Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Позивач також просив зняти відповідача з реєстрації. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована відповідач, яка більш ніж 2,5 роки не проживає за вказаною адресою. У зв'язку з тим, що відповідач не проживає у квартирі понад рік, позивач, як власник квартири, права якого порушено, змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Від третьої особи Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про право власності від 10 серпня 2004 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Як видно з даних копії паспорта, відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 25 січня 2005 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, в шлюбі не перебувають, відповідач тривалий час не проживає у квартирі [ADDRESS], не сплачує за комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, яка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин понад рік, то позовна вимога про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги до відповідача про зняття її з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним та необґрунтованим. Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved