Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що наказом від 07.09.2012 року №5 голови ліквідаційної комісії її було звільнено з посади кухаря Госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні позивачу не було виплачено за 22 робочих дні серпня 2012 року, заробітна плата за 5 робочих днів вересня 2012 року, компенсація за 28 календарних днів невикористаної основної відпустки. Просить суд стягнути з відповідача заробітну плату за серпень та частину за вересень 2012 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу за невикористану відпустку. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні 24.12.2013 року надала пояснення про те, що відповідачем не проведено належний розрахунок при звільненні позивача, оскільки на рахунках госпрозрахункового відділення відсутні кошти. Наказом управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 03.07.2012 року №61 було прийнято рішення про ліквідацію госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном Львівської обласної ради та створено ліквідаційну комісію. Просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні. Голова ліквідаційної комісії Кусий І.Я. у судовому засіданні заперечив проти задоволенні позову з тих підстав, що на рахунках відповідача немає коштів, у зв'язку із чим неможливо провести відповідний розрахунок з позивачем [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Госпрозрахунковим відділенням громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради, обіймала посаду кухаря. Наказом управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 03.07.2012 року №61 (із змінами від 13.07.2012 року №67) було прийнято рішення про ліквідацію госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради та створено ліквідаційну комісію (а.с.15-16). Наказом від 07.09.2012 року №5 (а.с.3) голови ліквідаційної комісії [PERSON] було звільнено з посади кухаря Госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Наказом від 6 липня 2012 року №64 начальника управління майном спільної власності Львівської обласної ради (а.с.17) працівників було попереджено за два місяці про за плановане вивільнення працівників відповідно до ст.49-2 КЗпП України. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутній спір про суми належних позивачу виплат. Відповідно до довідки нарахування заробітної плати працівникам госпрозрахункового відділення громадського харчування при управлінні майном спільної власності Львівської обласної ради (а.с.21) сума, яка підлягає виплаті [PERSON] становить 3058,87 грн. Доводи представника відповідача про те, що у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках госпрозрахункового відділу громадського харчування та відсутністю майна на його балансі, що унеможливлює проведення розрахунку із [PERSON] суд оцінює критично та вважає їх безпідставними. В роз'ясненні Міністерства юстиції України від 25.01.2011 року «Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації» зазначено що, в усіх випадках звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП. З огляду на викладене, оскільки у відповідача перед позивачем існує заборгованість з невиплати у повному обсязі заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, суд вважає позов підставним, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved