Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею та [PERSON] по 1/2 частині права власності, за кожною, цілісного майнового комплексу фермерського господарства «КАРАЛІНА», розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування\~ за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. У встановлений законом строк, позивач [PERSON] та її донька [PERSON] , яка діяла зі згоди [PERSON] та в її присутності, звернулись до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємці першої черги за законом. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 15.01.2019 спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно фермерського господарства «КАРАЛІНА», у зв`язку із відсутністю інформації щодо порядку формування майна фермерського господарства (складеного капіталу) та відсутністю документів, що посвідчують право власності на майно господарства, як цілісного майнового комплексу, у зв`язку із чим позивач, у зв`язку із недопущенністю порушення свого та своєї неповнолітньої доньки спадкового права вимушена звернутися до суду. Представник позивача до суду не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву,\~ в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.32), який є чоловіком позивача, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.31) та рідним батьком неповнолітньої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] , позивач та її неповнолітня донька, в інтересах якої вона діє, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, після чого отримали свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлому за життя (а.с.38-41). Крім того, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2019 (а.с.42), відповідно до якої, позивачу та її неповнолітній донці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на цілісний майновий комплекс ФГ «КАРАЛІНА»,\~ у зв`язку із тим, що у нотаріуса відсутні законні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ФГ (цілісного майнового комплексу або його частини), за відсутності документів, що посвідчують право власності на майно господарства, як цілісного комплексу, після чого спадкоємцям запропоновано звернутися до суду для реалізації своїх спадкових прав. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~ вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1223 ЦК України визначено право на спадкування. Оскільки померлий [PERSON] заповіт не складав, тому жінка та донька (позивачі) є спадкоємцями за законом першої черги. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось певне майно, частину з якого було оформлено у встановленому законом порядку, у відношенні до іншого отримано відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину. ФГ «КАРАЛІНА» було засновано [PERSON] та зареєстроване як юридична особа 13.11.2006 державним реєстратором Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, номер запис 12041020000003026, і є діючим господарством (а.с.23-28). У п.п. 1.1., 1.3. Статуту ФГ «КАРАЛІНА» вказано, що засновником та власником господарства є громадянин України [PERSON] (а.с.23). Згідно п. 1.2. Статуту Господарство розташоване на землях Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області площею 10,0 га згідно з договором оренди земельної ділянки від 03.07.2006 (а.с.18-22). Відповідно до п. 6.1. Статуту ФГ «КАРАЛІНА», до складу майна [PERSON] (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються Власником Господарства до його складеного капіталу. 03 липня 2006 року [PERSON] набув строкові права володіння та користування земельною ділянкою, загальною площею 10.0 га, яку йому надала Криворізька районна державна адміністрація строком на 49 років (20-22). Право користування ФГ «КАРАЛІНА» земельних ділянок громадян на умовах оренди закріплено у пунктах 7.1.3 та 7.2 Статуту господарства який передбачає, що до земель господарства належать земельні ділянки, що використовуються господарством на умовах оренди. Оренда земельних ділянок оформляється договором оренди. У відповідності до ст. 140-149 Земельного кодексу України, ст. 412 ЦК України, смерть особи користувача земельної ділянки не є підставою припинення її права користування земельною ділянкою. З огляду на вищевикладене, спадкодавець, як засновник ФГ, на законних підставах набуває право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10,0 га, які розташовані на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і надані для створення та ведення фермерського господарства. А отже, до складу майна ФГ (як цілісного майнового комплексу) входить право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10,0 га, які розташовані на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і надані для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Поняття цілісного майнового комплексу визначено в Постанові КМ України від 10.09.2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме: об`єкти оцінки у формі цілісного майнового комплексу (цілісний майновий комплекс) - об`єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об`єкти з подальшим складанням відповідного балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні суб`єкти господарської діяльності. Згідно ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про фермерське господарство», у власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. [PERSON] був єдиним засновником ФГ «КАРАЛІНА», господарство зареєстрував ще у 2006 році, статутний капітал у господарстві не створював і був одноосібним власником всього цілісного майнового комплексу. Враховуючи те, що в зв`язку зі смертю спадкодавця діяльність господарства не припинилася, господарство не ліквідоване, право постійного користування земельною ділянкою також не припинилося, а отже земельна ділянка являється основою господарства, позивачі вважають, що до них, як до спадкоємців за законом, в порядку спадкування після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 1216 ЦК України, перейшло таке ж право постійного користування земельною ділянкою, яка входять до складу майна господарства, як цілісного майнового комплексу, крім того, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори крім [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, про що свідчить копія спадкової справи (а.с.48-69), тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] по 1/2 частині, за кожним цілісного майнового комплексу ФГ «КАРАЛІНА». Крім того, відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 384.50 гривень.

Outcome: approved