Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач - Енергодарська місцева прокуратура, яку було замінено на позивача - Василівську окружну прокуратуру ухвалою суду від 25.03.2021 р (а.с.86-86зворт), що діє в інтересах держави в особі Енергодарської міської ради, звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь держави в особі Енергодарської міської ради, шкоду заподіяну водним живим рибним біоресурсам в розмірі 215696 гривень. В обґрунтування вимог позову зазначає, що на досудовому розслідувані перебувало кримінальне провадження №12018080000000142 від 10.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України за фактом незаконного вилову риби. Під час якого було встановлено, що [PERSON] діючи спільно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходячись на острові розташованому в акваторії Каховського водосховища річки Дніпро поблизу м.Енергодара Запорізької області, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в порушення ст.10 Закону України «Про тваринний світ», п.п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., наказу Державного агентства рибного господарства України «Про заходи щодо встановлення весняно-літньої заборони на лов водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України в 2018 році», виловили рибу, загальна вартість якої становить 215696\~ гривень,завдавши істотної шкоди рибному господарству України на зазначену загальну суму. Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.02.2020 р. у кримінальній справі №316/1369/18 за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано винними у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України. А також, даним вироком суду встановлено спричинення шкоди інтересам держави в особі Енергодарської міської ради на суму 215696 грн. Вирок суду набрав законної сили 07.03.2020 р. Розмір шкоди спричиненої інтересам держави на вказану суму 215696 грн., підтверджується і розрахунком Управління Державного рибного господарства у Запорізькій області від 23.09.2020 р. №2-3-9/3103-20. Відповідно до листів Енергодарської міської ради від 26.08.2020 р. №01-01-36/3690 та від 17.09.2020 р. №01-01-36/4032 прокуратуру повідомлено про те, що Енергодарська міська рада не пред`являла позовів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення завданої шкоди, у зв`язку з чим, в інтересах держави в особі в особі Енергодарської міської ради, в рамках наданих законодавством, до суду з даним позовом звернулась прокуратура. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.11.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.62-62зворот). Ухвалою суду від 25.03.2021 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.86-86зворот). Прокурор Василівської окружної прокуратури позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] про розгляд даної справи судом повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень із суду через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.66, 79, 67, 80). Будь-яких заяв або клопотань, відозву на позову, заперечень, письмових пояснень, зустрічних позовів до суду не надали. Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] вважаються належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, відозву на позову, заперечень, письмових пояснень, зустрічного позову до суду не надав. Про розгляд справи судом повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/перебування відповідно даних інформаційної довідки Балківської сільської ради (а.с.60). Однак до суду повернулися поштові конверти судового відправлення на ім`я відповідача [PERSON] з відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.69-69зворот, 81-81зворот), що відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про належність повідомлення відповідача про розгляд справи судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, відозву на позову, заперечень, письмових пояснень, зустрічного позову до суду не надав. У зв`язку з тим, що фактичне та зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] не відомо, його виклик до суду здійснено в порядку ч.10\~ст.187 ЦПК України\~через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с.91) та відповідно до положень ч.11\~ст.128 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається повідомленим про розгляд даної справи судом. Враховуючи відсутність підстав для відкладення справи визначених ч.2 ст.223 ЦПК України, положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи, на підставі наявних матеріалів та доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.02.2020 р. у справі №316/1369/18, провадження №1-кп/316/28/20 за обвинуваченням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України, останніх визнано винними у вчинені вказаного кримінального правопорушення та призначено покарання. (а.с.23-26). Даним вироком суду встановлено, що [PERSON] діючи спільно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у період часу, починаючи не пізніше ніж із середини першої декади травня 2018 року до ранку 10.05.2018 р., знаходячись на острові розташованому в акваторії Каховського водосховища річки Дніпро поблизу м.Енергодара Запорізької області за наступними географічними координатами: широта: 47.5360, довгота: 34.6111, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, на трьох човнах вийшли на воду поблизу вищевказаного острову, де у порушення: ст.10 Закону України «Про тваринний світ», п.п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., наказу Державного агентства рибного господарства України «Про заходи щодо встановлення весняно-літньої заборони на лов водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України в 2018 році», виловили рибу, заподіявши істотної шкоди, рибному господарству України на загальну суму 215696 гривень. При цьому, відповідно до вироку суду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі) визнали вину у вчиненні кримінального правопорушення. Заявлений прокурором у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов, залишено вироком суду без розгляду (а.с.26). Вирок суду набрав законної сили 07.03.2020 р. Розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди інтересам держави на вказану суму 215696 грн., крім зазначеного вироку суду, підтверджується і розрахунком Управління Державного рибного господарства у Запорізькій області в листі від 23.09.2020 р. №2-3-9/3103-20 (а.с.40). Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані, у тому числі, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до положень ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 визначено, що особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Даних чи доказів, що завдана відповідачами шкода відшкодована у частковому або повному обсязі, матеріали справи не містять. Відповідно до вимог ст.13 Конституції України, ст.5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст.142 Конституції України). Територіальним громадам міст належить право комунальної власності, зокрема на природні ресурси (ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до листів Енергодарської міської ради від 26.08.2020 р. №01-01-36/3690 (а.с.20) та від 17.09.2020 р. №01-01-36/4032 (а.с.21), Енергодарською міською радою не пред`являлось позовів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про відшкодування завданої шкоди внаслідок незаконного добування водних біоресурсів. Прокурор, в межах своєї компетенції наданої статтею 131-1 Конституції України, статтями 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, наділений повноваженнями звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Енергодарської міської ради. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 визначено, що особа, що відшкодувала шкоду, за яку передбачена відповідальність у солідарному порядку, має на підставі ст.1191 ЦК України право зворотної вимоги до кожного з солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено законом, як у випадках, коли відшкодування було присуджено з усіх боржників, так і при покладенні цього обов`язку на вимогу потерпілого на частину з них. Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається сумою яка стягується. Позивач звернувся до суду з даним позовом 12.10.2020 р. про солідарне стягнення з відповідачів шкоди в розмірі 215696 грн. та на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2020 р., за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів зазначеного розміру шкоди, судом задоволено у повному обсязі, таким чином, виходячи з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст.141 ЦПК України, ціни позову - 215696 грн., з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 3235 грн. 44 коп. Разом з цим, п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 р., солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи наведене, судовий збір в розмірі 3235 грн. 44 коп. підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь держави в рівних частках, тобто по 808 грн. 86 коп. з кожного. Відповідно до положень ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved