Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся в суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб між ними. 13 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 листопада 2008 року у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 11 (а.с.3). Від цього шлюбу в сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З пояснень позивача, наведених у позовній заяві, вбачається, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними виникали конфлікти через різні погляди на сімейне життя. Вони стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сімю. Між ним та відповідачкою немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом останніх років вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім'я розпалася і можливість її збереження відсутня. Їх шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать його інтересам та інтересам відповідачки, оскільки постійні непорозуміння та конфлікти завдають йому та їй психологічних страждань. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини по справі, приходить до висновку, тривалий час припинено сімейні відносини між подружжям [PERSON], сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved