Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 листопада 2007 року у розмірі 30654 грн. 14 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., зазначаючи, що 03 листопада 2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2016 року становить 30654 грн. 14 коп., яка складається з: 2804 грн. 47 коп. заборгованість за кредитом; 22763 грн. 76 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3150 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1435 грн. 91 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням строку зберігання та відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заяви позичальника №ZPXRRX04160182 від 03 листопада 2007 року відповідачу було надано банком строковий кредит в сумі 1054 грн. 80 коп. строком на 6 місяців по 03 травня 2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1,0% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, винагороди, комісії, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період з 10 по 15 число кожного місяця в сумі 196 грн. 33 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Відповідач був ознайомлений та надав свою згоду шляхом її підписання, про те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір /а.с.10 зворот/. Строк дії договору, як передбачено розділом 1 п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до розділу 1 п.6.5 Умов та правил відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6-9/. А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31 жовтня 2016 року складає по тілу кредиту 2804 грн. 47 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~\~22763 грн. 76 коп., пеня в розмірі 3150 грн. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.6-9/. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів, то ці вимоги є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні заяви позичальника сторони погодили, що дана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Умовами п.8.6 передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 28718 грн. 23 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial