Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 11 липня 2013 року помер його батько - [PERSON], який до дня смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 41 по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області, земельні ділянки: площею 0,15 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Миру, 41 в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області; площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідачка також спадкоємиця першої черги за законом, однак в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте позивач не в змозі реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку, безпосередньо, на отримання спадщини на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Миру, 41, смт. Червоне, Андрушівського району Житомирської області, оскільки Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок на імя [PERSON] та [PERSON] від 24.01.1984 року, Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок на імя [PERSON] від 24.01.1984 року зареєстровано за № 193 та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.02.1984 року, реєстр № 113 видане на імя [PERSON] були втрачені, про що було зазначено в газеті «Новини Андрушівщини» від 08.06.2018 р. Крім того на земельні ділянки, які були передані у приватну власність [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Червоненської селищної ради від 23.01.1997 р., не були виготовлені правовстановлюючі документи. Відповідну частину будинку та земельні ділянки, що належали [PERSON], після її смерті - 25.10.1999 р., при житті фактично успадкував її син - [PERSON], в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. На спадковий житловий будинок № 41 по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району право власності зареєстровано за [PERSON] - 3/4 ідеальних часток цілого житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 01.02.1984 р., № 113, посвідченого Андрушівською нотаріальною конторою та Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24.01.1984 р., видане на підставі рішення виконкому Червінської селищної ради та за [PERSON] - 1/4 ідеальна частка, на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24.01.1984 р. Земельна ділянка площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства - були передані у власність [PERSON] відповідно до рішення Червоненської селищної ради від 23 січня 1997 року. Окрім вищезазначеного, у Позивача є ще одна перешкода в реалізації спадкових прав, а саме, відсутність документального підтвердження родинних відносин з [PERSON], яка приходиться Позивачу рідною бабою, а спадкодавцю - матірю. Зокрема, в документах наявні розбіжності в написанні прізвища баби позивача: запис про матір у Свідоцтві про народження [PERSON], запис в архівному витязі з рішення виконкому Червоненської селищної ради - [PERSON]; Свідоцтво на право власності на жилий будинок видане на імя [PERSON]; Свідоцтво про смерть громадянки - [PERSON]. Позивач просив встановити факт родинних відносин та визнати право власності а спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 11 липня 2013 року помер батько позивача - [PERSON], який до дня смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 41 по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області, земельні ділянки: площею 0,15 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Миру, 41 в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області; площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідачка також спадкоємиця першої черги за законом, однак в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте позивач не в змозі реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку, безпосередньо, на отримання спадщини на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Миру, 41, смт. Червоне, Андрушівського району Житомирської області, оскільки Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок на імя [PERSON] та [PERSON] від 24.01.1984 року, Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок на імя [PERSON] від 24.01.1984 року зареєстровано за № 193 та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.02.1984 року, реєстр № 113 видане на імя [PERSON] були втрачені, про що було зазначено в газеті «Новини Андрушівщини» від 08.06.2018 р. Крім того на земельні ділянки, які були передані у приватну власність [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Червоненської селищної ради від 23.01.1997 р., не були виготовлені правовстановлюючі документи. Відповідну частину будинку та земельні ділянки, що належали [PERSON], після її смерті - 25.10.1999 р., при житті фактично успадкував її син - [PERSON], в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. На спадковий житловий будинок № 41 по вул. Миру в смт. Червоне Андрушівського району право власності зареєстровано за [PERSON] - 3/4 ідеальних часток цілого житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 01.02.1984 р., № 113, посвідченого Андрушівською нотаріальною конторою та Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24.01.1984 р., видане на підставі рішення виконкому Червінської селищної ради та за [PERSON] - 1/4 ідеальна частка, на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24.01.1984 р. Земельна ділянка площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,11 га. для ведення особистого селянського господарства - були передані у власність [PERSON] відповідно до рішення Червоненської селищної ради від 23 січня 1997 року. Окрім вищезазначеного, у Позивача є ще одна перешкода в реалізації спадкових прав, а саме, відсутність документального підтвердження родинних відносин з [PERSON], яка приходиться Позивачу рідною бабою, а спадкодавцю - матірю. Зокрема, в документах наявні розбіжності в написанні прізвища баби позивача: запис про матір у Свідоцтві про народження [PERSON], запис в архівному витязі з рішення виконкому Червоненської селищної ради - [PERSON]; Свідоцтво на право власності на жилий будинок видане на імя [PERSON]; Свідоцтво про смерть громадянки - [PERSON]. Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідноси нивиникли з цивільних відносин та регулюються ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, ст.ст.328, 1225 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, щоправо власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в данному випадку правового значення не має. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~та не є вичерпним (ч. 2\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). В судовому засіданні зясовано, що встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації спадкових прав. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, встановлює факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 25.10.1999 року приходиться бабою [PERSON], [INFO]. Визнає за [PERSON], як на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 11.07.2013 року право власності на житловий будинок № 41 по вулиці Миру смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області; право власності на земельні ділянки: 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,11 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Миру, б. 41, смт. Червоне, Андрушівського району Житомирської області, що належали [PERSON], яка померла 25.10.1999 р.

Outcome: approved