Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що \~відповідно до підписаної заяви № б/н від 24 березня 2008 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі \~36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі \~48 251 грн. 95 коп. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ст.274 ЦПК України, розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, \~дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 березня 2008 \~року відповідач підписав заявку, згідно умов якої відповідач отримав кредит у сумі \~1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позивачем перераховані \~кошти обумовлені у заявці № б/н від 24.03.2008 року. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України \~встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК \~України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з невиконанням відповідачем умов \~боргового зобов»язання, станом на 13 травня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі \~48 251 грн. 95 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредита 19\~599 грн. 01 коп., заборгованості за відсотками 11 509 грн. 47 коп., заборгованість за пенею 14 607 грн. 66 коп., крім того, штраф (фіксована складова) 250 грн., штраф (процентна складова) 2285 грн. 81 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено застосування пені та штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У звязку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованість по кредиту нараховані відсотки за користування кредитом та заборгованість за пенею та комісією, а всього 45\~716 грн. 14 коп. В частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована складова) 250 грн., штрафу (процентна складова) 2285 грн. 81 коп., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial