overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 1985 року Відділом ЗАГСу Радянського району м. Львова. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 червня 1985 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі [PERSON] Радянського району м. Львова, актовий запис №280. Малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін не має. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарства не ведеться. Шлюб існує лише формально, а тому його збереження є недоцільним та суперечить спільним інтересам. Позивач та відповідач вже тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280\~ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 25 червня 1985 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі [PERSON] Радянського району м. Львова, актовий запис №280. Малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін не має. Відповідно до ч.3ст.105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3ст.109\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.08.2003 року. Позов мотивує тим, що в сім'ї народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалося добре, однак з часом стосунки між сторонами погіршилися, в сім'ї почали виникати сварки, що негативно відображається на дітях. Наведене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З серпня 2014 року сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Пояснила, що з серпня 2014 року сторони спільно не проживають, спроби примирення позитивного результату не дали, а тому просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2003 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2090 (а.с.12). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Судом встановлено, що сторони з серпня 2014 року разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.11.2002 року Міським відділом РАЦС Львівського ОУЮ. Позов мотивує тим, що сторони є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалося не погано, однак протягом останнього року стосунки сторін погіршились, що призвело до припинення подружніх відносин. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, спроби відновити і зберегти шлюб результатів не дали, тому просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що спроби примиритися результату не дали, шлюб носить формальний характер, тому проти розірвання шлюбу не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2002 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3624 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9-12) та копією рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08.11.2011 року (а.с.13-16). Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, на розірвання шлюбу згідні. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідає їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.04.2007 року. Позов мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя складалося нормально, однак з часом відповідач почала втрачати почуття любові та поваги до позивача, що зумовило погіршення стану його здоров'я. Півроку тому відповідач забрала дітей та переїхала проживати до своєї матері. З того часу фактичні шлюбні відносини, ведення спільного господарства сторонами припинено. Спроби примиритися результату не дали. На даний час шлюб носить формальний характер, а тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила, пояснила, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини носять формальний характер, примирення між сторонами не можливе, тому просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 28.04.2007 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №060110, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №817 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.2010 року. Позов мотивує тим, що 28.06.2010 року в сім'ї народилася донька, однак спільне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Пояснила, що сторони разом не проживають, їхня сім'я розпалася остаточно, а тому сторони прийшли до згоди про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 30.01.2010 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №135442, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №108 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.04.2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №523. Позов мотивує тим, що [INFO] у шлюбі народилася дочка [PERSON]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. На даний час між сторонами припинено ведення спільного господарства та сімейного бюджету, вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та шлюбні відносини носять формальний характер, тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що примирення результатів не дасть, тому просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 30.04.2011 р. шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №523 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 3 серпня 1996 року Гаврилівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 7, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку Світлану [INFO]. Останні два роки спільно не проживають, у кожного своє особисте життя, подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Царук» Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач при подачі заяви зазначила, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 4 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 36, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу подружжя мають сина - [PERSON] [INFO]. Відповідач влаштовує постійні скандали, що негативно впливає на розвиток дитини, у вихованні сина не бере ніякої участі. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не з'явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Позивач при подачі заяви зазначив, що примирення між подружжям неможливе, протягом строку на примирення, наданого судом, сторони не примирилися. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції, актовий запис № 77, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Чоловік не надавав належної матеріальної допомоги сім`ї, не займався вихованням дитини, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливим. З 2010 року шлюбні відносини припинились, примирення з відповідачем неможливе. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач при подачі заяви зазначила, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи вимоги ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 травня 2005 року Михиринецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 1, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує постійні скандали, що негативно впливає на розвиток дитини. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали не можливими. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Позивач при подачі заяви зазначила, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що їх із позивачем подружнє життя та збереження сім'ї є можливим і не суперечить їх інтересам. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved