Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №2033922 від 20 червня 2014 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 9 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 4 квітня 2017 року становить 15 814,46 грн. та включає в себе: 9 400,00 грн. заборгованості за кредитом, 5 383,21 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 853,81 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 177,44 грн. трьох процентів річних, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.. Відповідач, належним чином повідомлена у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 20 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №2033922 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.3-4). 23 червня 2014 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №2033922 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, пунктом 1.1.4 якого передбачено, що банк відкриває фізичній особі поточний рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операції з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, та надає встановлює відповідачеві кредит у сумі 9 400 грн. зі сплатою 24% річних у порядку, визначеному цим договором. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0%. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 % процентів річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту (п.1.1.5 додаткового договору №1). Кредит стає доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати (п.1.1.6 додаткового договору №1). Відповідно до п.4.4. додаткового кредитного договору №1 клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав повністю (а.с.11-22). Однак позичальник - відповідач по справі, своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.8, 9-10), за яким станом на 4 квітня 2017 року за договором № 2033922 від 20 червня 2014 року існує заборгованість, яка включає в себе 9 400 грн. заборгованості за кредитом, 5 383,21 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Інфляційні витрати за несплату процентів за користування кредиту становлять 853, 81 грн, які розраховують як частка добутку суми несплачених процентів за кожен місяць та проценту інфляції за період з січня 2015 року по березень 2017 року включно за кожен місяць прострочення і різниці 100% та суми сплачених процентів за кожен місяць. Три проценти річних за несплату процентів за користування кредитом розраховуються за формулою (3% х сума несплачених процентів за кожен місяць х кількість прострочених днів за період з 26 грудня 2014 року до 4 квітня 2017 року включно, за кожен місяць прострочення) / 365, та дорівнюють 177,44 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором №2033922, укладеним 20 червня 2014 року з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 15 814,46 грн., яка включає в себе: 9 400 грн. заборгованості за кредитом, 5 383,21 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 853,81 грн. інфляційних втрат та 177,44 грн. трьох процентів річних, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved