Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору від 14 червня 2018 року в сумі 38095 грн.71 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 червня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі в.о. керуючого ТВБВ №10010/0172 філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем заяви №636605 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав йому платіжну картку «MasterCard Debit World» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, 14 червня 2018 року [PERSON] банк відкрив йому кредитну лінію з лімітом кредитування 39000 грн., а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35% річних, і 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Відповідно до п.3.6Заяви про приєднання, п.1.7 Розділу ХХІІ ДКБО, датою укладення Кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженим представником (працівником) банку, датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язані за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п.1.6.5 Розділу ХХІІ ДКБО, достатнім підтвердженням згоди клієнта з умовами договору кредитування, надісланими (встановленими) банком, є використання клієнтом кредиту. Відповідно до п.1.5 Розділу XXII ДКБО перед встановленням кредиту за Картковим кредитом банк інформував клієнта про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Відповідно до ДКБО клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. За користуванням кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку і розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповдіно до п.3.3 заяви про встановлення кредиту, строк кредитування на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної каркти. Згідно з пунктом 1.23 ДКБО погашення заборгованості за кредитом, наданим банківським продуктом «Моя кредитка», в тому числі обов`язкового щомісячного платежу, нарахованих процентів, та комісійної винагороди за обслуговування кредиту здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього договору, у тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження». У відповідності з п.1.21. розділу XXII ДКБО (чинного на момент подання позову) за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач взявши на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором розпочав активно користуватися кредитними коштами, в тому числі здійснював зняття готівки, проводив платежі, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по картковому рахунку за період з 14 червня 2018 року по 21 серпня 2020 року. Однак, як свідчить розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, користуючись наданими кредитними коштами, став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього за станом на 21 серпня 2020 року виникла заборгованість за простроченим боргом - 37144 грн. 48 коп.; заборгованість по сплаті відсотків -647 грн. 02 коп.; суми заборгованості за розрахунково-касове обслуговування- 59 грн. 80 коп.; нарахованої пені 115 грн. 20 коп.; нарахованих внаслідок невиконання взятих зобов`язань за користування кредитним лімітом, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 113 грн. 84 коп., інфляційних втрат - від прострочених сум - 2 грн. 02 коп. Таким чином, загальна сума боргу, шляхом підрахування її складових вказаних у розрахунку, складає 38082 грн.36 коп., що не відповідає заявленій в позові до стягнення сумі - 38095 грн. 71 коп. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 38082 грн. 36 коп., яка складається з: заборгованості за простроченим боргом - 37144 грн. 48 коп.; заборгованість по сплаті відсотків -647 грн. 02 коп.; суми заборгованості за розрахунково-касове обслуговування - 59 грн. 80 коп.; нарахованої пені 115 грн. 20 коп.; нарахованих внаслідок невиконання взятих зобов`язань за користування кредитним лімітом, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 113 грн. 84 коп., інфляційних втрат - від прстпрочених сум - 2 грн. 02 коп. Вказана сума заборгованості доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. А вказана у позовній заяві заборгованість за кредитним договором на загальну суму 38095 грн.71 коп. не відповідає дійсній - 38082 грн. 36 коп, внаслідок неправильного додавання вказаних вище складових кредитної заборгованості, та перевищує її на 13 грн. 35 коп.. Такич чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь банку необхідно стягнути заборгованість на загальну суму 38082 грн.36 коп., яка відповідає розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у зв`язку із подачею даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial