Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору поруки від 17 вересня 2004 року укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] недійсним, з підстав, що такий ним не підписувався. Позов мотивує тим, що договору поруки із ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ 17 вересня 2004 року не укладав, підписи на першій сторінці договору і на звороті перед записом поручитель виконані не ним. Як на підставу позову посилається на положення статтей 203, 215 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладені в ньому, просив його задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 4 травня 2013 року, позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача Морганюк Ю.Є., яка діяла на підставі довіреності від 16 вересня 2013 року проти позову заперечила та пояснила, що між сторонами 17 вересня 2004 року було укладено договір поруки, в такому зазначено всі необхідні анкетні дані позивача, укладений з дотриманням вимог законодавства та підписаний сторонами. Просила в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. 17 вересня 2004 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 10). Відповідно до п. 5.4 названого договору договір укладено у двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу - по одному для кожної сторони. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Пунктом 2 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що два екземпляри договору поруки від 17 вересня 2004 року укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] знаходились у відповідача, оскільки останнім на повторну експертизу надано два екземпляри вказаного договору. З висновку експерта № 6/8 від 20 лютого 2014 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] на першій сторінці перед записом «Поручитель» та на звороті сторінки в графі «Поручитель» в обох примірниках договору поруки від 17 вересня 2004 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] - виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 99-103). Допитаний в судових засіданнях 12 березня 2014 року і 10 квітня 2014 року експерт [PERSON] пояснив, що мав на дослідженні чотири підписи в спірних договорах, а також достатню кількість зразків підпису [PERSON], яка була більшою за кількість підписів представлених при первинній експертизі. Вказані зразки були надані за значний проміжок часу, а тому він міг краще простежити більшу кількість ознак, їх стійкість та варіаційності з впливом часу, у зв'язку з чим детальніше можна було простежити варіативні зміни підпису. Встановлено під час дослідження розбіжності за загальними ознаками: загальним виглядом, транскрипцією, частково за переважаючою формою рухів, формою основи підписів, формою рухів при з'єднанні та напрямком рухів при виконанні. А тому прийшов до висновку, що підписи від імені [PERSON] у спірних договорах виконані не позивачем. Крім того, висновок від 20 лютого 2014 року № 6/8 відрізняється від висновку експерта № 1856 від 27 вересня 2013 року з цих же підстав. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] не підписував спірного договору, а тому договір поруки укладений між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] слід визнати недійсним, з підстав, що такий останнім не підписувався. Судом не береться до уваги висновок експерта № 1856 від 27 вересня 2013 року з якого вбачається, що підписи від імені [PERSON], розташовані на першій сторінці, перед словом «Поручитель» та в графі «Поручитель» після прізвища «[PERSON]» на зворотній стороні договору поруки, що укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 17 вересня 2004 року, виконані [PERSON] виходячи з наступного. Ухвалою суду від 24 травня 2013 року в справі була призначене судова почеркознавча експертиза та зобов'язано відповідча представити в розпорядження експерта оригінал договору поруки від 17 вересня 2004 року. 6 вересня 2013 року відповідачем представлено суду оригінал спірного договору поруки, який судом скеровано експерту для проведення первинної експертизи. 10 грудня 2013 року, після проведення первинної судової почеркознавчої експертизи, представником відповідача Морганюк Ю.Є. в судовому засіданні предсатвлено ще один наявний у відповідача екземпляр спірного договору. Крім того, на повторну експертизу позивачем представлено додаткові зразки його підпису, які були дослідженні при повторній експертизі. Таким чином, при первинній експертизі в експерта не було всіх екземплярів договору поруки та достатньої кількості зразків підпису позивача. Окрім цього, експерт в висновку № 1856 від 27 вересня 2013 року посилається на ухвалу суду від 6 вересня 2013 року, яка судом не постановлялась, оскільки в даний час матеріали справи знаходились в експертній установі, а провадження у справі було зупинено. При цьому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені та письмово підтверджені судові витрати, що складаються з 114,7 гривень судового збору, 5 635,84 гривень витрат пов'язаних з з проведенням судових експертиз, а всього 5 750,54 гривень (а.с. 12, 116, 117).

Outcome: approved