Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно умов договору факторингу від 30.09.2014, Публічне акціонерне товариство «Альфа- Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» прийняло право вимоги за кредитним договором № 500443648 від 24.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON]. 10.10.2016 між ТОВ «Дата [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно умов договору ТОВ «Дата [PERSON]» відступило, а ТОВ «ФК» ЄАПБ» прийняло належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідно до\~кредитного договору\~відповідачу [PERSON]\~було надано\~кредит в\~сумі 24320,00\~гривень,\~з терміном\~повернення до\~25.12.2016\~року.\~В свою\~чергу [PERSON]\~ зобовязався\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~інші платежі,\~визначені даним\~договором та\~додатком до\~кредитного договору\~«Графік платежів». Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості, тому йому було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, в звязку з виникненням прострочення, однак заборгованість на даний час не погашена. Станом на 10.10.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 49875,38 грн., з яких: 23780,85 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 20294,53 грн. заборгованість по процентам та комісією; 5800 грн. штраф за прострочку платежів. А тому, відповідно до вище викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 49875.38 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи провести у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд\~справи у\~його відсутність\~чи відкладення\~розгляду справи\~та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, в ч.1 якої зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов договору факторингу від 30 вересня 2014 року (а.с.15-17), Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило, а Товариствоз обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» прийняло право вимоги за кредитним договором № 500443648 від 24.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 10.10.2016 між ТОВ «Дата [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно умов договору ТОВ «Дата [PERSON]» відступило, а ТОВ «ФК»ЄАПБ» прийняло належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами (а.с.18-20). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.12,13), відповідач повідомлявся про відступлення права вимоги до позивача, що також підтверджується Актом приймання передачі від 10.10.2016 (а.с.21). Відповідно до кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 24320,00 грн., з терміном повернення до 25.12.2016 року, що підтверджується копією кредитного договору, копією анкети-заяви, графіком платежів та додатком до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.4-7). Станом на\~10.10.2016\~року заборгованість\~відповідача за\~кредитним договором\~становить 49875,38\~грн.,\~з яких:\~23780,85\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~20294,53\~грн.\~ заборгованість\~за процентами\~та комісією;\~5800\~грн.\~ штраф\~за просрочку\~платежів(а.с.11). Щодо нарахування процентів та комісії то відповідно до п.2.8. кредитного договору та п.2.2,п.2.3. додатку до договору про комплексне банківське обслуговування, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених кредитним договором (а.с.5,7). Проте, вимога позову в частині стягнення штрафу не може бути задоволена, оскільки фіксована частина штрафу в розмірі 5800 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст.549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобовязання. Крім того, зі змісту ст.549 ЦК України\~випливає, що поняття штрафу визначене у цій статті та порядок його обрахунку, є обовязковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не може бути змінений та викладений на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається його суть, тобто він перестає бути видом забезпечення виконання зобовязання -\~неустойкою в розумінні закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 44075,38 грн. (49875,38 - 5800 = 44075,38). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню частково, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених вимог, що становить 1557,10 грн.\~(розрахунок 1762 х 44075,38: 49875,38 = 1557,10).

Outcome: partial