Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 69,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Снятинка, вул. Зелена, покликаючись на те, що таке її право оспорюється відповідачем як орендарем майна, а тому вона вважає, що має право на захист своїх законних прав в судовому порядку. Одночасно, [PERSON] звернувся із зустрічним позовом про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 69,7 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий номер 4621286800:01:003:0106, яка знаходяться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Снятинка, вул. Зелена, 66. Свої вимоги мотивує тим, що на виконання умов Договору оренди майна з правом викупу від 01.02.2013 року, позивачем за первісним позовом [PERSON] було передано дане майно на його користь згідно Акту прийому-передачі, а також нею було отримано почастково грошові кошти в загальній сумі 250000,00 гривень як оплату за викуп спірного майна, а тому вважає що до нього в силу вимог ст.ст. 328, 628 та 705 ЦК України перейшло право власності на викуплене ним майно. Сторони в судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач за первісним позовом позовні вимоги за зустрічним позовом визнала та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач за первісним позовом даний позов заперечив та підтримав свій зустрічний позов, який просить задоволити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає відхиленню, а зустрічний позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач за первісним позовом зазначає, що являється власником нежитлової будівлі (магазину) загальною площею 69,7 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,0632 га за адресою: Дрогобицький район, с. Снятинка, вул. Зелена, кадастровий номер 4621286800:01:003:0106, та яка належить останній на праві власності на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№497112, виданого 08.07.2009 року Снятинською сільською радою Дрогобицького району, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №13325894 від 23.11.2013 року. Також судом встановлено, що 01.02.2013 року між сторонами було укладено Договір оренди майна з правом викупу, відповідно до п. 1.1. якого позивач за первісним позовом передав в оренду з правом викупу (переходом права власності) належні на праві власності нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 69,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий номер 4621286800:01:003:0106, а відповідач за первісним позовом зобовязався прийняти майно та в строк до 30.12.2014 року оплати всю вартість майна по частково або в повній сумі на власний розсуд в сумі 250000,00 гривень, що визначено пунктами 1.2. та 1.3. вказаного Договору. На виконання умов п. 4.1. Договору оренди майна з правом викупу від 01.02.2013 року сторонами також було підписано Акт прийому-передачі майна у власність від 23.12.2013 року після здійснення позивачем за зустрічним позовом всіх платежів, передбачених п. 1.3. даного Договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно до ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. З огляду на вказане, сторонами в належній письмовій формі було укладено Договір оренди майна з правом викупу від 01.02.2013 року, оскільки строк дій даного договору не перевищував 3 років. Відповідно до ст. 705 ЦК України, за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно частини 1 статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу, при цьому способом захисту цивільних прав та інтересів може бути (серед інших) визнання права. З огляду на те, що сторонами у спорі будо укладено правочин щодо переходу права власності на майно, а позивачем та відповідачем були вчинені дії по його виконанню, а саме шляхом отримання грошових коштів та передача майна, суд приходить до переконання про під ставність вимого за зустрічним позовом, який підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed