Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач зазначає на те, що вироком Романівського районного суду Житомирської області від 16.03.2020 року у справі № 282/1559/19, [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на строк 1 рік 6 місяців у відповідності до ст. 75 КК України. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні у Любарській ЦРЛ упродовж 11 ліжко-днів з 05.09.2019 року по 16.09.2019 року. Вартість лікування склала 7221,61 грн., бюджетних коштів. Саме тому позивач звернувся до суду з даним позовом з проханням стягнути з [PERSON] , на користь держави в особі відділу фінансів Любарської районної державної адміністрації Житомирської області кошти на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 7221,61 грн. Представник позивача у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, але подав до суду заяву, у якій позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Вироком Романівського районного суду Житомирської області від 16.03.2020 року по справі № 282/1559/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на строк 1 рік 6 місяців у відповідності до ст. 75 КК України. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з довідки КНП «Любарська центральна районна лікарня» № 1116 від 05 листопада 2019 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.09.2019 року по 16.09.2019 року. Вартість лікування склала 7221,61 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відтак, у судовому засіданні встановлено, що відповідач вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України в результаті якого наніс потерпілій тілесні ушкодження, на лікування яких держава витратила кошти в сумі 7221,61грн. В ході судового розгляду кримінального провадження провадження [PERSON] , було визнано винним у вчиненні вказаного злочину. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved