Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить усунути перешкоди, які чиняться позивачу у користуванні майном, що належить їй на праві приватної власності та зняти [PERSON], [INFO], із реєстраційного обліку квартири [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного 22.01.2014 р. між нею та продавцем [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], що зареєстровано з 22.01.2014 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, незважаючи на те, що позивач є власником квартири та в ній зареєстрована, вона не має можливості користуватися своєю квартирою, що є порушенням її прав. На момент укладання договору купівлі-продажу між позивачем та [PERSON] жодна особа не була зареєстрована в спірній квартирі. В липні-серпні 2014 р. в цій квартирі були зареєстровані члени сім'ї [PERSON]: її чоловік [PERSON] та дитина [PERSON], [INFO]. За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2014 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], було позбавлено права користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язано Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку з вказаної адреси. Після оскарження рішення в апеляційному та касаційному порядку воно набуло чинності. Відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2014 р. було виконано і громадяни: [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстраційного обліку. На момент винесення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2014 р. [PERSON] не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В подальшому у 2015 р. вже [PERSON] була зареєстрована за цією ж адресою. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2016 р. позов [PERSON] було задоволено та усунуто перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON], 1987 року народження, з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS]. Разом з цим, станом на сьогодні відповідачам достовірно відомо, що вказана квартира за [ADDRESS] не належить на праві власності [PERSON] та відповідно їм відомо, що в судовому порядку їх позбавлено права користування цієї квартирою. Відповідачам також відомо, що власником цього помешкання є [PERSON] Однак, незважаючи на те, що з 2015 року ніхто із сім'ї [PERSON] фактично в квартирі не проживає, а рішенням суду від 19.05.2016 р. усунуто перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю шляхом зняття [PERSON], 1987 року народження, з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS], остання 08.06.2016 р. зареєструвала за вказаною адресою свою новонароджену дитину [PERSON], [INFO]. 22.07.2016 р. на виконання рішення суду від 19.05.2016 р. знято [PERSON], 1987 року народження, з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS]. Отже, батьки дитини [PERSON], [INFO]: батько [PERSON] та мати [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням і були зняті з реєстрації за вказаною адресою. Проте, їх дочка [PERSON], [INFO], залишилась зареєстрованою у вказаній квартирі, хоча фактично не проживає там, а проживає разом з батьками, місця проживання яких на даний час невідомо. Реєстрація [PERSON], [INFO], в квартирі, що належить [PERSON] на праві власності обмежує позивача у праві розпорядження своєю власністю, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, за наявності реєстрації місця проживання в квартирі неповнолітньої дитини [PERSON] не може укладати правочини щодо цього нерухомого майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування. Зняття з реєстрації не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. В судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача [PERSON] подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві зазначила, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою, зазначеною позивачем, а також викликалась в суд через оголошення в пресі - газеті «Урядовий кур'єр» від 12.10.2017 р. № 192 (6061), згідно вимог ч. ч. 5, 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, направили до суду листи, в яких просили розглянути справу без участі їхніх представників і прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини та згідно чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44020484 від 17.09.2015 року (а.с. 6-10). Вказана квартира була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О. (а.с.100-101). За даними довідки (форми № 3) виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 08.02.2017 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 20.03.2014 року та [PERSON] з 08.06.2016 року (а.с.14). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2016 р. усунуто перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON], 1987 року народження з реєстраційного обліку: квартири [ADDRESS]. Виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] з квартири [ADDRESS] (а.с. 61-64). Отже, з матеріалів справи убачається, що відповідач [PERSON], яка за рішенням суду визнана втратившою право на користування квартирою [ADDRESS] і виселена з вказаної квартири з іншими членами її сім'ї, без дозволу та згоди [PERSON] 08.06.2016 року зареєструвала у належній позивачу квартирі малолітню дитину [PERSON], [INFO]. За нормою ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно ст. 150 Житлового кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] і відповідач [PERSON] чинить їй перешкоди у користуванні і розпорядженні житлом, оскільки у вказаній квартирі не проживає, проте там зареєстрована, будь-яких угод з приводу користування спірним житлом між сторонами не укладалось, відповідач не є членом сім'ї позивача, остання не може належним чином користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Зняття з реєстрації не порушує майнових і житлових прав малолітньої дитини, оскільки вона у спірній квартирі не проживає та за фактом реєстрації не набуває ніяких майнових прав відносно квартири позивача. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved