Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 29 травня 2013 року з вини відповідачів сталось залиття водою квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], у якій він є співвласником. Як вказує позивач, внаслідок залиття квартири, згідно висновку Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна що розташоване за адресою: [ADDRESS] виготовленого оцінювачем ПП «[PERSON]» від 29 серпня 2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику майна на дату оцінки 29 серпня 2013 року складає 8756 гривень. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача суму майнової шкоди завданої залиттям квартири у розмірі 8756 гривень та вирішити питання про судові витрати. Оскільки в добровільному порядку відповідачі не погоджуються відшкодувати завдану шкоду він змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів, солідарно майнову шкоду у розмірі 8756 гривень майнової шкоди завданої залиттям, 850 гривень витрат на проведення оцінки вартості шкоди, а також вирішити питання про судові витрати. Відповідач [PERSON] та третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Вважали, що відсутні докази наявності розміру шкоди яка пред'явлена до стягнення. Також просили суд зменшити розмір суми, яка пред'явлена до стягнення в десять разів і відповідно у десять разів зменшити розмір судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена через оголошення у пресі, а тому суд з урахуванням думки осіб які брали участь в розгляді справи вважає за можливе ухвалити рішення по справі у її відсутність. Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Заслухавши представників сторін, які в судове засідання з'явилися, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] З акту затвердженого директором КП «ЖЕО-110» від 07.06.2013 року вбачається, що комісією було встановлено, що 29 травня 2013 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS] і було виявлено залиття стелі 1.5 кв.м. у кімнаті площею 10.3 кв.м., 0.8 кв.м. стелі у кімнаті 16.3 кв.м., 1.0 кв.м. стелі у кухні площею 8.8 кв.м., віконний відкос, стіна площею 0.5 кв.м., стедя 04 кв.м. у коридорі площею 6.5 кв.м. Як зазначено у акті залиття сталося внаслідок пошкодження різьбового з'єднання на шаровому вентилі холодного водопостачання, який було самовільно встановлено власником квартири [ADDRESS]. Суд вважає доведеним факт того, що залиття приміщення позивача сталося у зв'язку з винними діями мешканців квартири [ADDRESS], оскільки дана обставина повністю підтверджується матеріалами справи і не оспорюється відповідачем [PERSON] і третьою особою [PERSON]. Із висновку Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна що розташоване за адресою: [ADDRESS] виготовленого оцінювачем ПП «[PERSON]» від 29 серпня 2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику квартири [ADDRESS] на дату оцінки 29 серпня 2013 року складає 8756 гривень. Суд не бере до уваги твердження відповідача про необхідність відхилення та неприйняття, як неналежного доказу зазначеного звіту ПП «[PERSON]» від 29 серпня 2013 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи висновок звіту оцінювача ПП «[PERSON]» від 29 серпня 2013 року, суд покладає його в обґрунтування рішення, оскільки останній є таким, що не суперечить матеріалам справи та логічно узгоджується як з поясненнями сторін, так і з іншими доказами дослідженими в ході судового розгляду. Приймаючи до уваги і допускаючи в якості доказу саме зазначений висновок оцінювача ПП «[PERSON]» від 29 серпня 2013 року, суд дійшов висновку, що він є повним, всестороннім, об'єктивним, проведеним компетентним фахівцем з використанням необхідної кількості методичної літератури і таким, що логічно узгоджується та не суперечить матеріалам цивільної справи, дослідженим в ході судового розгляду. Не приймаючи інші твердження відповідача з приводу неналежності зазначеного висновку як доказу, суд вважає, що відповідачем не надано буд-яких фактичних даних, на підставі яких суд міг би встановити наявність протилежних висновків, які б спростовували висновки наданого звіту. Жодного доказу в обґрунтування таких доводів, відповідачем, окрім його особистих міркувань висловлених у формі припущень, суду надано не було і в ході розгляду справи такі обставини не знайшла свого відображення у доказах, досліджених судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди з відповідачів у розмірі 8756 гривень є переконливо доведеною перед судом та такою, що підлягає стягненню. В той же час позивачем надано докази здійснення витрат за проведення оцінки у розмірі 850 гривень, які також підлягають стягненню з відповідачів. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача 420 гривень витрат на здійснення оголошення про виклик в суд та 229 гривень 41 копійку сплаченого судового збору.

Outcome: approved