Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, який виклав у новій редакції 12.06.2019 року. В обґрунтування позову покликався на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номера від 17.09.2012 року (далі - Генеральна угода), відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11806,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач одержав кредитні кошти, але прийняті на себе за договором кредиту зобов`язання щодо своєчасного його погашення не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості, яка станом на 14.02.2019 року становить 50733,77 грн. та складається з: 11202,51 грн. - заборгованості за кредитом; 12273,12 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 22301,20 грн. - заборгованості за пенею; 4956,94 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за кредитним договором в розмірі 50733,77 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 18.06.2019 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 16.07.2019 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Однак, 16.07.2019 року розгляд справи було відкладено на 30.07.2019 року та викликано сторін у судове засідання, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання 30.07.2019 року не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.07.2019 року не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 87), крім того, повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ст. 128 ЦПК України (а.с. 86). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Також, згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.09.2012 року, з метою створення благополучних умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № SAMDN50000042782655 від 23.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (позивач) (змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] (відповідач) укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2012 року, відповідно до умов якої позивачем надано [PERSON] строковий кредит на споживчі цілі у сумі 11806,78 грн. на строк 36 місяців з 17.09.2012 року по 30.09.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць (або 18 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8) у вказані в Заяві, Умовах і правилах строки (а.с. 9-32). Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 428,35 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат згідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2015 року. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, кредитний договір між сторонами складається із Генеральної угоди разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами (а.с. 8 зворот). Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] 17.09.2012 року на його рахунку встановлено кредитний ліміт 11806,78 грн., 08.02.2013 року знижено кредитний ліміт до 11200,00 грн., 19.04.2013 року збільшено кредитний ліміт до 11806,78 грн. (а.с. 58). Відповідно до довідки про надання кредитних карток термін дії кредитної картки встановлений до 06/16 (а.с. 59). При укладанні угоди сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні зобов`язань по сплаті кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил, у випадку виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка нараховується так: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом. Також відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у разі порушення позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях, термін яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредитку рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4956,94 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим заборгованість станом на 14.02.2019 року становить 50733,77 грн. та складається з: 11202,51 грн. - заборгованості за кредитом; 12273,12 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 22301,20 грн. - заборгованості за пенею; 4956,94 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с. 5-6, 56-57). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за Генеральною угодою без номера від 17.09.2012 року, та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. (платіжне доручення № BOJ62B1XVA від 02.05.2019 року, а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved