Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач зазначає на те, що з квітня 2019 року у складі її сім`ї перебуває неповнолітня онука [PERSON] . [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про народження вона народилася [INFO] в селі Нова Чортория Любарського району в сім`ї її сина [PERSON] та [PERSON] і на цей час онуці виповнилося повних 15 років, а окрім неї, у сім`ї сина було ще двоє дітей: - сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] . Життя в сім`ї сина не склалося давно, про що свідчить рішення Любарського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2007 року, яким із [PERSON] на користь [PERSON] підлягали стягненню аліменти на трьох дітей, сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] . [INFO] та доньки [PERSON] . [INFO] у розмірі 1/2 частини всих видів її доходів до досягнення дітьми повноліття. 12 березня 2008 року рішенням Любарського районного суду Житомирської області (Справа № 2-89/08) за позовом [PERSON] - [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно усіх трьох дітей. Вказаним рішенням було констатовано, що мати схильна до зловживання спиртними напоями та бродяжництва, а тому з червня 2007 року залишила малолітніх на той час дітей на виховання батька і баби та зникла з дому. За кілька років мати повернулася до сім`ї, але краще не стало, бо вже разом із батьком вони стали часто вживати алкоголь і діти, за наявності живих батьків, - залишилися без батьківського піклування. Батько став часто бити дітей за будь-яких причин і навіть без причини, чим змушував їх тікати з дому до баби або до дядька, де вони перечікували черговий напад виховання насильством затьмареної алкоголем свідомості. Неадекватна поведінка, жорстоке ставлення батька, пиятика, нецензурна лайка, регулярні виклики поліції - стали звичним явищем в житті дітей. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2018 року (Справа № 282/416/18) [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] . [INFO] . За змістом вказаного рішення [PERSON] не переймався навчанням та вихованням сина, не надавав йому належного батьківського піклування, не цікавився життям, інтересами, вподобаннями, не бажав приймати участі в житті сім`ї та сина зокрема. І отже, вже тривалий час, не витримавши батьківського «виховання», в будинку позивачки проживає неповнолітня онука [PERSON] . Її помешкання і її сім`я стали її домом і її сім`єю. Позивачка переживає за [PERSON] і опікується нею, як своєю дитиною, про що, серед іншого, свідчать характеристика педагогів Новочорторийського закладу загальної середньої освіти, що в селі Нова Чортория Любарського району, в 10-му класі якого навчається її онука, а також акт обстеження житлового будинку і умов мого проживання, складений Новочорторийською сільською радою Любарського району. Вказані документи засвідчують, що батько не приймає жодної позитивної участі в житті і становленні неповнолітньої дочки. З огляду на вище викладене позивач просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно [PERSON] , покласти функції піклувальника щодо неї на [PERSON] , та про стягнення із відповідача на користь [PERSON] , на її утримання аліменти у розмірі, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Представник служби у справах дітей Любарської РДА у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 8, свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Любарського районного суду Житомирської області № 2-89/08 від 12 березня 2008 року, [PERSON] , 1981 року народження позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] , 1975 року народження. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області № 282/416/18 від 03 серпня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Призначено опіку над [PERSON] , [INFO] , призначивши його піклувальником [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики опорного навчального закладу «Новочорторийський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» від 18.10.2019 року, [PERSON] навчається у 10 класі. Всю увагу, підтримку і піклування дівчинці надає бабуся [PERSON] . Батьки не цікавляться навчанням дочки і не реагують на зауваження класного керівника. З акту обстеження житлово-побутових умов в житловому будинку [PERSON] , [ADDRESS] складеного комісією у складі голови Дмитренка Віктора Васильовича, депутата сільської ради Матвійчук Наталії Дмитрівни, секретаря сільської ради Солодун Наталії Анатоліївни 15 листопада 2019 року вбачається, що у будинку проживає [PERSON] , 2004 року народження. У будинку створені усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Своїм висновком № 222/18 від 27 лютого 2020 року орган опіки та піклування Любарської районної Державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком винятків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що батько дитини [PERSON] , не піклується про навчання та виховання доньки, не надає їй належного батьківського піклування, не цікавиться життям, інтересами, вподобаннями, не бажає приймати участі у житті доньки. Ці всі обставини у сукупності дають підстави вважати, що відповідач, будучи батьком дитини не бажає зберегти сімейних відносин із донькою. Саме тому, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку про стан здоров`я Любарської центральної районної лікарні від 29 жовтня 2019 року, [PERSON] за станом здоров`я може виховувати внучку. Враховуючи те, що [PERSON] , являється рідною бабусею [PERSON] , приймає участь у її вихованні та навчанні, забезпечує матеріальну підтримку, має усі необхідні умови для проживання дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що вона може бути опікуном дитини. Судом встановлено той факт, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки батько дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, то позовні вимоги [PERSON] , про стягнення аліментів підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved