Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що з 18.12.2002 року була прийнята на посаду бухгалтера Волинського обласного управління «Волиньекокомресурси», 08.01.2004 року переведена на посаду головного бухгалтера. Наказом № 13 від 22.03.2011 року Волинське обласне управління «Волиньекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини КМУ перейменовано на обласне управління «Волиньекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною. 31.08.2013 року її переведено у Державне підприємство з питань погодження з відходами як вторинною сировиною № 04-К від 30.08.2013 року. 02.09.2013 року була прийнята на посаду бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності фінансово-економічного департаменту, а 20.03.2015 переведена на посаду головного фахівця обласного управління «Волиньекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною. Наказом № 03-К від 08.06.2015 року була звільнена із займаної посади у звязку зі змінами в організації виробництва та праці. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату в розмірі 12 986 грн. 43 коп. У разі невиплати заробітної плати у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП відповідач зобовязаний сплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Станом на день звернення до суду з позовом дана сума становить 7863 грн. 30 коп. Крім того, невиплатою заробітної плати у встановлений строк їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10\~000 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача в її користь заборгованість по заробітній , середній заробіток та моральну шкоду. Позивач в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як передбачено ст.ст. 94, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Судом встановлено, наказом № 244-К від 18.12.2002 року [PERSON] прийнята на посаду бухгалтера Волинського обласного управління «Волиньекокомресурси», 08.01.2004 року переведена на посаду головного бухгалтера. Наказом № 13 від 22.03.2011 року Волинське обласне управління «Волиньекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини КМУ перейменовано на обласне управління «Волиньекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною. 31.08.2013 року [PERSON] переведено у Державне підприємство з питань погодження з відходами як вторинною сировиною № 04-К від 30.08.2013 року. 02.09.2013 року прийнята на посаду бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності фінансово-економічного департаменту, а 20.03.2015 переведена на посаду головного фахівця обласного управління «Волиньекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною. Наказом № 03-К від 08.06.2015 року [PERSON] звільнена із займаної посади у звязку зі змінами в організації виробництва та праці. При звільненні з роботи їй не було виплачено розрахунок, а саме не було виплачено заробітну плату в розмірі 12986 грн. 43 коп., а тому дана сума заробітної плати підлягає стягненню з відповідача. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після сплати боргу по заробітній платі в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначається у відповідності з вимогами абзацу 3 п. 2 та п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Середній заробіток позивача станом на 08.06.2015 року складає 3307 грн. 04 коп. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 7863 грн. 30 коп. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати душевного спокою.. З врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення.\~\~ З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 12\~986 грн. 43 коп., середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 863 грн. 30 коп. та завдану моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved