Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, просить визнати особовий рахунок [NUMBER] таким, що не належить позивачу та таким, що відкритий помилково. Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо відкриття особового рахунку [NUMBER] на [PERSON] та проханням закрити вказаний рахунок як такий, що відкритий помилково. 24.06.2014 відповідач повідомив, що вказаний рахунок був відкритий ще у 1997 році. Разом з тим, у 1997 році будинку за адресою: [ADDRESS] не існувало, заяви на відкриття вищевказаного рахунку позивач не писав, про що повідомив відповідача. Листом від 14.08.2014 позивач повторно наголошував на тому, що особовий рахунок [NUMBER] відкритий помилково та просив закрити помилково відкритий рахунок, надати копії документів на підставі яких відкривався вищезгаданий рахунок, також просив надати документи, на підставі яких нараховувалася заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення. 09.12.2014 позивач у відповідь отримав довідку з місця проживання про склад сім'ї і прописки, у якій зазначено, що позивач разом з сім'єю проживає за адресою: [ADDRESS] з 12.03.2013. Оскільки позивач заяви про відкриття особового рахунку відповідачу не подав, вважає, що без такої відкриття особового рахунку [NUMBER] є неправомірним, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що послугами з водопостачання та водовідведення не користується, оскільки воду отримує зі свердловини, а на подвір'ї будинку є вигрібна яма, куди відводиться вода. Враховуючи наведене просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.59-60) та письмових поясненнях (а.с.70-72). Вважає, позовні вимоги безпідставними, оскільки жодні права позивача відповідачем не порушено. Крім цього, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України. Враховуючи наведене, в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційних справ на будинковолодіння, що знаходяться за адресами: м.Львів, вул.Шевченка, 290 та [ADDRESS], матеріали справи Шевченківського районного суду м.Львова №2-н-67/2011 за заявою ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач є власником будинку, який розташований у [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації від 11 липня 2001 року №695 (а.с.45). В судовому засіданні сторонами визнано, що відповідачем ще у 1997 році на вищевказану адресу відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання особового рахунку [NUMBER] таким, що відкритий помилково, позивач посилається на те, що у 1997 році будинковолодіння за адресою [ADDRESS] не існувало. Разом з тим, такі твердження позивача спростовуються матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння за адресою [ADDRESS], заведеної ще у 1997 році. Вказана обставина не спростовується реєстрацією за позивачем права власності на будинок за адресою [ADDRESS] у 2001 році та підтверджує посилання відповідача на ту обставину, що особовий рахунок відкривається на житлове приміщення, а не на особу. В судовому засіданні позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що послугами з водопостачання та водовідведення не користується, оскільки воду отримує зі скважини, а на подвір'ї будинку є вигрібна яма, куди відводиться вода. Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не представив та такі спростовуються наявністю ванної, кухні, вбиральні на І поверсі та ванної, кухні, вбиральні на II поверсі позначених на Експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку по [ADDRESS] від 18.05.2001р. (а.і.с.25). Крім цього, на плані присадибної ділянки [ADDRESS] (а.і.с.14) не міститься жодних графічних позначень, які б свідчили про наявність свердловини та вигрібної ями. Крім цього, як вбачається з представлених представником відповідача витягів з інтернет сайтів про подобову оренду приміщень будинку на [ADDRESS] (а.с.74-80) в будинку наявні туалет, душ, умивальник, біде та пральна машина, що спростовує посилання позивача на те, що послугами з водопостачання та водовідведення у вказаному будинку позивач не користується. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Разом з тим, визнання особового рахунку таким, що не належить особі та таким, що відкритий помилково не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed