Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненою позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 206, 93 гривень, а також стягнути сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1218 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначено, що 24.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н про надання кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до змісту наданої суду заяви, просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 24.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н про надання кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримавши від позивача кредит взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2015 року, виникла заборгованість яка становить 5 206, 93 гривень, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 1 245, 78 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 637,01 грн.; -заборгованість по комісії за користування кредитом - 600, 00 грн.; -штраф - 500,00 грн.; -штраф - 224, 14 грн. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, на підставі викладено, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved