Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що станом на 01.07.1990 року по вул. Ксьонзівка, 29, в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області проживала його тітка (рідна сестра його діда [PERSON]) [PERSON], [INFO], і їй на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 59,22 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, виділено на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року, у відповідності із сертифікатом на право за земельну чатку (пай) серії ІФ № 0075921 від 23.02.2012 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12.04.2012 року за № 416 на імя тітки [PERSON] 29.05.2011 року тітка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона заповіла йому. Він являється спадкоємцем майна після смерті тітки, який прийняв спадщину, оскільки звернувся із завою до державної нотаріальної контори в шестимісячний термін і бажає оформити спадщину на своє імя. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (паї), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті тітки [PERSON], що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 4 за 1986-1990 роки в господарстві особовий рахунок 346, сторінка 135-136 станом на 01.07.1990 року була зареєстрована та проживала голова господарства [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Дані відомості також підтверджуються довідкою Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 88 від 11.02.2019 року (а.с. 7). [PERSON] (тітка позивача), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0075921 від 23.02.2012 року, зареєстрованого 12.04.2012 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 416, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с.\~Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 59,22 умовних кадастрових гектарів (а.с. 6). 29.05.2011 року [PERSON] (тітка позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя [PERSON] (тітка позивача) склала заповіт, яким заповіла [PERSON] (позивач) все своє майно, що підтверджується копією заповіту від 17.06.2010 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 01.08.2011 року (а.с. 26). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 206/2011 від 01.08.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 26-38), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) серії №\~0075921 був виданий після смерті тітки [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] №\~13/02-31 від 18.01.2019 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved