Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на території Модрицької сільської ради, Дрогобицького району Львівської області в охоронній зоні нафтопроводів «Долина-Дрогобич» (54 км., ПК 53=762, 273 мм.) та «Орів-Дрогобич» (19 км., ПК 18=588), які експлуатуються ЛВДС «Дрогобич» філією «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», розміщені дві земельні ділянки, що належать [PERSON]. На межі земельних ділянок [PERSON] зведено огорожу на залізобетонному фундаменті. По результатах огляду охоронної зони нафтопроводів «Долина-Дрогобич» та «Орів-Дрогобич», 15.12.2016. складено акт прив'язки нафтопроводів філії «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» про порушення охоронної зони, відмову [PERSON] демонтувати огорожу та надати доступ для проведення аварійно-відновлювальних робіт. На їхній лист №93-39-181 від 19.12.2016, з вимогою здійснити демонтаж огорожі в охоронній зоні нафтопроводів та надати доступ працівникам ЛВДС «Дрогобич» філії «МН»Дружба» ПАТ «Укртранснафта» до проведення ремонтних робіт [PERSON] відмовився про що повідомив листом від 11.01.2017. Зокрема землевласника [PERSON] повідомлено про дотримання правовового режиму охоронних зон, саме ці наведені вище обставини змусили їх звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що коли вони купляли земельні ділянки то їм повідомили, що жодних обмежень, щодо користування цими ділянками не має. Також наголошували на тому, що на протязі 2-ох років ними проводилося загородження території, і зі сторони позивача до них не було жодних претензій, їм зновуж таки зі сторони позивача ніхто не повідомляв про будь-які обмеження. На даний час позов визнає, але просить виконати роботи із мінімальним знищенням його майна. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх особистих немайнових або майнових прав та інтересу. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено та сторонами не оспорюється, що по земельних ділянках які знаходяться на території Модрицької сільської ради Дрогобицького району та належать на праві власності відповідачу проходять нафтопроводи «Долина-Дрогобич» (54 км., ПК 53=762, 273 мм.) та «Орів-Дрогобич» (19 км., ПК 18=588), які експлуатуються ЛВДС «Дрогобич» філією «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта». На межі цих земельних ділянок, в межах охоронної зони нафтопроводів «Долина-Дрогобич» та «Орів-Дрогобич» відповідачем зведено огорожу на залізобетонному фундаменті, чим створено перешкоди позивачу у доступі для проведення аварійно-відновлювальних робіт. Відповідно до ст. 112 Земельного кодексу України, Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів», та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил охорони магістральних трубопроводів», зважаючи на стратегічне значення та потенційну небезпеку нафтопроводу, встановлено охоронну зону шириною з обох боків від осі нафтопроводу 75 метрів. П.2. ст..8 Закону передбачено, що земельні ділянки, розташовані в межах охоронних зон використовуються з обмеженнями, які діють з дня введення трубопроводу в експлуатацію. Нафтопровід «Долина-Дрогобич» введений в експлуатацію 1962 року, нафтопровід «Орів - Дрогобич» 1976 року. Так згідно п.11. Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Правил охорони магістральних трубопроводів», та ст.. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» в охоронній зоні магістральних нафтопроводів встановлено обмеження господарської діяльності, забороняється висаджувати багаторічні насадження, будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі, будувати огорожі, перешкоджати проїзду аварійної та спеціальної техніки підприємств магістральних трубопроводів. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів», ст. 20 ЗУ «Про землеустрій», охоронні зони об'єктів магістральних трубопроводів зазначаються у схемах землеустрою адміністративно- територіальних одиниць. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Твердження відповідача про те, що коли він купляв земельні ділянки, не було жодних обмежень, спростовуються відповіддю управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі Львівської області № 19-1302-0.3-87/15-17 від 12.01.2017 року в якій вказано, що магістральні нафтопроводи філії «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» нанесені на карту Модрицької сільської ради. (а.с. 8) Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved