Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0.3156 га., для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Кути Маньківського району Черкаської області. 6 липня 2009 року [PERSON], [INFO] в Кутівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, було складено заповіт, за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла - [PERSON]. Маючи намір прийняти спадщину, 13.09.2016 року позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори (нотаріус Н.Г. Шевченко). Проте, у прийнятті заяви про прийняття спадщини її було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивачу відмовлено, проте роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом за правилами позовного провадження. Однак, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин. Зокрема, позивач проживає в іншій місцевості, на момент відкриття спадщини перебувала певний час за кордоном, а в подальшому хворіла тривалий час, що фактично і спричинило пропуск строку для звернення до державної нотаріальної контори, яка розташована в селищі Маньківка Маньківського району Черкаської області, що і змісило позивачку звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Представник Кутівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: дійсно [INFO] померла [PERSON]. (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,3156 га., для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Кути Маньківського району Черкаської області. (а.с.12). 6 липня 2009 року [PERSON], [INFO], в Кутівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, було складено заповіт, за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла - [PERSON]. (а.с.8). Судом встановлено, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. (а.с.9-10). Судом встановлено, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме позивач в період з 03.07.2015 по 26.09.2015 перебувала за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорта позивачки, а з 28.09.2016 року знаходилася на лікуванні в Буцькій дільничній лікарні Маньківського району, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved