Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, проте 18.01.2016 за рішенням Тульчинського районного суду шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Окрім цього, він удочирив дочку [PERSON] - [PERSON], [INFO]. [PERSON], впродовж поточного 2016 року та минулих років свідомо покидала своїх малолітніх дітей на призволяще, тим самим ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно рішення №3 опікунської ради, що діє при виконкомі Юрківської сільської ради Тульчинського району від 22.06.2016 відповідачку визнано такою, яка не виконує рішення опікунської ради від 17.05.2016 та визнано за доцільне позбавити її батьківських прав відносно її дітей. В зв'язку з цим, позивач звернувся з позовом в суд та просить винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до сина - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, суду пояснив, що [PERSON] впродовж поточного 2016 року та минулих років свідомо покинула своїх малолітніх дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров'ям, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, місце проживання її не відоме. Наї задоволенні позову наполягає. Представник служби у справах дітей Тульчинської РДА в судовому засіданні проти задоволення позову щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про визнання позову та розгляду справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, проте 18.01.2016 за рішенням Тульчинського районного суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], Окрім цього, позивач удочирив дочку [PERSON] - [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.11-13), батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення №3 опікунської ради, що діє при виконкомі Юрківської сільської ради Тульчинського району від 22.06.2016 [PERSON] визнано такою, яка не виконує рішення опікунської ради від 17.05.2016 та визнано за доцільне позбавити її батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8) Відповідно до нотаріально завіреної заяви від 18.05.2016 серії НАІ 392349, [PERSON] не заперечила проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітніх дітей (а.с. 60).. Згідно висновку служби у справах дітей Тульчинської РДА за № 01-9-252 від 29.06.2016 служба у справах дітей вважає за доцільне надати [PERSON] висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Відповідно до довідки №150 від 16.06.2016, виданої Тульчинським РЦ ПМСД [PERSON] не приймла участі в огляді та щепленні дітей на протязі поточного 2016 року (а.с. 17). Згідно довідки №4 від 23.06.2016 виданої дошкільним закладом с. Юрківка Тульчинського району, [PERSON] участі у вихованні дітей не приймала (а.с.14). Відповідно до наданих характеристик виконкомом Юрківської сільської ради Тульчинського району за № 469, № 471 від 22.06.2016, [PERSON] залишила дітей без без нагляду та за зареєстрованою адресою не проживає (а.с. 15, 16). Як випливає з комісійного акту обстеження матеріально побутових умов життя від 22.06.2016, виданого виконкомом Юрківської сільської ради Тульчинського району, [PERSON] разом з дітьми не проживає (а.с. 18). За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей , піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , зобов'язані поважати дитину. Згідно ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, мати неповнолітніх дітей ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, що підтверджується наявними в справі документами . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач [PERSON]ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, доцільним є позбавити її батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Правовідносини, що виникли між сторонами, регламентуються ст..150, 164 СК України. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved