Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а [INFO] помер його батько [PERSON] , якому належав житловий будинок за вказаною вище адресою. Позивач спадщину прийняв, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 7 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року. Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Кохан О.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 26 березня 2020 року. Представник позивача - адвокат Бондарчук С.С. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач - Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалює рішення без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] помер батько [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до виписки з погосподарської книги за 2001-2005 роки [PERSON] на день смерті проживав у житловому будинку по [ADDRESS] один. [PERSON] був головою домоволодіння за зазначеною вище адресою, будинок побудований у 1960 році (а.с.14,15). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 36 450 гривень (а.с.25). Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не проводилась (а.с.85). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 31 липня 2018 року (а.с.64). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Із дослідженої судом копії спадкової справи №334-2018 , встановлено, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала дружині померлого [PERSON] - [PERSON] (а.с.76-84). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO] , тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що позивач, як син, є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] , який відповідно до вимог статті 549 ЦК Української РСР 1963 р, прийняв спадщину, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок по [ADDRESS] , відповідно до записів у погосподарській книзі, записи у якій, на час виникнення спірних правовідносин, визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Outcome: approved