Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 095062-1-453-7 від 18.02.2007 року в сумі 12 470 грн. 30 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 18.02.2007 року між ПАТ «КБ «Правекс - Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 095062-1-453-7 за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в сумі 6 669 грн. 86 коп., з кінцевим терміном погашення 18.08.2008 року. Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 24 % річних. 24.01.2011 року між ПАТ «КБ «Правекс - Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за зобовязаннями, які виникають з умов кредитного договору № 095062-1-453-7 від 18.02.2007 року. 30.03.2011 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло право вимоги за зобовязаннями, які виникають з умов кредитного договору № 095062-1-453-7 від 18.02.2007 року. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту та процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 095062-1-453-7 від 18.02.2007 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 27.05.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 095062-1-453-7 від 18.02.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] перед колекторською компанією за кредитними зобов'язаннями в розмірі 12 470 грн. 30 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту 6 669 грн. 86 коп., відсотки 1 880 грн. 61 коп., штрафні санкції 3 919 грн. 83 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 554, 611, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: approved