Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу. 09.06.2018 року [PERSON] скоїв ДТП, внаслідок якого загинув пішохід [PERSON] . Відповідно до вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. До ПАТ «НАСК «Оранта» звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування згідно полісу АМ 0700029. ПАТ «НАСК «Оранта», здійснила страхове відшкодування [PERSON] в сумі 200000,00 грн. Просить стягнути із [PERSON] в порядку регресу на користь ПАТ «НАСК «Оранта» 200000,00 грн. майнової шкоди. В судове засідання представник позивача не з`явилась, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 09.06.2018 р. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пасат», н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом в дворі будинку [ADDRESS] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Дана обставина підтверджується вироком Володимир-Волинського міського суду від 06.08.2018 р. справа №154/1853/18, провадження №1-кп/154/192/18, котрий набрав законної сили, тому згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Водночас, судом встановлено, що на момент здійснення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, шо підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ №0700029 від 04.07.2017 р. Згідно з даного полісу страховиком є ПАТ «НАСК «Оранта», котра забезпечує відшкодування шкоди, завданої майну третіх осіб під час ДТП, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу. Застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Фольксваген Пасат» н.з. [NUMBER] . Таким чином, дані правовідносини, окрім норм ЦК України регулюються також положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, згідно з ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Із змісту поліса вбачається, що обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого становить 200000 грн. на одного потерпілого та встановлено франшизу у розмірі 510 грн. Платіжними дорученнями від 02.04.2019 року, 06.05.2019 року, 04.06.2019 року, 02.07.2019 року, 02.08.2019 року, 12.08.2018 року, 28.02.2019 року, 28.02.2019 року, 28.02.2019 року підтверджується, що ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено виплату потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 200000,00 грн. Із дослідженої судом вимоги від 26.09.2019 р. встановлено, що страхова компанія зверталась до [PERSON] із регресною вимогою відшкодувати 200000,00 грн. страхового відшкодування. Проте, дана вимога відповідачем не виконана. Згідноз ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п.38.1,38.1.1а, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, якщо він керував транспортни засобом у стані сп`яніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин. Враховуючи те, що на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за заподіяння [PERSON] під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння шкоди життю та здоров`ю, страхова компанія виплатила потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 200000,00 грн., тому до страхової компанії перейшло право вимоги відшкодувати відповідачем виплачену суму страхового відшкодування. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач на судовий розгляд справи не подав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували повернення ним суми страхового відшкодування у розмірі 200000,00 грн., таким чином не спростував доводів позивача, а тому з огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, законними і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved