Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном, яке належить йому на праві власності, а саме будинком №32, розташованим в м. Артемівську Донецької області по вул. Крайній, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з червня 2003 року за місцем реєстрації не проживає, шлюбних відносин між ними не існує з 2002 року. До початку розгляду справи по суті позивачем надано заяву від 21.05.2015 року, за змістом якої позивач згідно положень ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України просить змінити предмет позову, а саме: розглядати вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим в м. Артемівську Донецької області по вул. Крайній буд. 32. Заява прийнята судом та розглядаються вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання 17.06.2015 року не з'явився, подавши заяву про подальший розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до\~ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що будинок №32, розташований в м. Артемівську Донецької області по вул. Крайній належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією витягу з реєстр прав власності на нерухоме майно № 10755798 від 26.05.2006 року, копією договору дарування від 28.05.2004 року, де відвідач даруватель, позивач обдарований. Зазначений договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №3048 (а.с.а.с. 7,8) У зазначеному будинку зареєстровані сторони у справі (а.с.а.с. 4, 6, 9-10, 16). 02.06.2000 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 258 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НО № 188880 (а.с. 20). Згідно з актом, складеним комісією у складі сусідив та голови суспільного квартального комітету № 21 від 22.09.2014 року, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з червня 2003 року (а.с.а.с. 5, 16). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved