Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 листопада 1975 року (актовий запис 26) Іванковецькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області. Від даного шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сімя розпалася шістнадцять років тому через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час, місце слухання справи була повідомлена вчасно, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №№ 1940202186480, 1940202224683, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 22 листопада 1975 року (актовий запис 26) Іванковецькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімя розпалася шістнадцять років тому через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сімї неможливе, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сімя сторін розпалася шістнадцять років тому, з того часу разом не проживають, шлюб існує формально, подружжя миритися не бажає, суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача було змінено з «Кісик» на «Красовська» і відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved