Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 116911,17 доларів США , що за курсом 11,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05 .2014 року складає 1360846,06 гривень . Свої вимоги мотивував тим, що 18.09.2008 року між банком і [PERSON] був укладений кредитний договір № VIKWGК0000000995 , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 31295,65 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 18.09.2018 року. Відповідно до умов договору , погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати , відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками комісією , а також інші витрати згідно кредитного договору . Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі , надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами договору . У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 13.05.2014 року відповідач має заборгованість перед Банком в сумі 116911,17 доларів США , що за курсом 11,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05 .2014 року складає 1360846,06 гривень, які просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач , в судове засідання не з'явився , подав суду заперечення ,в яких вказав , що відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду від 20.12.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором VIKWGК0000000995 від 18.09.2008 року звернуто стягнення на його житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] шляхом продажу та виселено його з будинку , а тому просить закрити провадження в справі , оскільки з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав набрало законної сили рішення суду . Також подав суду заву в якій просить справу розглянути у його відсутності. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог . Судом встановлено , що 18.09.2008 року між банком і [PERSON] був укладений кредитний договір № VIKWGК0000000995 , згідно п. 8.1 розділу 8 «Особливі умови» якого банк надав [PERSON]. кредит в сумі 35270,08 доларів США, на наступні цілі: у розмірі 31297,28 доларів США на придбання нерухомості з них, 30000 доларів США на придбання нерухомості шляхом видачі готівки через касу, а також у розмірі 900 доларів США, на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 248,47 доларів США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 148,81 долар США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 3972,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених в п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, з кінцевим терміном повернення до 18.09.2018 року. Відповідно до умов договору , погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати , відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками комісією , а також інші витрати згідно кредитного договору . В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват банк» і [PERSON] уклали договір іпотеки відповідно до якого , відповідач надав в іпотеку майно , а саме : житловий будинок , який розташований за адресою по [ADDRESS] . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 10.09.2008 року . посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №928 (матеріали цивільної справи № 2-1094/10 ) Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 20.12.2010 року по цивільні справі №2-1094/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], про стягнення заборгованості, стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] заборгованість, станом на 02.03.2010 року, за кредитним договором № VIKWGK0000000995 від 18.09.2008 року, в розмірі -346614 (триста сорок шість тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 43 копійки, що за курсом 7,93 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/141 від 14.04.2010 року складає 43729,66 доларів США. В рахунок погашення за VIKWGK0000000995 від 18.09.2008 року, звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також, наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажи. Виселено [PERSON] з будинковолодіння розташованого за адресою: 22109, [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Козятинського РВ УМВС України у Вінницької області. Рішення набрало законної сили. 18 березня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав чотири виконавчих листи на примусове виконання рішення суду по цивільній справі № 2-1094/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення (матеріали цивільної справи № 2-1094/10 ) Відповідно до повідомлення ВДВС Козятинського МРУЮ № 11511/2-30 від 03.11.2014 року (а.с.37), виконавчий лист № 2-1094/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 346614,43 гривень надійшов на виконання 24.01.2012 року. 26.06.2012 року державним виконавцем на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», є письмова заява стягувача, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий лист №2-1094/10 від 20.12.2010 року про виселення [PERSON] надійшов на виконання 07.02.2012 року . 01.04.2012 державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с.37). Із досліджених доказів витікає, що на користь позивача мається рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості по отриманому кредиту на суму 43729,66 доларів США. ПАТ КБ «ПриватБанк» виданий виконавчий лист, який дає право позивачу проводити стягнення з боржника заборгованість по кредитному договору № VIKWGK0000000995 від 18.09.2008 року. Проте наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.1 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В матеріалах цивільної справи мається ордер-распоряження №1 «Про видачу (погашення) строкового кредиту від 19 вересня 2008 року (а.с.15), відповідно до якого позичальник [PERSON]. отримав в банку 30000,00 кредиту. В обґрунтування своїх вимог банк також надав розрахунок заборгованості за договором № VIKWGK0000000995 від 18.09.2008 року, укладеного між «ПриватБанком» та клієнтом - [PERSON], станом на 13-05-2014 року, зазначивши, що заборгованість за кредитом, в тому числі прострочене тіло 28484,43, заборгованість за відсотками в т.ч. простроч. відс 22531,56, заборгованість по комісії в т.ч. прострч.ком 6014,51, погашено пені в т.ч. списано 169,01, заборгованість з пені 54293,03, всього заборг. за кредитом 111323,52. Штраф (фіксована частина) 21.47, штраф (відсоток від суми заборгован.) 5566,18 а разом 116911,17. В даному розрахунку маються графи «Дата», «Кількість днів», «Сальдо поточне», «Сальдо простроч.», «% ставка поточна», «% ставка простроч.», «ставка пені», «Нарахування % на простр.заборг.», «Погаш%», «Заг.заборг.%(накоп)», «Сума пені нарахована», «Сума пені отримана», «Заг.заборг.з пені (накопич)», «комісія нарахована», Комісія отримана», «Заг. Забог.за ком(накопич)». Сальдо у бухгалтерському обліку - залишок по бухгалтерському рахунку, різниця між сумою записів по дебету і кредиту рахунків. Дебетове сальдо (дебет більше кредиту) відображає стан даного виду господарських засобів на певну дату і показується в активі балансу. Кредитове сальдо (кредит більше дебету) відображає стан джерел господарських засобів і показується в пасиві. В наданому суду розрахунку станом на 19.09.2008 року, перша строчка, «Сальдо поточне» становить 31295,65 (31295,65 + 0,00), де 0,00 «сальдо простроч». (а.с5). Згідно виписки про погашення кредиту № 2002522 від 11.12.2014 року (а.с.42), залишок по тілу кредиту на 09.2008 року теж становить 31295,65. Дані суми є начальними при проведенні розрахунків банку і вони не співпадають із сумами визначеними кредитним договором. В подальшому в проведених розрахунках сальдо змінювалось в сторону збільшення Так станом на 06.10.2009 року сальдо становило 31524,2 ( 30620,05+904,15), станом на 08.11.2010 року сальдо становило 31769,33 (28919,35+2849,98), станом на 01.05.2012 року сальдо становило 31860,29 (26454,84+5405,45), станом на 02.09.2013 року сальдо становило 31905,02 (23447,59+8502,43), станом на 06.02.2014 року сальдо становило 32039,3 (22123,17+9916,13). Доказів того, що [PERSON], додатково отримував кошти по кредитному договору банк не надав, із чого витікає, що банк під час проведення розрахунків заборгованості безпідставно завищував початкову суму яку брав для нарахування заборгованості, а тому даний розрахунок не може бути належним доказом по справі. Із виписки про погашення по кредиту № 20002522 від 11.12.2014 року (а.с.42) видно, що позичальником частково були проведенні платежі 11.2008 року в сумі 512,00; 12.2008 року в сумі 592,00; 06.2010 року в сумі 0,08; 02.2014 року в сумі 7109,74. Під час розрахунку заборгованості вони враховані. Разом з тим, банком не надані докази походження даних сум, не надані докази, що під час проведення розрахунку заборгованості були враховані попередні рішення суду про стягнення заборгованості. На неодноразові звернення суду , ухвали Козятинського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року та 20 січня 2015 року про забезпечення доказів , щодо проведення розрахунку заборгованості по кредитному договору з врахуванням рішення Козятинського міськрайонного суду від 20.12.2010 року , відповіді , щодо наявності суми боргу непокритого іпотечним майном , виконання рішення суду від 2010 року, щодо стягнення заборгованості, не отримано . Згідно ч.1 ст. 598, ст..599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом . Зобов'язання припиняється виконанням , проведеним належним чином . Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, але задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Таких доказів банком суду надано не було, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог банку із-за недоведеності позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed