Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 60037,62 гривень . Свої вимоги мотивував тим, що 28 квітня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів на сумі 2500 доларів США , що підтверджується розпискою про передачу коштів . Строк повернення коштів визначений до 28 травня 2015 року. Станом на день звернення до суду відповідач кошти не повернув , а тому він змушений звернутися в суд. Просить стягнути суму боргу в еквівалентному відношенні курсу гривні до долара США. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи,про . що свідчать опубліковані оголошення в пресі про виклик до суду , в судове засідання не з'явився без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, 28 квітня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів на сумі 2500 доларів США , що становить за курсом НБУ станом на 03.12.2015 року 59119,25 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, позивачем представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми (а.с.4). Строк повернення коштів визначений до 28 травня 2015 року. Станом на 09.12.2015 року [PERSON] не виконав свої зобов'язання по поверненню коштів , а тому позивач змушений звернутися в суд . Відповідно до ч 1 ст 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою ст 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином зобов'язання у відповідача виникли на підставі правочину оформленого письмовою розпискою. Зі змісту ст. 625 ЦК України слідує , що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість [PERSON] станом на 09.12.2015 року складає 59119,25 грн. - сума основного боргу; 918,37 грн. - сума 3% річних, а всього 60037,62 грн. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи наведені докази, співставляючи їх з нормами права суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved