Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 липня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач отримала в позивача кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останньої утворилася заборгованість в розмірі 22 095 грн. 29 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик її до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 15 липня 2016 року між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем укладено кредитний договір, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримала кредит в розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також зобов`язалась виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 липня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 26 березня 2019 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов`язаннями, що становить 22 095 грн. 29 коп., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 1 709 грн. 90 коп., пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 15 820 грн. 03 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 3 037 грн. 01 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1 028 грн. 35 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду, відзиву на позовну заяву не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 921 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved