Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач в позові зазначає, що він народився [INFO] в с. Поповка, Калинівського району Вінницької області. З їхньою родиною спілкувалася сестра батька позивача [PERSON] \~ \~ [PERSON] , 1929 року народження, яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №24, виданою Уладівською сільською радою Калинівського району Вінницької області 27.09.2021 року. [PERSON] проживала одиноко, так як сім`ї у неї не було, що вбачається із довідки № 609, виданої Уладівським\~ старостинським округом Калинівської міської ради 01 жовтня 2021 року та померла [INFO] . На початку\~ 2021 року\~ до позивача звернулися люди купити житловий будинок, який належав [PERSON] та належні до нього земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3088 га, що розташовані в [ADDRESS] , які належали померлій [PERSON] .\~ Після цього від представника Уладівського старостату позивачу стало відомо про те, що остання\~ заповіла йому все своє майно. Після такої інформації позивач звернувся до сільського старости, де отримав копію заповіту складеного 04 червня 1997 року, зареєстрованого виконавчим комітетом\~ Уладівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 13.\~ Однак оформити свої спадкові права, позивач як спадкоємець за заповітом на майно померлої [PERSON] в нотаріальній конторі не має можливості по тій причині, що в передбачений законом 6-місячний строк не подав заяви про прийняття спадщини. Строк подачі заяви для прийняття спадщини пропустив через те, що про існування заповіту на своє ім`я дізнався лише в на початку 2021 року. Крім того, через помилку в заповіті, де записано прізвище померлої « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » необхідно встановити юридичний факт складення заповіту померлою [PERSON] та належність їй свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Уладівської сільської ради 18.03.1996 року. Тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні без його участі і підтриманні позовних вимог. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої позовні вимоги позивача підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Поповка, Калинівського району Вінницької області. З їхньою родиною спілкувалася сестра батька позивача [PERSON] \~ \~ [PERSON] , 1929 року народження, яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №24, виданою Уладівською сільською радою Калинівського району Вінницької області 27.09.2021 року. [PERSON] проживала одиноко, так як сім`ї у неї не було, що вбачається із довідки №609, виданої Уладівським\~ старостинським округом Калинівської міської ради 01 жовтня 2021 року та померла [INFO] . На початку\~ 2021 року до позивача звернулися люди купити житловий будинок, який належав [PERSON] та належні до нього земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3088 га, що розташовані в [ADDRESS] , які належали померлій [PERSON] .\~ Після цього від представника Уладівського старостату позивачу стало відомо про те, що остання\~ заповіла йому все своє майно. Після такої інформації позивач звернувся до сільського старости, де отримав копію заповіту складеного 04 червня 1997 року, зареєстрованого виконавчим комітетом\~ Уладівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 13.\~ Однак оформити свої спадкові права, позивач як спадкоємець за заповітом на майно померлої [PERSON] в нотаріальній конторі не має можливості по тій причині, що в передбачений законом 6-місячний строк не подав заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк подачі заяви для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, а саме через те, що про існування заповіту на своє ім`я дізнався лише на початку 2021 року. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причин, які судом визнані поважними, то з метою захисту його майнових прав, необхідно [PERSON] визначити додатковий строк, терміном один місяць, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. Крім того, через помилку в заповіті, де записано прізвище померлої « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » необхідно встановити юридичний факт складення заповіту померлою [PERSON] та належність їй свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Уладівської сільської ради 18.03.1996 року. Крім того, через помилку в заповіті, де записано прізвище померлої « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » необхідно встановити юридичний факт складення заповіту померлою [PERSON] та належність їй свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Уладівської сільської ради 18.03.1996 року. Даний факт підтверджується копією заповіту від 04 червня 1997 року, складеного [PERSON] та посвідченого секретарем\~ виконкому Уладівської сільської ради Климнюк Л. зареєстрованого в реєстрі за №138, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим\~ 05.10.2021 року, довідками Уладівського старостинського округу №№ 524, 525, 607-609, 644, копією державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН, виданого 25.11.1999 року. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. На підставі викладеного,

Outcome: approved