Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.02.2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав, однак відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року, заборгованість відповідача перед банком становить 39925 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 3692,13 грн. - заборгованість за кредитом; 30793,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. - заборгованість за пенею та по комісії; штрафи: в сумі 250 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1889,29 грн. (процентна складова). Просить позов задовольнити. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність на підставі поданих ним документів. У задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до кредитного договору № б/н від 26 лютого 2008 року банк зобов'язався надати позивачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Позивач пред'явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.02.2008 року, в позовних вимогах зазначив що станом на 31.10.2016 року, заборгованість відповідача перед банком становить 39925 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 3692,13 грн. - заборгованість за кредитом; 30793,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. - заборгованість за пенею та по комісії; штрафи: в сумі 250 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1889,29 грн. (процентна складова). В заяві від 03.03.2016 року відповідач просив про застосування позовної давності до позовних вимог. Крім того, до цієї ж заяви відповідач додав довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» № 508484264 від 05 липня 2016 року, виданої на звернення відповідача [PERSON], з якої вбачається, що по кредитній картці № [NUMBER], яка видана 26.02.2008 року станом на 01.07.2016 року заборгованість відсутня, кредит закрито. Таким чином суд встановив, що обставини, на які посилається позивач щодо наявної заборгованості відповідача перед банком, спростовуються виданою відповідачеві довідкою. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду переконливих доказів того, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому суд визнав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed