Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 20380.56 грн., яка складається з наступного: 8962.76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4184.64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5036.47 грн. заборгованість по пені за прострочене зобов`язання; 750 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 946.69 грн. штраф (процентна складова),та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.07.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 4900 грн. у виді встановлено ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», від 05.07.2011 року, яка підписана відповідачем та яка є тотожною тарифам банку, базова процентна ставка у місяць становить 3%. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: (базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту)+( 1% від суми заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення по кредиту або процентів 5 та більше днів при виникненні прострочення у сумі від 50 гривень та більше). Штраф за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. До кредитного договору банк додав також витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 16.04.2019 становить 20380.56 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8962.76 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 4184.64 гривень, нарахованої пені за прострочення зобов`язання - 5036.47 гривні, нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень - 750 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 946.69 гривень. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 610, 61 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), яка відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд не визнає належним та достовірним доказом Умови та правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем. У заяві-приєднанні відповідача та у довідці про умови кредитування не зазначені строки повернення кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості яка складається з тіла кредиту та простроченого тіла кредиту у загальному розмірі 13147 гривень 40 коп. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пунктами 2.1.1.12.6.1. та 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено стягнення пені та штрафу з позичальника при порушенні останнім строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17. При цьому вважає, що вимога про стягнення з [PERSON] пені задоволенню не підлягають, оскільки наданий позивачем розрахунок є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не містить відомостей, за який період нараховувалась пеня та на яку суму заборгованості, зокрема, загальну заборгованість, суму кредиту чи на відсотки, а також незрозумілим є нарахування суми пені за прострочене зобов`язання та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Тому, суд вважає, що з заявлених одночасно двох вимог (стягнення пені та штрафу), не підлягає задоволенню з підстави порушення положень, закріплених ст.61 Конституції України, вимога про стягнення пені, як така, що є більш обтяжливою для відповідача у порівнянні з вимогою про стягнення штрафів. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова). Оскільки, умовами кредитного договору передбачено обов`язок відповідача сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, то при задоволенні позову частково з відповідача підлягає стягненню 500 грн. та 5% від стягненої суми, що становить 657.37 грн. (13147.40 грн. (заборгованість за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту) х 5 / 100 = 657.37 грн.). Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial