Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.09.2010 між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було оформлено кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач станом на 31.10.2015 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, на даний час кредитна заборгованість не погашена і складає 14281 гривня 51 копійка. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з позичальника [PERSON] заборгованість по кредитному договору №б\\н від 03.09.2010 у сумі 14281 гривня 51 копійка, судові витрати у сумі 1218 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, врученою відповідачу особисто, про що свідчить його розписка про отримання поштового рекомендованого відправлення. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Представником позивача дано письмову згоду на проведення заочного розгляду справи заява від 10.12.2015 вх.№ 7773. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів копії анкети-заяви [PERSON] від 03.09.2010 на відкриття кредиту, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір, на підставі якого позивач отримав кредит у сумі 300 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами цього договору відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, комісію та пеню у встановлені строки відповідно до умов кредитування, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своїх зобовязань та допустив заборгованість станом на 31.10.2015 у сумі 14281 гривня 51 копійка, з яких заборгованість за кредитом 9732 гривні 73 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом 3192 гривні 52 копійки, заборгованість за пенею та комісією 200 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 656 гривень 26 копійок. Судом також встановлено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою. Одночасно п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Із розрахунку заборгованості за вказаним договором встановлено, що відповідач станом на 31.10.2015 має заборгованість, яка складається із заборгованість за кредитом 9732 гривні 73 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом 3192 гривні 52 копійки, заборгованість по комісії та пені 200 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 656 гривень 26 копійок. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд вважає порушеним право позивача невиконанням відповідачем своїх зобовязань, що виникли внаслідок укладеного кредитного договору. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по вказаному кредиту на загальну суму 14281 гривня 51 копійка. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі встановленому п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, тобто, у сумі 1218 гривень. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved