Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою у сумі 26836,00 грн. та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.08.2018 року о 14 год. 30 хв. за адресою м .Львів, вул. Б.Хмельницького, 5, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Megane», який належить [PERSON] , номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ЗАЗ 110260» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] В зв`язку з даною пригодою було спільно складено повідомлення про ДТП, згідно якого [PERSON] письмово визнав свою провину в ДТП, обидва учасники письмово погодилися, що він [PERSON] не є винуватим у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «ЗАЗ 110260» була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8547817. Він, діючи в інтересах [PERSON] , на підставі довіреності від 15 серпня 2018 року, подав до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також надав усі інші документи, необхідні для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. Суми страхового відшкодування, що була запропонована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суттєво не вистачало для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Renault Megane». Він звернувся до незалежного оцінювача та самостійно здійснив оплату його послуги, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Megane», складає 42551,10 грн., вартість відновлювального ремонту встановлена у розмірі 74675,36 грн. Страхова компанія виплатила йому 29000,00 грн. страхового відшкодування. За здійснення відновлювального ремонту автомобіля «Renault Megane» він оплатив 55836,00 грн. Розмір невідшкодованих збитків становить 26836,00 грн., а тому його представник звернувся до відповідача щодо відшкодування завданої та не відшкодованої шкоди, однак отримав відмову. Ухвалою від 13.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального розгляду справи, а не спрощеного, як просив представник позивача. Ухвалою від 10.01.2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача - [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 17.01.2019 року через канцелярію суду відповідач надіслав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Megane» становить 42551,10 грн., вартість відновлювального ремонту - 74675,96 грн., фактична вартість відновлювального ремонту - 55836,00 грн. Вважає, що відповідачем має бути ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а не він, а розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту є завищеною та невірно визначеною. Його цивільна відповідальність на день дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», страхова сума визначена в розмірі 50000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну, дорожньо-транспортна пригода, що сталася 15.08.2018 року, є страховим випадком, а тому відповідний обов`язок покладений у межах суми страхового відшкодування на страховика, та лише у разі недостатності вказаної суми - на заподіювача шкоди. Дослідження, проведене оцінювачем на замовлення позивача, здійснене у його відсутності. Автомобіль «Renault Megane» не новий, його ринкова вартість завищена, висновок оцінювача необ`єктивний. 25.01.2019 року представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що у межах страхової суми мається на увазі не більше страхової суми, передбаченої конкретним видом договору страхування. Вартість відновлювального ремонту (фактично завдана шкода) пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку. Фактична вартість шкоди (реальні збитки), завдані транспортному засобу «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується звітом, рахунком-фактурою, товарними чеками та актом виконаних робіт. Відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Ухвалою від 12.02.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача[PERSON] про відкладення розгляду справи, залишено без розгляду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою від 14.05.2019 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про залучення третьою особою ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та витребування матеріалів страхової справи щодо дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 15.08.2018 року за участю сторін, оскільки дане клопотання подано не у підготовчому засіданні, а під час судового розгляду справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоч були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, просив стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою у розмірі 26836,00 грн., судові витрати просив покласти на відповідача. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, вважає, що страхова компанія повинна відшкодувати шкоду в розмірі ліміту 50000,00 грн., а відповідач бажає сплатити збитки в розмірі різниці між реальними збитками 55836,00 грн. за мінусом 50000,00 грн., тобто 5836 грн., інша частина повинна заявлятися до страхової компанії в межах ліміту. Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали цивільної справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №199/1478/17 під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу. Судом встановлено, що 15.08.2018 року о 14 год. 30 хв. на вул. Б.Хмельницького, 5, у м.Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Renault Megane», який належить [PERSON] , номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ЗАЗ 110260» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Згідно довіреності від 15.08.2018 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представниками перед третіми особами, учасниками дорожнього руху, в судових органах, органах страхування, на станціях, підприємствах технічного обслуговування та ремонту, митницях, в органах ДАІ, та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від його підпорядкування і форм власності з питань, пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо продажу, здачу в оренду належного йому транспортного засобу марки «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] , з наданням відповідних прав. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень, зазначених у позовній заяві, відзиві на таку та відповіді на відзив, сторонами не заперечується вина у вчиненні даної ДТП [PERSON] , який керував транспортним засобом «ЗАЗ 110260» номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault Megane», номерний знак [NUMBER] , отримав технічні пошкодження, власником якого є [PERSON] , а володільцем такого є [PERSON] , якому завдано матеріальної шкоди. Згідно звіту №94-D/43/5, складеного 04.09.2018 року, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ «Renault Megane», державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає 42551,10 грн. Покликання сторони позивача на документи, надані станцією технічного обслуговування не обгрунтовані і не підтверджуються поданими доказами оплати. Суд не бере до уваги документи надані приватною фізичною особою-підприємцем [PERSON] . (станцією технічного обслуговування), оскільки доказів права здійснення оцінки вартості пошкодження майна таким стороною позивача не надано. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник (ч. 3 ст. 386 ЦК) та/або особа, яка має речове право на чуже майно (ст. 396 ЦК). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Як зазначила сторона позивача страхова компанія ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувала частину завданої шкоди, а саме провела оплату в розмірі 29000,00 грн. Таким чином судом встановлено, що з вини відповідача позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 13551,10 грн. (різниця між 42551,10 грн. та 29000,00 грн.). В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. судових витрат у справі.

Outcome: partial