Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабця [PERSON] Вказує, що після смерті бабці відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,8266га., що розташована на території Реклинецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Заповітом від 01.03.1995 року бабця все належне їй майно заповіла своїй дочці, відповідачу, однак вона не бажає приймати спадщину та відмовляється від неї у користь позивача. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини йому було роз'яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю, однак такий у нього відсутній, а збереглась лише копія. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку після смерті його баби. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], встановлено, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] Згідно державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] [PERSON] являється власником земельної ділянки - площею 1,8266га., що розташована на території Реклинецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого секретарем сільської ради від 01.03.1995 року [PERSON] все належне їй майно заповіла своїй дочці - [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved