Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2014, спільних дітей не мають. З грудня 2019 року подружні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Причиною розірвання подружніх відносин стали відсутність між ними взаєморозуміння при вирішенні питань, яка стосувалися їх повсякденного життя, різні погляди на життя та постійні сварки, і як наслідок втрата почуттів любові, та взаємоповаги один до одного. За вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Ухвалою суду від 24.01.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження, на 14.02.2020. Ухвалою суду від 16.03.2020 строк підготовчого провадження продовжено. Сторони у підготовче засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.08.2014 виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за актовим записом №10. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON] (а.с.5). Від спільного життя сторони дітей не мають. З грудня 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, примирення сторони не бажають. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved