Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваним розпорядженням №811 від 20 вересня 2007 року надано дозвіл [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на реконструкцію квартири [ADDRESS]. Вважає вказане розпорядження незаконним, оскільки під час проведення реконструкції квартири [ADDRESS] її мешканці самовільно захопили горище будинку та змінили конфігурацію даху. Крім того на проведену реконструкцію відповідачем не було отримано згоди всіх співвласників будинку. У зв'язку із цим просять суд визнати протиправним та скасувати розпорядження ГРА ЛМР №811 від 20.09.2007 року «Про реконструкцію квартири [ADDRESS] з розширенням її за рахунок горища» в частині надання дозволу на влаштування додаткових житлових приміщень мансардного типу в межах існуючого горища без зміни конфігурації даху. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову, оскільки вважає його безпідставним. Оскаржуване розпорядження ГРА ЛМР №811 винесене з дотриманням чинного законодавства. Крім того заявила клопотання про відмову у задоволенні позову у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, оскільки розпорядження ГРА ЛМР винесено 20 вересня 2007 року. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON], інші треті особи та їх представники в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 20.06.1997 року (а.с.5). Галицькою районною адміністрацією було винесено розпорядження №811 від 20.09.2007 року «Про реконструкцію квартири [ADDRESS] з розширенням її за рахунок площі горища» (а.с.4) відповідачам дозволено реконструювати квартиру [ADDRESS] з влаштуванням додаткових житлових приміщень мансардного типу в межах існуючого горища без зміни конфігурації даху згідно поданими проектними пропозиціями. У відповідності до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскаржуване розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №811 прийняте 20.09.2007 році. Зі змісту позовної зави вбачається, що позивачам стало відомо про наявність оскаржуваного розпорядження у 2008 році. Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині є 2008 рік. Позивачі звернулися до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження 28.04.2014 року, тобто зі спливом трирічного строку. Суд критично оцінює пояснення позивачів про те, що текс оскаржуваної ухвали вони отримали лише у 2013 році за запитом адвоката [PERSON], адже про наявність розпорядження відповідача, вони довідалися у 2008 році. З огляду на викладене, оскільки позивачі звернулися до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача, не надавши суду доказів поважності причин пропущення позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed