Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 4.04.2011 року позичив громадянам [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 90 000,00 доларів США, про що останніми було написано власноручну розписку, яка відповідно до норм ст.ст. 1046,1047 ЦК України носить ознаки договору позики. Відповідно до вищевказаної розписки, відповідач зобов'язувався повернути запозичені кошти та проценти в розмірі 2% щомісячно від суми позову на вимогу позивача. 13.12.2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу про повернення боргу з урахуванням процентів на загальну суму 147 600,00 доларів США. Відповідно до Витягу з Державного реєстру поштових відправлень, дане рекомендоване відправлення було отримано відповідачами 14.12.2013 року. Однак, станом на 04.02.2014 року відповідачі відповіді на вимогу не надали, кошти не повернуто , тому в зв'язку з порушенням відповідачами взятих на себе зобов'язань, станом на 14.01.2014 року заборгованість за ними становить 149 400 доларів США , а саме - 90 000,00 доларів США - основного боргу та 59 400,00 доларів США - процентів за період з 04.05.2011 року по 04.01.2014 року із розрахунку 2% щомісячно. З огляду на викладене заборгованість відповідачів станом на 29.01.2014 року складає 149400,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29.01.2014 року еквівалентно 1 194 154,20 грн., яку добровільно не повертають , т ому для захисту своїх порушених прав він вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач та його представники за довіреністю - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, в зв'язку неявкою відповідачів просять ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилися із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з викликом на 14.02.2014 року, 17.03.2014 року, 27.05.2014 року та оголошенням в газеті «Вінниччина» з викликом до суду на 27.05.2014 року. Від відповідача [PERSON]П 27.05.2014 року через канцелярію суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, так як його адвокат [PERSON] в цей день перебуватиме в іншому судовому засіданні , проте будь-якого документа ордера, договору про правову допомогу про захист його інтересів саме цим адвокатом суду не надано, як і відомості про участь даного адвоката в іншому судовому засіданні, тому суд визнає такі причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 4.04.2011 року позивач позичив громадянам [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 90 000,00 доларів США, про що останніми було написано власноручну розписку, яка відповідно до норм ст.ст. 1046,1047 ЦК України носить ознаки договору позики. Відповідно до вищевказаної розписки, відповідачі зобов'язувалися повернути запозичені кошти та проценти в розмірі 2% щомісячно від суми позову на першу вимогу позивача. 13.12.2013 року позивачем на адресу відповідачів через пошту було направлено письмову вимогу про повернення боргу з урахуванням процентів на загальну суму 147 600,00 доларів США. Відповідно до Витягу з Державного реєстру поштових відправлень, дане рекомендоване відправлення було отримано відповідачами 14.12.2013 року. Однак, станом на 04.02.2014 року відповідачами відповіді на вимогу не надано, добровільно кошти не повернуто. В матеріалах справи наявна копія боргової розписки, достовірність якої оригіналу посвідчена суддею під час попереднього розгляду справи. Доказів про повернення боргу матеріали справи не містять. У відповідності до вимог ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В зв'язку з порушенням відповідачами взятих на себе зобов'язань, станом на 14.01.2014 року заборгованість за ними становить 90 000,00 доларів США - основного боргу та 59 400,00 доларів США - процентів за період з 04.05.2011 року по 04.01.2014 року із розрахунку 2% щомісячно. З огляду на викладене заборгованість відповідачів станом на 29.01.2014 року складає 149 400,00 доларів США і по курсу НБУ станом на 29.01.2014 року 100 доларів складає 799,300 грн. , як того просить позивач , і буде еквівалентно 1 194 154,20 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідачі своїх зобов'язань перед позивачем про повернення грошових коштів за вимогою позивача не виконали, тому з них підлягають стягненню кошти в сумі 149 400,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29.01.2014 року еквівалентно 1 194 154,20 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, визначена обов'язкова письмова форма до договору позики, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позичкодавцем визначеної грошової суми. Відповідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до норм ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позичкодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до норм ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідачів солідарно підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved