Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить: визначити додатковий строк тривалістю два місяці для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що померла є її бабусею. Після її смерті відкрила спадщина на спадкове майно, до кола якого входить квартира [ADDRESS] . З бабцею проживала разом, а тому була впевнено у тому, що не потрібно звертатися із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. Разом із тим, наявність неповнолітніх дітей та встановлення карантинних обмежень щодо руху у місті Києві вплинуло на звернення із заявою до приватного нотаріуса на прийняття спадщини за заповітом лише у травні 2021 року, тобто з пропущенням законодавчо визначеного строку. Надалі, отримано відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. 1272 ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про необхідність наявності поважних причин, які впливають на встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. 06 липня 2021 року ухвалою суддів прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 20 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить таке задовольнити. Відповідачем у відзиві заявлено перед судом клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Подано заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому враховуючи такі заяви, наявність відзиву, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, [INFO] померла [PERSON] у місті Києві, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 19 червня 2002 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме вищевказану квартиру. За життя, 24 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт та заповіла вищевказану квартиру [PERSON] . [PERSON] є внучкою померлої [PERSON] . Дані обставини підтверджено документами, які містяться у матеріалах справи. Оскільки позивач у встановлений законодавством строк не звернувся після смерті своєї бабці з заявою про прийняття спадщини за заповітом, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо встановлення такого строку у судовому порядку, що регулюється ст. 1272 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція викладено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування». Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що за заявою позивача від 20 травня 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н. С. заведено спадкову справу № 05/2021. 02 червня 2021 року приватним нотаріусом у спадковій справі № 05/2021 прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що позивача як на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини посилались на фактичне проживання із бабцею на момент її смерті, наявність двох неповнолітніх дітей, наявність обмежень, які існували у зв`язку з карантинними заходами встановленими в Україні. Приймаючи встановлені обставини справи та підстави пропуску строку на прийняття спадщини, суд прийшов переконання про визнання таких об`єктивними причинами, що пов`язані з непереборними, істотними труднощами для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України, а тому їх необхідно вважати поважними. Враховуючи наведені вище положення закону, дослідженні та оцінені як окремо, так і в сукупності докази, суд прийшов висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини необхідно визнати поважними, такими що не залежали від волі позивача та унеможливлювали його подати вказану заяву з дотримання норм законодавства. Суд бере до уваги аргументи відповідача наведені у відзиві на позов у сукупності із дослідженими в суді доказами. Суд застосовує спеціальну норму права, передбачену частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами, та на яку вірно покликалась позивач у позовній заяві. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту, адже позивач має право на прийняття спадщини за заповітом після смерті бабці у власних інтересах; причини пропуску строку визнані судом поважними, а тому суд прийшов висновку про те, що необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , терміном на два місяці, а позов задовольнити.

Outcome: approved