Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 16.11.2018 року у приміщенні аптеки № 38, що по вул . Київській , 7 /4 в м. Житомирі , він мав намір придбати лікарський засіб - льодяники «Strepsils», за ціною 44,10 грн., яка була зазначена в мережі інтернет як вартість даного засобу. Працівником аптеки замовлений продукт розраховано за ціною 64,91 грн., а позивачем на виконання умов договору надано грошові кошти в сумі 200,00 грн. Оскільки вартість лікарського засобу не відповідала заявленій, продукт фактично не отримано, позивач посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів» та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данунц» матеріальну шкоду в розмірі 97,71 грн., а також моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на відсутності доказів, які підвереджують вимоги позивача, а також необґрунтованість заявленої до стягнення суми моральної шкоди. Відповідач зауважує, що позивач не наводить посилання на сайт, який, за твердженням сторони, мав відповідну інформацію про вартість лікарського засобу. У наданій відповіді на відзив позивач зазначає, що відомості про вартість лікарського засобу отримано на сайті https://apteka911.com.ua. Відповідно до п.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Звертає увагу, що не намагається здійснити повернення лікарського засобу, а просить стягнути кошти, які фактично було сплачено за неотриманий товар. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зауважив, що між ним та відповідачем фактично укладено договір купівлі-продажу. Визначена до стягнення сума матеріальної шкоди передбачає і здійснені витрати на направлення поштової кореспонденції на адресу відповідача з метою позасудового врегулювання. Представник позивача просила позов задовольнити на тій підставі, що договір не можна вважати укладеним., витрачені грошові кошти підлягають поверненню. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Між сторонами 16.11.2018 року укладено договір купівлі-продажу препарату «Стрепсилс плюс» за ціною 64,91 грн., за умовами якого ТОВ «Данунц» передало у власність позивача даний засіб. До висновку про фактичне укладення договору купівлі-продажу суд приходить з наступних мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. За положеннями ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд приходить до висновку про те, що у розумінні ст. 638 ЦК України сторонами досягнуто згоди з приводу істотних умов договору, зокрема щодо виду товару, його вартості. Та обставина, що позивач оспорює та не визнає як встановлену суб`єктом господарської діяльності вартість продукту, не може свідчити про відсутність відомостей у сторони про відповідну умову правочину. Згідно з ч. 1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У відповідності до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Дослідженими в судовому засіданні доказами - чеком № 154159, підтверджено, що позивачем здійснено внесення готівки в сумі 200,00 грн. на придбання лікарського засобу «Стрепсилс плюс» за ціною 64,91 грн. Передача коштів виявляє собою прийняття позивачем як споживачем послуг пропозиції укласти договір, запропонований до вчинення суб`єктом господарської діяльності - ТОВ «Данунц». Згідно визначень, наведених у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Підтвердженням укладеного договору купівлі-продажу є чек № 154159, виданий ТОВ «Данунц». Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів, які вказують на порушення встановлених вимогами законодавства способів доведення інформації про продукцію. Положеннями ч.1 ст. 15 закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Пунктом 6 даної норми передбачено необхідність наведення даних про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції. Пунктом 20 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. N 833, визначено, що ціни на товари і продукцію зазначаються на ярликах (цінниках) або у покажчиках цін. Згідно з п.16 «Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами», затвердженими Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України 11.07.2003 N 185, які суд застосовує на підставі п.9 ст. 10 ЦПК України за аналогією закону, суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити інформування споживачів про роздрібні ціни в грошовій одиниці України за допомогою ярликів цін (цінників) на зразках товарів, які оформляються відповідно до Інструкції про порядок позначення роздрібних цін на товари народного споживання в підприємствах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства, затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 04.01.97 N 2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.01.97 за N 4/1808. Суд приходить до висновку, що позивач в належній формі був проінформований про вартість товару, запропонованого до реалізації саме в приміщенні аптеки (відсутність ярликів на упаковці лікарського засобу в судовому засіданні не підтверджена), такі відомості були ним сприйняті. Наявна суб`єктивна незгода із запропонованою ціною на продукцію, подальше заперечення такої ціни, не може вказувати на відсутність дійсного волевиявлення за умови отримання пропозиції та передачі грошових коштів на придбання товару. Позивач свідомо допускав продаж продукції за іншою, визначеною за етикеткою вартістю, погодився на укладення договору. Вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав помилки або обману (ст.ст. 229, 230 ЦК України) позивачем не заявлено. Суд звертає увагу, що у відповідності до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем між сторонами не укладався. Судом не отримано відомостей щодо пропозиції відповідача укласти договір шляхом розміщення ним інформації про товар (назва, ціна) у рекламі, каталогах, а також інших описах товару звернених до невизначеного кола осіб. За положеннями ст. 699 ЦК України пропозиція товару в рекламі, каталогах, а також інших описах товару, звернених до невизначеного кола осіб, є публічною пропозицією укласти договір, якщо вона містить усі істотні умови договору. Виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив, що відповідний товар не призначений для продажу. Згідно з ч.1 ст. 700 ЦК України продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Як зауважувалось вище, способом надання інформації про ціну товару є проставлення її на ярликах цін (цінниках). З приводу обставин, на які посилається позивач про те, що продукція ним фактично не отримувалась, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Пояснення свідка [PERSON] , який розпівів про обставини з придбання лікарського засобу, не вказують на те, що відомості про продукцію, в тому числі про вартість, була відсутня. Оскільки судом не отримано доказів на підтвердження порушень прав позивача при придбанні ним продукції, поданий позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed