Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів вказуючи, що 25.03.2012 року близько 15 год. 25 хв. в м. Києві на перехресті пр. Московського та вул. Богатирська сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Форд д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджуються первісною довідкою ДАЇ, Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2012 р. про притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП між відповідачем та ПАТ «СК «Лафорт» був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ\\0052159 від 20.10.2011 року за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами. 26.03.2012 р. потерпілий звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про подію та із заявою про виплату страхового відшкодування. 08.08.2012 року фахівцем відділу врегулювання на підставі ремонтної калькуляції №Е118 від 05.08.2012 р. був складений розрахунок розміру страхового відшкодування транспортного засобу Форд д.н.з. [NUMBER]. На підставі страхового акту №1311886-1, розрахунку та заяви потерпілого про перерахування страхового відшкодування, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15166,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4039 від 29.08.2012 р. Постановою Оболонського районного суду м. Києва відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Відповідно до п.38.1.1(г) ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання ДТП ПАТ «Лафорт», а тому останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 29.04.2013 р. між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПАТ «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив свої права вимоги до боржників. 20.11.2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист з вимогою відшкодування шкоди, але відповідач не виконав вимогу. Просять стягнути з відповідача кошти в сумі 15166,30 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.03.2012 року близько 15 год. 25 хв. в м. Києві на перехресті пр. Московського та вул. Богатирська сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Форд д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджуються первісною довідкою ДАЇ, Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2012 р. про притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП між відповідачем та ПАТ «СК «Лафорт» був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ\\0052159 від 20.10.2011 року за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами. 26.03.2012 р. потерпілий звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про подію та із заявою про виплату страхового відшкодування. 08.08.2012 року фахівцем відділу врегулювання на підставі ремонтної калькуляції №Е118 від 05.08.2012 р. був складений розрахунок розміру страхового відшкодування транспортного засобу Форд д.н.з. [NUMBER]. На підставі страхового акту №1311886-1, розрахунку та заяви потерпілого про перерахування страхового відшкодування, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15166,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4039 від 29.08.2012 р. Постановою Оболонського районного суду м. Києва відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Разом з тим,\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 980 Цивільного кодексу України\~та\~ст.4 Закону України «Про страхування»\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 988 ЦК України встановлено обовязки страховика перед страхувальником, відповідно до них страховик у разі настання страхового випадку зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Також цією статтею визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», с траховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.38.1.1(г) ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «Лафорт», а тому останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 29.04.2013 р. між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПАТ «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив свої права вимоги до боржників. 20.11.2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист з вимогою відшкодування шкоди, але відповідач не виконав вимогу. На підставі зазначеного, суд вважає, що вимоги позову про стягнення коштів в порядку регресу підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved