Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у 2008 році з [PERSON] було укладено кредитний договір, у забезпечення якого відповідачі додатково уклали договір іпотеки квартири. Натомість ДВС Червоноградського МУЮ та ДВС Сокальського районного управління юстиції у 2009, 2012, 2015 роках винесено постанови, котрими накладено арешт на все майно відповідачів. Вказує, що заборгованість останніх станом на 20.11.2015 р. становить 31463,89 дол. США, що значно перевищує вартість предмету застави. Вважає, що право застави в банку виникло раніше накладених арештів. Відтак зазначає, що вище вказані відділи ДВС не мають правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Тому просить звільнити з-під арештів майно, що належить відповідачам, та стягнути з останніх судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник ВДВС Червоноградського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник ВДВС Сокальського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про прочини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. 22.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGV0GA0000000055, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 17\~093,00 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами, в той же день, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачі надали в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру № 24 у будинку № 6 на вул. Галицькій у м. Соснівка Львівської області. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав. В силу вимог ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (49938729) (а.с16) зареєстровано передачу банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 22.04.2008 року. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48579426 від 15.12.2015 р. та постанови державного виконавця ВДВС Сокальського районного управління юстиції № 49423758 від 20.11.2015 р., останнім 20.11.2015 р. накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна № 49937548 від 15.12.2015 р., державним виконавцем ВДВС Червоноградського міського управління юстиції постановою від 07.03.2012 р. накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна № 49927239 від 15.12.2015 р., державним виконавцем ВДВС Червоноградського міського управління юстиції постановою № 22427729 від 07.03.2012 р. накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що договір іпотеки був укладений 22.04.2008 року, тобто раніше ніж було накладено арешти по виконавчих провадженнях, тому позивач має право задовольнити свої забезпечені вимоги за рахунок предмета іпотеки, переважно перед іншими особами, відтак суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved