Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 вересня 2017 року між банком та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 170709021, згідно з яким відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 49 000 грн строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 06 вересня 2022 року на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних. Факт перерахування коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується меморіальним ордером № 170709021 від 07 вересня 2017 року на суму 46 550 грн (з врахуванням різниці сплаченої позичальником на користь банку комісій винагороди за надання кредиту). Однак, починаючи з 13 березня 2019 року відповідач прострочив виконання зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23 липня 2019 року склала 41 782,60 грн, з яких: 34 299,94 грн заборгованість за основним боргом; 5 277,49 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 07 вересня 2017 року по 22 липня 2019 року; 1 809,16 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 206,11 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 189,90 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Таким чином зважаючи на те, що договірні зобов`язання добровільно відповідачем не виконуються, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2017 року між банком та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 170709021, за яким відповідач отримав споживчий кредит на суму 49 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 56 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 06 вересня 2022 року. Взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплати нарахованих відсотків, передбачених договором, відповідач не виконав. Станом на 23 липня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена та склала 41 782,60 грн, з яких: 34 299,94 грн заборгованість за основним боргом; 5 277,49 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 07 вересня 2017 року по 22 липня 2019 року; 1 809,16 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 206,11 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 189,90 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Відповідно п. п. 4.3.3. Договору про споживчий кредит у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно п. п. 8.1. цього Договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Завдані банку збитки позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 цього Кодексу зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За правилами ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 612 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved