Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 3640 грн. та судових витрат. Заявлений позов обґрунтовував тим, що між Національним університетом харчових технологій та відповідачем [PERSON] 16.08.2017 р. було укладено договір № 019-РВз17Б про надання освітньої послуги, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати студенту освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. В свою чергу, замовник, який є студентом зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у порядку, встановлених договором. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 22750 грн. Наказом від 09.08.2017 р. № 843-кс відповідач зарахований з 01.09.2017 р. студентом третього курсу заочної форми навчання за кошти фізичних або юридичних осіб. Наказом від 20.02.2018 р. № 138-кс відповідач відрахований з університету відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» за порушення умов договору з 01.02.2018 р. За надання освітньої послуги першого року навчання, студент перераховує у вигляді попередньої оплати за місяць у розмірі 910 грн. без ПДВ. Оскільки відповідач був відрахований з університету 01.02.2018 р., за період з вересня 2017 р. по січень 2018 р. було нараховано попередню оплату за кожен місяць 910 грн. Відповідачем було сплачено за цей період 910 грн. Тому сума заборгованості за надані послуги по навчанню на даний час становить 3640 грн.11.08.2020 р. позивачем направлено відповідачу повідомлення про повернення коштів. На даний час дана сума відповідачем у добровільному порядку не повернута. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у відсутності свого представника, позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 16.08.2017 р. між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] було укладено договір № 019-РВз17Б про надання освітньої послуги, за умовами якого університет зобов`язується надати студенту освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти (а.с. 6-7). Відповідно до пункту 5.2 вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладення договору становить 22750 грн. За перший календарний рік навчання вартість освітньої послуги становить 9100 грн., попередня оплата за навчальний місяць становить 910 грн. Згідно пункту 3.1 відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно п.8.1 п. 4 договір розривається у разі відрахування одержувача з навчального закладу згідно із законодавством. Наказом № 138-кс від 20.02.2018 р. відповідача [PERSON] , студента 3 курсу відраховано з університету за порушення умов договору з 01.02.2018 р. (а.с. 10). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за надання послуг по навчанню [PERSON] за період з вересня 2017 р. по січень 2018 р. нараховано 4550 грн., з яких сплачено лише 910 грн., тому сума заборгованості становить 3640 грн. (а.с.11). Відповідачу 11.08.2020 р. було направлено повідомлення про повернення коштів в сумі 3640 грн., однак до цього часу кошти не повернуто (а.с.13). Відповідно до положень ч. 1 ст. 901 ЦК України договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом, встановленим ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача кошти у сумі 3640 грн., та 2102 грн. сплаченого судового збору (а.с.5). На підставі наведеного, відповідно до ст.526, 598, 610, 629, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved