Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

позивач звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.08.2019 року між ним та відповідачем був укладений Договір оренди приміщення (квартири, кімнати, будинку). Під час укладення договору, ним було передано орендодавцю суму в розмірі 11 500,00 грн., в якості завдатку. Факт передачі вказаної суми визначений в п.5.3. Договору. Тим же пунктом передбачено, що сума завдатку повертається орендарю в кінці строку оренди, в разі якщо орендар не наріс збитків чи майну. Строку дії договору був встановлений до 24.02.2020. Позивач зазначає, що у зв`язку з непередбачуваними обставинами був змушений розірвати договір достроково. Більше ніж за місяць до моменту розірвання, позивач повідомив відповідача про свої наміри шляхом відправлення смс на номери телефонів, вказані в договорі. Вказує, що на момент розірвання договору, відповідач завдаток в розмірі 11 500,00 грн., не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання, вказані в п.5.3. Договору. Позивач зазначає, що намагаючись вирішити спірне питання у досудовому порядку, направив на адресу відповідача претензію від 17.07.2020, але згідно довідки Укрпошти від 25.07.2020 відповідач письмово відмовився від отримання претензії. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 11 892,00 грн, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.09.2020 року справу передано за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 справа передана на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. 14.12.2020 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір оренди приміщення (квартири, кімнати, будинку). Відповідно до п.1 Договору оренди від 24.08.2019, орендодавець здає, а орендар приймає у тимчасове користування двокімнатну квартиру, площею 50,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 Договору оренди від 24.08.2019, строк оренди з 24.08.2019 року по 24.02.2020 року. Відповідно до п.5.3. Договору оренди від 24.08.2019, орендодавець отримав від орендаря залогову суму в розмірі 11 500,00 грн. Відповідно до п.5.3. Договору оренди від 24.08.2019, залогова сума повністю повертається орендарю в кінці строку оренди у випадку, якщо останній не наніс шкоди приміщенню чи майну, що знаходиться в ньому. Строку дії договору був встановлений до 24.02.2020, однак останній достроково розірвав договір оренди, попередивши про це власника квартири. Зазначені обставини не спростовані відповідачем і підтверджуються змістом смс листування. Судом також встановлено, що позивачем направлено на адресу відповідача претензію від 17.07.2020, але згідно довідки Укрпошти від 25.07.2020 відповідач письмово відмовився від отримання претензії. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном, як визначено статтею 762 ЦК України, з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором; плата за користування майном вноситься щомісяця, якщо інше не встановлено договором; наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Статтею 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і стані, що відповідають договору найму та її призначенню. З аналізу вищевказаних норм, а також обставин справи вбачається, що позивачем передано відповідачу завдаток за договором оренди приміщення (квартири, кімнати, дому) від 24.08.2019 у розмірі 11 500,00 грн. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про порушення позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем, з огляду на що, такий завдаток підлягає поверненню позивачеві. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Outcome: approved