Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що між ним та відповідачем - ПАТ КБ «Хрещатик», 24.02.2009 року укладено договір поруки в забезпечення належного виконання зобов»язань позичальником [PERSON] перед кредитором - ПАТ КБ «Хрещатик», за кредитним договором. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов»язався відповідати перед кредитором за виконання зобов»язань в сумі 100\~000,00 грн. Позивач вказує на те, що ним сплачено на користь ПАТ КБ «Хрещатик» грошову суму в розмірі 100\~000,00 грн., порука є припиненою, що додатково підтверджується змістом рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року. Відповідач відмовляється виконати умови п.2.4 договору поруки, відповідно до якого « у випадку виконання поручителем за боржника зобов»язань перед кредитором по договору поруки в повному обсязі, до нього переходять усі права кредитора по кредитному договору від 20.02.2008 року. В цьому випадку, кредитор зобов»язаний передати поручителю кредитний договір та всі інші документи, що мають відношення до нього». Вказуючи на те, що відповідач відмовляється передати наведені документи, позивач просить розтлумачити умови п.2.4 договору, зобов»язати відповідача передати поручителю укладений кредитний договір та всі інші документи, що мають відношення до договору кредиту. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та уточнили, що незрозумілим для них є формулювання «всі інші документи, що мають відношення до нього». Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог та зазначив, що розмір кредиту за укладеним кредитним договором становить 249\~900,00 грн. Зобов»зання позичальником не є виконаними, відтак передати оригінал кредитного договору кредитор не має можливості. Представник відповідача підтвердив, що зобов»язання поручителя є виконаними. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 20.02.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] надано грошові кошти у сумі 249\~900,00 грн., строком на 84 місяці, з кінцевим терміном повернення до 19.02.2015 року, з щомісячною сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 16,5 % річних. 24.02.2009 року між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов»язався відповідати перед кредитором за виконання зобов»язань боржника в сумі 100\~000,00 грн. на погашення тіла кредиту, зі сплатою 16,5 % річних та кінцевим строком погашення до 19.02.2015 року. Пунктом 2.4 договору визначено, що «у випадку виконання поручителем за боржника зобов»язань перед кредитором по договору поруки в повному обсязі, до нього переходять усі права кредитора по кредитному договору від 20.02.2008 року. В цьому випадку, кредитор зобов»язаний передати поручителю кредитний договір та всі інші документи, що мають відношення до нього». Зобов»язання поручителя в межах власної відповідальності є виконаним, поручителем сплачено 100\~000,00 грн. Вказана обставина не заперечується учасниками, підтверджується рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року. Вказаним рішенням поруку визнано припиненою. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. З наведеного вбачається, що строк дії договору, а також строк виконання зобов»язань, не є тотожними поняттями та можуть не співпадати між собою. За змістом дослідженого в судовому засіданні договору поруки (п.4.1) сторони визначили випадки припинення поруки, а саме: у випадку повного виконання зобов»язань сторонами обов»язків за цим договором. Приймаючи до уваги, що поручителем виконано обов»язок щодо сплати 100\~000,00 грн. - передбачені умовами договору як межі відповідальності поручителя, порука є припиненою. Водночас, дія договору, як сукупності визначених взаємних прав та обов»язків, не припинена за часом. Так, відповідно до п.2.4 договору кредитор зобов»язаний вчинити дії, направлені на передачу поручителю кредитного договору та всіх інших документів, що мають відношення до нього. Приймаючи до уваги, що сторонами не визначено строк, в який такі документи підлягають передачі після виконання поручителем своїх зобов»язань, слід враховувати таке. Відповідно до ч.1 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Як зазначалось вище, сторони погодили забезпечення виконання зобов»язання частково. Суд звертає увагу, що положення ст. 556 ЦК України своїм змістом направлене на захист прав поручителя, який виконав зобов»язання. Водночас, відповідно до ст. 509 ЦК України кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що, з огляду на принципи покладання обов»язку доведення на сторін спору у цивільному судочинстві, передбачає можливість подання доказів на підтвердження відповідних обставин. Приймаючи до уваги, що вимоги ст.556 не закріплюють обов»язку передати чітко визначені документи, а лише встановлюють необхідність передачі документів, які підтверджують обов'язок боржника, суд приходить до висновку, що на стадії, коли зобов»язання за кредитним договору не є виконаним в повному обсязі, оригінал договору не може бути переданий поручителю. Лише в разі виконання всіх зобов»язань за кредитним договором п.2.4 договору поруки може бути реалізовано. До вказаного часу поручитель наділений правом на отримання копій, зокрема договору кредиту. В разі пред»явлення вимог до позичальника в судовому порядку поручитель наділений правом на витребування доказів відповідно до ст. 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про зобов»язання надати документи є передчасною. Крім того, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За встановленими судом обставинами будь-яких порушення прав позивача у зв»язку з ненаданням йому оригіналів документів, не виявлено. В судовому засіданні позивач не заперечував, що не звертався до суду з вимогою про стягнення боргу з позичальника. З наведених же підстав суд відмовляє у задоволенні вимоги про тлумачення умов договору. Позивачем не надано доказів на виникнення спору між сторонами з приводу формулювання пункту договору, а саме: «всі інші документи, що мають відношення до нього». Спір учасників пов»язаний безпосередньо з фактом відмови передачі документів, проте не випливає з необхідності тлумачення їх переліку.

Outcome: dismissed