Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього заподіяні матеріальну шкоду у розмірі 2260,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 17 серпня 2016 року звернувся до відповідача з приводу пломбування зуба з направлення до лікаря-стоматолога [PERSON] , однак отримав послуги неналежної якості внаслідок чого зуб був видалений. За пломбування зуба здійснив оплату у розмірі 2770,00 грн. Внаслідок заподіяння матеріальної шкоди звернувся до суду за захистом свого порушеного права та такий позов було задаволено рішення цього суду частково та стягнуто 510 грн такої шкоди. Таким чином, просив стягнути різницю між понесеними витратами та стягнутими судовим рішенням. Покликається, що внаслідок неправомірних дій відповідача був змушений терпіти сильний зубний біль, спричинені ушкодження здоров`я, неможливість вести активний спосіб життя, реалізовувати нормальні життєві потреби, бажання, перебував у постійному стресі, видалення зуба все це призвело до докладання додаткових зусиль для організації життя та понесення моральних страждань. У відповідності до ст. ст. 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачем подано відзив, який містить заперечення проти позову. Покликається на аргументи, що внаслідок вчинення протиправних дій із сторони відповідача під час невірного лікування зуба заподіяно шкоду не підтверджено доказами. Будь-який зв`язок між дією і наслідками відсутній, а відтак відсутні і підстави для відшкодування шкоди як матеріальної так і моральної. Просить у позові відмовити. 19 листопада 2019 року представником відповідача подано додаткові пояснення у яких зазначає, щодо застосування до спірних правовідносин ст. 1167 ЦК України відшкодування шкоди за наявності вини. Покликається на судове рішення апеляційної інстанції від 11.11.2019 у справі № 464/3726/17 щодо стягнення матеріальної шкоди у якій відмовлено, а відтак відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. 02 липня 2018 року ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження у частині позовної вимоги в справі за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Персона Люкс», третя особа [PERSON] про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди щодо стягнення матеріальної шкоди. 02 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в частині стягнення моральної шкоди за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалось з поважних причин. 22 грудня 2018 року справу направлено до Львівського апеляційного суду у зв`язку із поданням відповідачем апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 02.07.2018 про відмову у відкритті провадження у справі. 25 лютого 2019 року ухвалою Львівського апеляційного суду відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ПП «Персона Люкс» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року. Справу отримано судом першої інстанції 25.03.2019. 17 травня 2019 року ухвалою суду, яка внесена до протоколу судового засідання, замінено неналежного відповідача ПП «Персона Люкс Дент» на належного відповідача ПП «Персона Люкс». 22 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засідання в вступному слові позивач підтримав позов з підстав викладених у заяві по суті. Просить такий задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача у вступному слові заперечив проти позову та просить у такому відмовити за безпідставністю. Просить суд взяти до уваги судове рішення Львівського апеляційного суду щодо відмови у позові про стягнення матеріальної шкоди, яким не встановлено неправомірності дій, а тому немає підстав для стягнення моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 січня 2018 року, в справі за позовом представника позивача [PERSON] адвоката Панчук Ю.Г. до Приватного підприємства «Персона Люкс», третя особа [PERSON] про захист прав споживача та відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, задоволено позов. Стягнуто з Приватного підприємства «Персона Люкс» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 510 гривень. Постановою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції від 17.01.2018 скасовано та ухвалено нове, яким у позові відмовлено повністю. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, тобто 11.11.2019. Суд установив, 17 серпня 2016 року [PERSON] звернувся у стоматологічну клініку ПП «Персона Люкс» з приводу пломбування одного зуба. Позивача скеровано до лікаря-стоматолога [PERSON] . Дані обставини встановлено рішеннями від 17.01.2018 та 11.11.2019 у справі № 464/3726/17, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок отримання неналежних послуг від відповідача, які регулюються нормами ст. ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України (відшкодування моральної шкоди). Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1172 цього Кодексу юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно з правової позиції викладеної у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що позивач стверджує про завдання моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача під час надання послуг по пломбуванню зуба. Із тесту постанови Львівського апеляційного суду від 11.11.2019 убачається, що позивачем [PERSON] не доведено факт неправомірної поведінки стоматолога [PERSON] при наданні медичної послуги; наявність шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою лікаря та заподіяною шкодою /арк. спр. 131/. Дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України, а тому приймаються судом до уваги. Суд відмічає, що у даній справі позивачем [PERSON] також не доведено у відповідності до ст. ст. 76-79 ЦПК України протиправність поведінки лікаря [PERSON] при наданні медичних послуг, наявності моральної шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою лікаря та заподіяною моральною шкодою; вину заподіювача шкоди. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов переконання, що причино-наслідковий зв`язок між діями та заподіяною шкодою не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, не встановлено вини заподіювача, указаними у позові обставинами не підтверджено, що неправомірними діями відповідача позивачеві завдано моральної шкоди, а тому суд прийшов висновку про відмову у позові за не доведеністю цивільно-правовї відповідальності відповідача. Суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статтях 23, 1167 Цивільного кодексу України та на які вірно посилається позивач у позовній заяві. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову до суду позивач посилався на закону України «Про захист прав споживачів», а тому звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed