Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок отримано у спадщину та протягом тривалого часу у ньому ніхто не проживає. Зазначає, що його знайомий [PERSON] з метою отримання документів попросив зареєструвати його у вказаному будинку, однак на даний час добровільно знятися із реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права на розпорядження житлом, яке перебуває у власності позивача. За таких обставин він змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неяввки, заяви про розгляд справи суду не поступало. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І., вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , до складу якого входить житловий будинок у [ADDRESS] . Реєстрація права власності на нерухоме майно внесена до Державного реєстру речових прав, про що свідчить копія витягу №35085890 від 18.03.2015р. Із дослідженої довідки про склад сім`ї №1403 від 06.11.2019р., виданої Сілецькою сільською радою, про те, що у [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Згідно дослідженого акту про фактичне місце не проживання від 06.11.2019р. складеного комісією Сілецької сільської ради, встановлено, що [PERSON] не проживає по місцю реєстрації із 01.05.2017 року. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в квартирі позивача не досягалось, співвласником житла він не являється та понад рік без поважних причин не проживає в квартирі позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. Крім цього, згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно, підлягає задоволенню вимога щодо усунення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved