Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо неусунення недоліків придбаного товару, стягнення неустойки за простроченння виконання зобов'язання про безоплатне усунення недоліків в розмірі 1 грн. та зобов'язання усунути недоліки товару. Обгрунтовує позов тим, що 29.12.2015 отримав замовлений в інтернет-магазині «5ок» ноутбук Леново 100-15. Після отримання ноутбуку він виявив недоліки, а саме відсутність маркування клавіатури українською мовою, відсутність енергетичного маркування українською мовою. Виявивши ці недоліки він звернувся до сервісного центру «Ноутбук-Центр» та до продавця - відповідача по справі, із проханням безоплатно усунути вказані недоліки протягом 14 днів та надати на цей час у користування інший ноутбук. 03 березня 2016 року позивач отримав відмову в усуненні недоліку, посилаючись на декларацію відповідності стандартам якості придбаного позивачем товару. Оскільки з часу звернення про усунення недоліків 02.02.2016 пройшло більше 14 днів, станом на день звернення до суду відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 6628,30 грн., проте, позивач просить виплатити лише 1 грн. суми неустойки, визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати усунути виявлені недоліки. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, ствердив про придбання ноутбуку через інтернет-магазин. Вказав, що ознайомився зі всією інформацією про ноутбук, яку вважав вичерпною та достатньою, зупинив свій вибір саме на цій моделі ноутбуку Леново, яка його влаштовувала, в тому числі вартістю, складовими, радіообладнанням, іншими характеристиками, ліцезуванням. Отримавши ноутбук він не зміг ним користуватись, а також його малолітня донька позбавлена можливості користуватись ноутбуком, оскільки на клафішах відсутнє позначення українських літер «І, Ї, Є», хоча ці букви передбачені операційною системою і активуються при виборі мови. Відсутність позначень на клавіатурі українських літер вважає недоліком придбаного товару. Просить позов задоволити, при цьому усунути недоліки просить тільки не шляхом наклеювання згаданих українських літер на клавіші, оскільки наклейки мають здатність до стирання, а в будь-який інший спосіб. Представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності, в судовому засіданні позов підтримав із аналогічних підстав, викладених у позовній заяві. Просить врахувати, що відсутність маркування українською мовою на клавіатурі унеможливило користування ноутбуком, вважає це недоліком. Вказав, що попередні звернення інших споживачів з аналогічних приводів були задоволені. Зокрема, фірма Хьюлет Пакет усунула аналогічний недолік, а також інші іноземні виробники пральних машин самостійно усували відсутність маркування українською мовою. Просить позов задоволити з покликанням на Закон України «Про засади державної мовної політики» та Закон України «Про захист прав споживачів», а саме пункт 13 статті 8, згідно якого вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Представник відповідача Самокіш С.С., діючи згідно довіреності, в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що позивачу була надана повна, доступна, достовірна, своєчасна та необхідна інформація про товар. Товар було перевірено в присутності споживача і на момент реалізації ноутбук знаходився в технічно-справному стані, повністю відповідав стоїм технічним характеристикам. Наполягає, що недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договору або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформацією про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Вважає, що покупцю була надана вичерпна інформація про продукцію, а написи на клавіатурі не віднесено до категорії «інформація про продукцію». Так як недолік продукції є невідповідність продукції саме вимогам нормативно-правових актів, що пред'являються до товару і стосується певних стандартів якості (відповідності) даної продукції, не пов'язаних з наявністю або відсутністю певного тексту, умовних позначень, які самі по собі не можуть вплинути на характеристики та якість даної продукції, вважає відсутність маркування клавіатури ноутбука Леново 100-15 літерами на українській мові «І,Ї,Є» не є недоліком в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а написи на клавіатурі електропобутового виробу не є маркуванням в розумінні чинного законодавтва. Крім того, зазначає, що законодавством не передбачено нанесення енергетичного маркування на таку групу товарів як ноутбуки. Крім цього, вказував про відсутність технологічної можливості виконати побажання позивача у даному випадку, йдучи останньому на зустріч в сенсі клієнтської політики. Зазначив, що зовнішній вигляд ноутбука та його клавіатури перебуває у вільному доступі в мережі інтернет-магазинів для бажаючих. Просить відмовити в позові. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З наведеного слідує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа, передбачених ст.16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Судом враховується, що правовідносини, з приводу яких заявлений позов врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» і в частині 1 ст.25 цього ж Закону передбачено, що спосіб захисту, обраний позивачем, може застосовуватися лише об'єднаннями споживачів. Оскільки в правовідносинах, що виникли між позивачем та відповідачем відсутнє покликання на об'єднання споживачів і позов має приватний індивідуальний характер, застосування обраного позивачем способу захисту суперечитиме вимогам ч.1 ст.25 згаданого Закону, тому позовна вимога про визнання неправомірними дії відповідача щодо неусунення недоліків придбаного позивачем товару не може бути задоволена, так як такий спосіб захисту не передбачений нормами чинного законодавства. Що стосується решти позовних вимог, такі підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нищенаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п.п. 13, 15, 12 ст. 1 Закону № 1023-ХІІ). У відповідності до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. З положень ч.ч. 1, 3, 5, 7, 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (ч. 1). Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (ч. 3). Судом встановлено, що 29.12.2015 позивач придбав ноутбук Леново 100-15 за 9469 грн. через інтернет - магазин, постачальником зазначено відповідач ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН». (а.с.6) З'ясовано, що 13.01.2016 позивач звернувся в Сервісний Центр «Ноутбук-Центр» і до відповідача з вимогою усунути недоліки придбаного ноутбуку, якими є відсутність маркування клавіатури українською мовою, відсутність енергетичного маркування українською мовою (а.с.10-15). З копії відповіді від 24.02.2016, адресованій позивачу вбачається, що відповідач надав позивачу вичерпну відповідь з приводу мови маркування на клавіатурі ноутбуку, зазначаючи про те, що ноутбук відповідає нормативним документам, стандартам якості і відсутність маркування клавіатури ноутбука українською мовою не є недоліком. В підтвердження відповідності ноутбуку відповідач надіслав позивачу копію декларації про відповідність, копію сертифікату про відповідність. Крім цього, відповідач вказав, що ноутбуки не належать до товарів побутового призначення, які повинні мати енергетичне маркування (а.с.17) З відповіді ТзОВ «Ноутбук-Центр» від 18.01.2016 на звернення позивача вбачається, що в сервісному центрі відсутні складові частини даного товару та відсутні необхідні технологічні та правові можливості для зміни дизайну виробу. З пояснень представника відповідача вбачається і не спростовано позивачем, що ноутбук, який придбаний позивачем не є товаром побутового призначення. В Законі України «Про захист прав споживачів» міститься визначення поняття недоліку. Зокрема, це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Статтею 15 цього Закону передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, інформація доводиться до відома споживачів у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводиться до нього за догпомогою засобів дистанційного зв'язку. Таким чином, інформація про продукцію - це коло відомостей, перелік яких наведено в ст.15 згаданого Закону. Відтак, написи та позначення на клавіатурі не віднесено до категорії «інформація про продукцію». Як вбачається з копії декларації про відповідність №ЛЕНОВО.УКР.679-26/15, в якій зазначені повне найменування виробника, його адреса, місце виробництва, повна назва приладу, радіодоступ, комбінація цифр, літери латинського алфавіту, пробіли, тощо, ноутбук Леново 100-15 відповідає вимогам нормативних документів та стандартам якості. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про стандартизацію» стандартом є документ, розроблений на основі консенсусу та затверджений уповноваженим органом, що встановлює призначені для загального і багаторазового використання правила, інструкції або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, включаючи продукцію, процеси або послуги, дотримання яких є необов'язковим. Судом береться до уваги що у чинному законодавстві не наведено чіткого визначення поняття «маркування». Так, ч.3 ст.26 Закону України «Про засади державної мовної політики» передбачено, що маркування товарів, інструкції про їх застосування тощо виконуються державною мовою і регіональною мовою або мовою меншин. Статтею 22 цього ж Закону визначено, що основними мовами в сфері інформатики вУкраїні є українська, російська та англійська мови. Комп'ютерні системи та їх програмне забезпечення, що використовуються органами державної влади і органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами та організаціями, повинні забезпечуватися можливістю обробляти україномовні, російськомовні та англомовні тексти. У державних комп'ютерних системах та їх програмному забезпеченні можуть вільно використовуватися інші мови. Відповідно до ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України: якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Згідно з ч.8 ст.9 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). За визначенням ноутбук - це портативний персональний комп'ютер, в корпусі якого об'єднані типові компоненти персонального комп'ютера, включаючи дисплей, клавіатуру і пристрій вказівки (звичайно сенсорна панель або тачпад), а також акумуляторні батареї. Розкладка клавіатури - це угода про відповідність типографічних символів (букв, цифр, знаків пунктуації тощо) писемної мови клавішах клавіатури комп'ютера, друкарської машинки або іншого пристрою, за допомогою якого вводиться текст. Розкладка встановлює кілька відповідностей між клавішами і значеннями, вводяться за допомогою: механічна розкладка, візуальна розкладка - маркування клавіш, функціональна розкладка. Отже, наведене дає суду підстави прийти до висновку, що маркування товару, про яке вказує позивач і маркування клавіш не є тотожніми поняттями, а розкладка клавіатури для української мови залежить від типу операційної системи, від програмної розкладки. На переконання суду, нанесення українських літер на клавіатурі ноутбуку не є маркуванням товару, залежить як від типу операційної системи, так і від розробника при розкладці літер українською мовою на клавіатурі, а відсутність такої у виробника Леново радше може вказувати на зацікавленість виробника стосовно забезпечення попиту у відповідних ринках збуту. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом неодноразово надавалась можливість позивачу та його представнику уточнити позовні вимоги для конкретизації шляху усунення наявних, на їх думку, порушень прав споживачів, тим більше, що спосіб наклеювання літер категорично позивачем заперечувалось, а висловлювалось нечітке побажання про зобов'язання відповідача нанести українські літери на клавіши ноутбуку в будь-який інший спосіб. Проте, усупереч вимогам ст.10, 60 ЦПК України позивач, його представник передбаченим правом не скористалися і продовжили підтримувати позовні вимоги у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви. Частиною 1 статті 6 Закону № 3390-VI визначено, що потерпілий повинен довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою. До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, у тому числі, слід віднести наявність дефекту (неналежної якості) продукції та істотних недоліків товару, завдання споживачеві шкоди внаслідок недоліків (дефекту) продукції, причини виникнення цих недоліків і вина продавця. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що саме на споживача покладається обов'язок довести наявність дефекту продукції, істотних недоліків товару та факту завдання йому шкоди. В свою чергу, тягар доказування причин виникнення недоліку товару та відсутності вини продавця покладається на останнього. Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції (ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 1023-ХІІ). З'ясовано, що відповідач під час поставки довів до позивачу всю інформацію про товар, який не згідно законодавства не відноситься до електрообладнання побутового призначення, позивачем не спростовано і не надано суду належних і допустимих доказів на спростування цього факту. Таким чином, позовна вимога про зобов'язання відповідача усунути недоліки товару підлягає залишенню без задоволення, оскільки позивачем не доведено, що його право на інформацію було порушено, так як при придбанні ноутбуку через інтернет-магазин позивач отримав всю необхідну інформацію про товар, в тому числі про всі технічні характеристики і можливості, з якими він повністю погодився. Суд враховує те, що ноутбук позивачу був продемонстрований, розкладка клавіатури даного виду і даної моделі не містила українських літер і це влаштовувало покупця. Оскільки судом не встановлено порушень прав позивача як споживача, котрий будучи належно проінформований, добровільно придбав ноутбук саме з такими характеристиками, такої моделі, тому відсутні підстави вважати недоліком відсутність візуального підтвердження українських літер на клавішах за їх наявності в операційній системі і при доступності таких при наборі тексту. Що стосується покликання позивача на відсутність енергетичного маркування на ноутбуці, то в цій частині суд не вважає це недоліком, оскільки нанесення енергетичного маркування на таку категорію товарів як ноутбук законодавством України не передбачено. Вказаний факт не спростований представником позивача. Судом береться до уваги пояснення представника відповідача стосовно вичерпного переліку електрообладнання побутового призначення, яке повинно містити енергетичне маркування. Також є слушним його пояснення стосовно добровільної заміни мови написів в іншій продукції (мультиварка, пральних машинах) із поясненням цих дій як проявів клієнтської політики. Покликання позивача на чисельні відповіді, висновки експертного товарознавчого дослідження, листи, які долучені до матеріалів справи, не беруться до уваги, оскільки такі носять консультативний характер стосовно тлумачення терміну маркування, торкаються побутової техніки, тоді як ноутбук не є побутовою технікою, а наявні судові рішення не містять обставин, визначених ст.61 ЦПК України. Враховуючи вище наведене, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що його права на інформацію було порушені відповідачем, підстав для сплати нейстойки за прострочення усунень недоліків товару немає, а вимоги про заміну належного товару на інший в порядку ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачем не заявлялись.

Outcome: dismissed