overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №663. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Від позивача надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.21). Від відповідача надійшла заява в якій вона визнала позов (а.с.30). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (оригінал а.с. 5), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України, належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Відповідач не проживає в квартирі протягом тривалого часу, та є сторонньою особою для позивача, а тому відповідач має бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву де позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с. 35/. Відповідач до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи була потворно повідомлена належним чином, відзив на позов не надавала, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглянути справу у її відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення у відповідності ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність останнього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2018 /а.с.5-6/. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання відповідач зареєстрована в даній квартирі /а.с.14/. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Оскільки відповідач не являється членом родини позивача та не проживає за місцем фактичної реєстрації понад три роки, остання втратила право користування житлом позивача. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині визнання втративши право користування житловим приміщенням законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не проживає у квартирі належній позивачу більше одного року без поважних причин, отже втратила право на користування останньою, що тягне за собою скасування реєстрації і здійснюється відповідним органом на підставі судового рішення, а тому в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше трьох років без поважних причин, [PERSON], як повнолітня особа, не несе витрат по утриманню квартири, а тому відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу слухати без її участі та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був потворно повідомлена належним чином про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Третя особа до суду не з'явилася, до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії реєстраційного посвідчення КМБТІ та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, довідки Ф № 3 квартира [ADDRESS] належить позивачу та третій особі, крім того в квартирі зареєстрований, але не проживає колишній чоловік онуки позивача. /а.с. 10,11/. Згідно акту перевірки фактичного у вказаній квартирі складеному комісією ЖЕД-204 вбачається, що відповідач не проживає у квартирі більше трьох років. /а.с. 12/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше трьох років без поважних причин, а будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вищевказаній квартирі відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є батьком позивача. Останній не проживає в квартирі протягом дванадцяти років, не несе витрат пов'язаних з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачу не чинив. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 32/. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с. 31-30/, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажними і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності /а.с.13-18/. У вищевказаній квартирі зареєстровано четверо осіб, зокрема і відповідач. що підтверджується копією паспорту відповідача /а.с. 10-11/. В 2006 року відповідач за власним бажанням виїхав з вказаної квартири та не проживає в ній, що підтверджується актами від 26.06.2017, 14.01.2018 та 29.07.2018 року /а.с. 19-21/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є сином позивача. Останній не проживає в квартирі, не несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачу не чинив. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є її колишньою невісткою. Відповідач ще до рішення про розірвання шлюбу у зв`язку з фактичним розірванням стосунків з сином позивача виїхала з квартири. Остання не проживає в квартирі, не несе витрати пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачу не чинив. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с.53/. Відповідач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с. 46, 52/, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останньої та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 12.11.1999 року за № 978-С /а.с. 8/. З 2020 року відповідач за власним бажанням виїхала з вказаної квартири та не проживає там, що підтверджується актами про відсутність за місцем проживання від 01.04.2020, 04.09.2020 02.04.2021 /а.с. 14-16/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше року місяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є його колишньою дружиною. В вересні 2016 року відповідач у зв'язку з фактичним розірванням стосунків з позивачем виїхала з квартири. Остання не проживає в квартирі, не несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачу не чинив. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 49/. Відповідач до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с. 47-48/, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останньої та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 05.05.2006 року за [NUMBER] /а.с.6-7/. У вищевказаній квартирі зареєстровано троє осіб, з окрема і відповідач, що підтверджується довідкою з місця проживання особи /а.с.29-30/ та листом відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб /а.с. 31/. В вересні 2016 року відповідач за власним бажанням виїхала з вказаної квартири та не проживає там, що підтверджується актами про відсутність за місцем проживання від 27.09.2017, 27.10.2017, 14.05.2018 та 01.08.2018 /а.с. 8-11/. Згідно довідки виданої головою правління ОСББ «Авангард-добробут» від 02.08.2018 року позивач одноосібно несе витрати щодо житлово-комунальних послуг /а.с. 12/. Згідно відповіді Дарницького управління поліції, відповідач із заявами та скаргами про перешкоджання у проживанні квартири відповідач не зверталася /а.с.22/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не є членом сім'ї позивача або його родичем. з початку реєстрації в квартирі позивач, а саме з 2014 року відповідач в квартирі не проживає та не несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачу не чинив. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 52/. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с. 25-26, 50/, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останньої та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі витягу про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна від 14.06.2012 /а.с.5/. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. києві відповідач зареєстрована в квартирі позивача /а.с.19/. З моменту реєстрації, відповідач не проживала у вказаній квартирі та не несла витрати пов'язані з її утриманням, що підтверджується квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг /а.с. 39-49/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, останні становлять 9600 грн., який відповідає вимогам ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у зв'язку з чим останні та витрати на судовий збір підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач на підставі договору купівлі-продажу є одноособовим власником даного майна. Відповідач не проживає в квартирі та не є родичем позивача, не несе витрат пов`язаних з його утриманням, а тому відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву де позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с. 44/. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи були потворно повідомлений належним чином, відзив на позов не надавав, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення у відповідності ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрованим за 1183, за умовами якого продавець передав квартиру [ADDRESS] /а.с. 14-17/ Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] /а.с.21/. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Оскільки відповідач не являється членом родини позивача та не проживає за місцем фактичної реєстрації понад три роки, останній втратив право користування житлом позивача. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не проживають в будинку протягом п`ятнадцяти років без поважних причин, а будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вищевказаному будинку відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про виключення з актового запису даних про батька. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині вимог про виключення відомостей про відповідача, як про батька дитини. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання не чинним та скасування свідоцтва про народження дитини, оскільки останні не ґрунтуються на вимогах закону. На підставі викладеного та

Outcome: partial