013- жовтень 2015року було встановлено порушення вчинені головою правління [PERSON] , які призвели до збитків, а саме: неправомірна виплата заробітної плати в розмірі 1220,00грн. після звільнення Голови правління [PERSON] , самовільне підвищення заробітної плати в порушення норм Статуту, що призвело до перевищення витрат в розмірі 1303,80грн., укладання трудових угод з донькою [PERSON] від 02.092013р, на суму 1758,47грн. від 04.08.2014р. на суму 2014,14грн., 03.08.2015р. на суму 1564,27грн. та призначення її з відповідним окладом виконувача обов`язків бухгалтера, а саме 06.06.2013р. на суму 2051,55грн., 30.04.2014р. на суму 1564,23грн., 01.04.2015р. на суму 2694грн, 01.05.2015р. на суму 2694,00грн.; та надання премії бухгалтеру ЖБК гр.. [PERSON] на суму 4995,05грн. З огляду на викладене просить суд стягнути з відповідачів збитки на користь позивача в розмірі 21859,51грнивень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд залишити позовну заяву без задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] здійснювала повноваження голови правління ЖБК « Суднобудівник-8» до 30 жовтня 2015року. 15 жовтня 2015 [PERSON] подала заяву про звільнення її з посади за власним бажанням. Згідно наказу № 6-2015 від 30.10.2015 [PERSON] було звільнено з посади голови правління ЖБК « Суднобудівник-8». Відповідно до ст..38 КзпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Судом встановлено, що [PERSON] 15.10.2015р. написала заяву про звільнення за власним бажанням та повідомила про це представників ЖБК « Суднобудівник-8», відпрацювавши два тижні після розгляду заяві, тому отримала заробітну плату за другу половину жовтня 2015р., згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до наказу №5-2015р. про підвищення заробітної плати, відбулося підвищення заробітної плати бухгалтеру та голові правління з 01.09.2015 до 2000,00грн. на місяць, підставою є протокол зборів правління від 18.03.2015р. 02.09.2013р. між ЖБК « Суднобудівник-8» та [PERSON] були укладені трудові угоди від 04.08.2014 та 03.08.2015р., зі змісту яких вбачається, що на відповідача покладалися виконання обов`язків голови правління на той час, коли голова правління [PERSON] перебувала у щорічних відпустках. Відповідно до п. 59 статуту ЖБК « Суднобудівник-8» « члени правління та ревізійної комісії. А також особи, які є близькими родичами або свояками, не можуть займати оплачувані посади в цьому кооперативі». Згідно ст..901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином укладені сторонами договори є цивільно- правовими, а не трудовими договорами, адже їх предмет передбачав обов`язок виконавця виконати певні роботи на вимогу замовника. Як встановлено в судовому засіданні дані договори не оскаржувалися та є дійсними. Між ЖБК « Суднобудівник-8» та [PERSON] були укладені трудові угоди від 06.06.2013 та 06.05.2014р., зі змісту яких вбачається, що на відповідача покладалися виконання обов`язків бухгалтера ЖБК « Суднобудівник-8» на той час, коли бухгалтер [PERSON] перебувала у щорічних відпустках, однак в матеріалах справи відсутні будь- які накази за підписом голови правління [PERSON] . Позивач стверджує, що відповідачі перевищили повноваження, що в подальшому призвело до збитків, однак, належних та допустимих доказів вказаної обставини суду не надає. Згідно ст..190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право. Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження зібраними у справі письмовими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог ЖБК « Суднобудівник-8» слід відмовити.

Outcome: dismissed