Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, який обґрунтував неналежним виконанням умов кредитного договору від 25.02.2008 року з боку [PERSON] та договору поруки від 25.02.2008 року з боку [PERSON], внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 33 907, 63 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні не визнав, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім цього відповідач кредит виплатив у повному обсязі, що підтверджується довідкою банку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги не визнає, вважає, що позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду. Вислухавши представника відповідача, дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність» У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.612 ЦК України, боржник є таким, який прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, обумовлений договором, у зв'язку із чим наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2008 року ПАТ «Кредитпромбанк» надав кредит [PERSON] в розмірі 75 000 грн. з остаточною датою повернення 24.02.2016 року, про що було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії. (а.с.5-11). Вказаний договір забезпечений договором поруки, укладеним 25 лютого 2008 року з відповідачем [PERSON]В.(а.с.15-17). 26 червня 2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимог до боржників. а.с.-19-24. Внаслідок порушення відповідачем строку та порядку погашення кредиту станом на 28.08.2014 року виникла заборгованість в розмірі 33907, 63 грн., яка складається з: 128125 грн. - заборгованість за кредитом; 5782, 63 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. - ч.1 ст.530 ЦК України. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно ч.3 ст.254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Разом із тим, із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу особа може звернутися до суду в межах строку позовної давності. (ст.256 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4 ст.264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦК України). Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п.7.10 умов кредитного договору, терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами до повного погашення позичальником заборгованості. За правилами визначення початку перебігу позовної давності, визначеними ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до погодженого сторонами порядку погашення кредиту, повернення коштів здійснюється частинами, щомісячні платежі приймаються банком в період з 1 по 10 число кожного місяця таким чином , щоб станом на 10 число календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала суми відповідно графіка. Відповідальність за порушення позивальником зобов`язань за кредитом передбачено п.3.8 Умов. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговій платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], отримавши кредит на споживчі цілі 25 лютого 2008 року, не виплачував кредит з цієї дати. Вказане підтверджується розрахунком наданого банком. Строк дії кредитного договору був визначений сторонами - до 24.02.2016 року. З позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості позивач звернувся в суд 25.11.2014 року. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що позивачем був порушений строк давності звернення в суд з позовом про захист свого порушеного права, тому позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенні. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, й обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. Звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного, строку є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 р. у справі N 6-170цс13). Вимога до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання повинна бути пред'явлена в межах строку дії поруки (шести місяців, одного року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі), тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія й поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами зазначеного строку, оскільки із закінченням строку припинилось матеріальне право (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 р. у справі N 6-6цс14). Виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України суд дійшов до висновку, що вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або від дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або від дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Позивач звернувся до суду з позовом до поручителя в листопаді 2014 року. Враховуючи, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а тому підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якими порука вважається припиненою, оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. Відповідно розрахунку наданого Банком, відповідач [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту не став виконувати з квітня 2008 року, тобто з цього часу позивач мав право пред'явити позов до поручителя. При таких обставинах позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенні. Крім того, представник відповідача [PERSON] надав суду довідку від 15.02.2011 р. видану Краматорським відділенням Донбаського філіалу ПАТ «Кредитпромбанк», з якої видно, що відповідач [PERSON] виконав свої зобов'язання по кредитному договору від 25.02.2008 р.

Outcome: dismissed