Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеною позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку по вул. Робітницького, 4 в с. Сморжів, Рівненського р-ну, Рівненської області. В обґрунтування предявлених вимог вказано, що за нею (позивачем) зареєстровано право власності на вказаний будинок на підставі договору дарування від 30.08.2012 р. Відповідач ніколи не проживав у зазначеному будинку, був там зареєстрований за згодою попередніх власників, та не являється членом сім'ї позивача. Покликаючись на положення ст. 72 ЖК України, ст.ст. 319, 405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживанняв Україні», просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно ст. 74 ЦПК Укаїни. Заяви про про причини неявки та розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надійшли. За згодою позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, зясувавши обставини та дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору дарування від 13.08.2012 р. (а.с. 5) за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. Робітницького, 4 в с. Сморжів, Рівненського р-ну, Рівненської області (а.с. 6). Згідно довідки Зорянської сільської ради від 27.11.2015 року (а.с. 12) у зазначеному будинку за вказаною адресою зареєстровано місце проживання гр. [PERSON], [INFO] Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 27.11.2015 року (а.с. 11) вбачається, що у згаданому будинку по вул. Робітницького, 4 в с. Сморжів, Рівненського р-ну ніхто не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно положень ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Із урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що за вказанихобставин наявне порушення прав позивача як власників будинку, а тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратили право користування житловим приміщенням у згаданому будинку підлягає до задоволення.

Outcome: approved