Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON] як позичальником, укладено договір №16492 від 18 листопада 2013 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 10 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Процентна ставка за перевищення витратного ліміту становить 35% річних. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 26 лютого 2018 року становить 20\~871,34 грн. та включає в себе: 10\~641,56 грн. заборгованості за кредитом, 5\~734,72 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~735,33 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 759,73 грн. трьох процентів річних, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не зявився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 вересня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 18 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №16492 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, який в частині викладено в новій редакції додатковим договором №1 (а.с.4, 5). Пунктом 1.1.4 договору передбачено, що банк встановлює клієнту кредит у сумі 10\~700 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Відповідно до п.4.4. кредитного договору клієнт зобовязаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за цим договором клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобовязання за кредитним договором виконав повністю. Однак позичальник відповідач по справі, своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.9), за яким станом на 26 лютого 2018\~року за договором № 16492 від 18 листопада 2013 року існує заборгованість, яка включає в себе 10\~641,56 грн. заборгованості за кредитом, 5\~734,72 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Інфляційні витрати за несплату тіла кредиту становлять 1\~745, 22 грн, які розраховують як частка добутку суми заборгованості та проценту інфляції за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року включно і різниці 100% та суми заборгованості ((10\~641,56\~грн х 116,4) / 100% - 10\~641,56\~грн). Інфляційні витрати за несплату процентів за користування кредиту становлять 1\~990,11 грн, які розраховують як частка добутку суми несплачених процентів за кожен місяць та проценту інфляції за період з грудня 2014 року по лютий 2018 року включно за кожен місяць прострочення і різниці 100% та суми сплачених процентів за кожен місяць. Три проценти річних за несплату тіла кредиту розраховуються за формулою (3% х сума заборгованості х кількість прострочених днів за період з 7 грудня 2016 року до 26 лютого 2018 року включно, що складає 447 днів) / 365, та дорівнюють 390,97 грн. Три проценти річних за несплату процентів за користування кредитом розраховуються за формулою (3% х сума несплачених процентів за кожен місяць х кількість прострочених днів за період з 26 червня 2014 року до 26 лютого 2018 року включно, за кожен місяць прострочення) / 365, та дорівнюють 368,76\~грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором № 16492 укладеним 18 листопада 2013 року з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 20\~871,34 грн, яка включає в себе: 10\~641,56 грн заборгованості за кредитом, 5\~734,72 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~735,33 грн інфляційних втрат та 759,73 грн трьох процентів річних, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати сплачений судовий збір.

Outcome: approved