Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №169М від 23.08.2006 року, посилаючись на те, що ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» отримало у позивача кредит в розмірі 139 124,00 грн. терміном до 15.08.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості та зобовязалося виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 134 171,23 грн. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як поручителі відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. А тому, просив стягнути з поручителів заборгованість в солідарному порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.92). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника, в задоволенні позовних вимог щодо [PERSON] відмовити, оскільки, його порука припинена (а.с.94). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявилися повторно, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.71-74, 82, 86-90). Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з поручителів. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 23.08.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк) та ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» було укладено кредитний договір № 169М, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 139 124,00 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 20,00 % на рік (п.4.1.). Кінцевий термін повернення 15.08.2009 року включно (а.с. 9-12). Згідно п. 1.1 кредитного договору та як вбачається із Додатку № 1 до договору, погашати кредит ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» повинно було згідно графіку щомісячними фіксованими платежами в сумі 5 190,06 грн. (а.с.12). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» систематично порушувало строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.4, 5). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 01.10.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями в сумі 134 171 грн. 23 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 28 905,09 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 54 181,73 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 51 084,51 грн.(а.с.4, 5). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Рекламне Агенство «Лайм» за кредитним договором №169М від 23.08.2006 року, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачем було укладено договори поруки №169М від 23.08.2006 року (13, 14). За змістом п. 4 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 09.09.2014 року за №30.1.0.0/2-Y00 позивачем було надіслано відповідачам письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань (а.с.6-8). Відповідно до п.6 договорів поруки поручителі зобовязані виконати обовязки, зазначені в письмовій вимозі кредитора впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. Однак, предявлені вимоги до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання залишені відповідачами без реагування. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2015 року визнано припиненим договір поруки №169М від 23.08.2006 року укладений між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER] для забезпечення зобовязань ТОВ Рекламне агенство Лайм по кредитному договору №169М від 23.08.2006 року, укладеному з ЗАТ КБ ПриватБанк (а.с.53, 54). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 254, 267, 526, 548, 553, 554, 559, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: dismissed