Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що з 22 вересня 2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від сумісного проживання дітей у них немає. Після одруження вони спочатку проживали у найманій квартирі в м. Вінниця. В 2014 році переїхали проживати до відповідачки в [ADDRESS]. Однак спільне сімейне життя не складалося, між ними виникали постійні сварки, скандали, образи та непорозуміння. В зв'язку з чим, під час чергового скандалу, який стався 08 січня 2016 року, позивач залишив відповідачку, а сам повернувся до своїх батьків в [ADDRESS]. З того часу спільне сумісне проживання та сімейні зв'язки з відповідачкою було припинено. Відповідачку в останнє бачив у січні 2018 року, коли розривали шлюб за взаємною згодою та отримали свідоцтво про розірвання шлюбу. Позивачу стало відомо, що відповідачка співмешкала з іншим чоловіком. З січня 2018 року позивач з відповідачкою не спілкувалися, абсолютно ніяких стосунків, в тому числі інтимних, не мали, спільне господарство не вели, долею один одного не цікавилися. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON]. Так як відповідачка народила дитину до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, позивач записаний батьком цієї дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України. Батьківство відносно [PERSON], [INFO] позивач не визнає. Починаючи з січня 2016 року, в тому числі і в момент зачаття дитини, позивач з відповідачкою ніяких інтимних стосунків не мав, з нею не проживав, спільне господарство не вів , перебував в іншому населеному пункті, до відповідачки не приїздив і не міг бути біологічним батьком дитини [PERSON]. Позивач стверджує, що кровне споріднення між ним та [PERSON] відсутнє. Враховуючи зазначені обставини , вважає, що актовий запис № 151 , в якому його записано батьком [PERSON] не відповідає дійсності . Тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла нотаріально посвідчена заява, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи - Калинівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про про час та дату судового засідання, причин неявки до суду не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, судом встановлено, що з 22 вересня 2012 року позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Від сумісного проживання дітей у них немає. Після одруження сторонни спочатку проживали у найманій квартирі в м. Вінниця. В 2014 році переїхали проживати до відповідачки в [ADDRESS]. Однак спільне сімейне життя не складалося, між ними виникали постійні сварки, скандали, образи та непорозуміння. В зв'язку з чим, під час чергового скандалу, який стався 08 січня 2016 року, позивач залишив відповідачку, а сам повернувся до своїх батьків в [ADDRESS]. З того часу спільне сумісне проживання та сімейні зв'язки з відповідачкою було припинено. Відповідачку в останнє бачив у січні 2018 року, коли розривали шлюб за взаємною згодою та отримали свідоцтво про розірвання шлюбу. Позивачу стало відомо, що відповідачка співмешкала з іншим чоловіком. З січня 2018 року позивач з відповідачкою не спілкувалися, абсолютно ніяких стосунків, в тому числі інтимних, не мали, спільне господарство не вели, долею один одного не цікавилися. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON]. Так як відповідачка народила дитину до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, позивач записаний батьком цієї дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України. Батьківство відносно [PERSON], [INFO] позивач не визнає. Починаючи з січня 2016 року, в тому числі і в момент зачаття дитини, позивач з відповідачкою ніяких інтимних стосунків не мав, з нею не проживав, спільне господарство не вів , перебував в іншому населеному пункті, до відповідачки не приїздив і не міг бути біологічним батьком дитини [PERSON]. Позивач стверджує, що кровне споріднення між ним та [PERSON] відсутнє. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини; у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття; до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п.п. 11,14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, «Відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається; оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини; предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою написаною батьком і дитиною; у разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини; для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено». Той факт, що позивач не є батьком [PERSON] і не проживав з відповідачкою задовго до дня зачаття дитини підтверджується заявою відповідачки [PERSON], відповідно до якої остання позовні вимоги заявлені позивачем визнає повністю. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved