Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач заявила позов до [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Зазначила, що 02 вересня 2014 року у місті Вінниця помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді домоволодіння №8 по вулиці Пролетарській, у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, яким би посвідчувалось право власності [PERSON] на домоволодіння. Оскільки позасудовому порядку їй відмовлено у видачі документів, які підтверджують право на спадкове нерухоме майно за законом, вона змушена звернутись за захистом своїх майнових прав до суду. Позивач у судове за сідання не з»явилась, надала письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити (а.с.18). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що суду надано письмове клопотання з проханням справу слухати у його відсутність (а.с.19). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. \~\~Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем заявлених позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, і має право на успадкування майна померлого чоловіка [PERSON]. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини. Із наданих матеріалів справи встановлено, що [PERSON] спадщину фактично прийняла, інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно після смерті чоловіка. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які би претендували на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог про визнання за нею права власності на спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON], а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх заявлених позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у звязку з чим,

Outcome: approved