Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 245 від 08.11.2012 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 1350 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 15.11.2012 року та зобов'язався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на день подачі позову в суд за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 13 712 грн. 32 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, за змістом якої вимоги позову підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 08.11.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №245, за яким товариство надало, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 1350 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Кінцевий термін повернення кредиту 15.11.2012 року. Окрім того, матеріалами справи, зокрема Додатковими угодами № 1 від 15.11.2012 року, № 2 від 23.11.2012 року, № 3 від 30.11.2012 року, № 4 від 07.12.2012 року та № 5 від 14.12.2012 року, підтверджується, що сторони неодноразово відтерміновували строк виконання кредитних зобов`язаянь, остаточно обумовивши кінцеву дату повернення кредиту 21.12.2012 року. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується довідкою про стан заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 245 від 08.11.2012 року позичальника [PERSON]. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом п.п.3.4.2 договору про надання фінансового кредиту Позичальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за цим договором і не пізніше терміну вказаного в договорі повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце. Позивачем станом на 20.08.2013 року проведено розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 245 від 08.11.2012 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в сумі 13 712 грн. 32 коп., а саме: сума неповернутого кредиту 1350 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 141 грн. 75 коп., прострочені проценти за користування кредитом в розмірі 4 900 грн. 50 коп., пеня - 7 220 грн. 07 коп., штраф за несвоєчасне повернення кредиту 100 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved