Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до відповідачів\~з позовом,\~в якому\~на підставі\~ст.\~ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~пункту 3.1\~глави 16\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~ нотаріусами\~України,\~затвердженого наказом\~Міністерства \~юстиції \~України №296/5\~від 22\~лютого 2012\~року,\~просив визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олени Василівни,\~вчинений 24\~травня 2021\~року та\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№50710,\~як такий,\~що вчинений\~з порушення\~норм діючого\~законодавства України.\~ Позовна заява мотивована тим, що 8 липня 2021 року він дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості в розмірі 47895,30 грн. на підставі виконавчого напису, який він заперечує, заборгованості у нього немає. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзиву не надіслали. Судом ухвалено\~про заочний\~розгляд справи,\~в зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. 24 травня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Володимирівною було здійснено виконавчий напис про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором 1186419 від 21 лютого 2020 року в розмірі 47895,30 грн. Постановою державного виконавця Сарненського районного відділу державної виконавчої служби у Сарненськокому районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шевнею Д. С. відкрито виконавче провадження №65833851 при примусовому виконанні виконавчого напису №50710, виданого 24 травня 2021 року. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.\~88\~цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України), було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині віднесення до такого переліку кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Отже, з дня набрання чинності постановою суду - з 22 лютого 2017 року нормативними актами не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на такому документі як кредитний договір щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення оспорюваного виконавчого напису 24 травня 2021 року правові підстави для його вчинення були відсутні, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 18 ЦК України, ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved