Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1726. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що у сторін подружнє життя не склалося, різні характери та погляди на життя призвели до конфліктів в сім`ї. Подальше спільне життя та збереження сім`ї вважає неможливим. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позов визнала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 10.11.2009 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 10.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1726. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 22.10.2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved