Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що в особистій власності може бути жилий будинок. Записи у погосподарських книгах визначаються, як акти органів влади (публічний акт), що підтверджує право приватної власності. З моменту внесення сільською радою запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, особа набуває статусу власника цього житлового будинку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги до Докучаєвської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. У підготовче засідання представник відповідача Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області І. [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у відсутність представника, визнає у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до Докучаєвської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, заперечення проти позову відсутні. У підготовче засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області не з`явився, заяви про відкладення, проведення у відсутність представника судового засідання чи про причини неявки не подано. Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступні обставини. Частиною 1 ст.198, ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі Захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом (ч.1 ст.6 ЦК Української РСР, 1963 року). Частиною 1 ст.86 ЦК УРСР, 1963 року, передбачено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Статтею 100, ч.1 ст.101, ст.150 ЦК України 1963 року передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Права, передбачені статтями 144 - 149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р.) На підставі п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, пунктом 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року № 1/5, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Частиною 5 ст.20 ЗК УРСР, 1970 року визначено, що право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індівідуальних житлових будинків», компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарській книзі визнаються як акт органу влади (публічний акт), що підтверджує право приватної власності. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. З моменту внесення сільською радою запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. Таким чином, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Технічна інвентаризація нерухомого майна в сільській місцевості почала проводитися згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству за №56 від 13 грудня 1995, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. У довідці Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №601 від 22 серпня 2019 року зазначено, що [PERSON] є забудовником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованих на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] у якому постійно проживає з вересня 2002 року. Рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №186 від 20 червня 2019 року затверджено проектну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (присадибна земельна ділянка) за рахунок земель громадської та житлової забудови, що перебувають у запасі на території Докучаєвської сільської ради, громадянам згідно додатку, в тому числі, [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту Устинівської дільниці за №8 Олександрійської МБТІ [PERSON] є забудовником та володільцем індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за №7 від 4 жовтня 1991 року встановлено, що суди повинні ураховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача [PERSON] у справі судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на її користь з другої сторони.

Outcome: approved