Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0600 га. на підставі державного акта. 20 листопада 2009 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0600 га., належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач Ценівська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивача, відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0600 га. на території Ценівської сільської ради, на підставі державного акта серії [NUMBER] від 21 березня 2006 року, підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102340082016 від 07 квітня 2016 року (а.с.7). 20 листопада 2009 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне майно [PERSON] (а.с.3). [INFO] помер [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно довідки Ценівської сільської ради №154 від 24 лютого 2016 року з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані: син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON], дружина [PERSON] (а.с.4). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 березня 2006 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №28 від 08 квітня 2016 року (а.с.6). [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №212/01-16 від 05 квітня 2016 року (а.с.5). Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved