Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення коштів. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що маючи намір набути у власність транспортний засіб, він у жовтні 2018 р. звернувся до [PERSON] з пропозицією продати йому належний легковий автомобіль «Volkswagen» - седан - В, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] , дата реєстрації 28.08.2013 р. Право власності [PERSON] на вищезазначений легковий автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Оригінал цього правовстановлюючого документу зберігається у [PERSON] 29 жовтня 2018 р. у м. Дніпро між ним як стороною покупця та [PERSON] як стороною продавця була досягнута угода щодо купівлі - продажу транспортного засобу легкового автомобіля «Volkswagen» - седан - В, 2013 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] за ціну у гривнях, еквівалентну 10000 (десяти тисячам) доларів США за умови, що оформлення правочину має відбутися не пізніше 29 листопада 2018 р. Того ж дня у присутності свідків, громадян України [PERSON] та [PERSON] , він передав [PERSON] в якості обумовленої ціни продажу транспортного засобу 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, що на момент передачі грошових коштів у національній валюті були еквівалентні 10000 (десяти тисячам) доларів США. Факт отримання покупцем [PERSON] грошових коштів підтверджується виданою ним у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] розпискою. Таким чином, він як сторона покупця виконав свої зобов`язання за укладеною між ним та [PERSON] як стороною продавця угодою. Але, отримавши грошові кошти в якості ціни продажу транспортного засобу, продавець [PERSON] з незрозумілих причин став ухилятися від оформлення правочину щодо відчуження належного йому транспортного засобу, припинив телефонний зв`язок з ним. Внаслідок бездіяльності продавця [PERSON] договір купівлі - продажу легкового автомобіля в обумовлений строк не пізніше 29 листопада 2018 р. укладений не був. З вищевикладених обставин випливає, що на даний час [PERSON] без достатніх правових підстав утримує належні йому грошові кошти у розмірі 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, які повинен йому повернути. 29 листопада 2018 р. з метою вирішення питання у позасудовому порядку він у присутності свідків громадян України [PERSON] та [PERSON] прибув за місцем реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де встановив, що за адресою реєстрації [PERSON] безоплатно проживав у своїх знайомих протягом червня - жовтня 2018 р., а на початку листопада виїхав за невідомою адресою і з того часу відсутній за місцем реєстрації. Оскільки він не може повернути належні йому грошові кошти у розмірі 280000 гривень у позасудовому порядку, то з підстав, передбачених ст.ст. 15, 16 ЦК України, він звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Просить суд стягнути з громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий 27.09.2010 р. П?ятихатським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь громадянина України [PERSON] , [INFO]. , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий 15.09.2000 р. Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] - 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень. Стягнути з відповідача судові витати у розмірі 2800,00 грн. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі просив справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Згідно розписки [PERSON] від 29.10.2018 року, вбачається, що він отримав від громадянина України [PERSON] , [INFO] 280000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень у готівковій формі, що еквівалентні 10000 (десяти тисячам) доларів СЩА на момент передачі грошових коштів у національній валюті, в якості повної ціни продажу належного йому на праві власності транспортного засобу - легкового автомобіля «Volkswagen» - седан - В, 2013 року випуску, чорного кольору,УЕМ - [NUMBER], вантажна митна декларація №125110004/3/142182 від 05.08.2013 р. Д/Р ААВ 355927, державний номер [NUMBER] , дата реєстрації 28.08.2013 р. Зобов`язується укласти договір купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу не пізніше 29 листопада 2018 року. (а.с.15). Як вбачається з позовної заяви, станом на передбачену у розписці кінцеву дату укладення договору купівлі-продажу, а саме 29 листопада 2018 року, договір між позивачем і відповідачем укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про неможливість укладення на адресу позивача від відповідача не надходило. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи те, що укладення договору купівлі-продажу не відбулося, грошові кошти в сумі 280000 грн., сплачені позивачем на користь відповідача в рахунок повної ціни автомобіля, з огляду на положення статті 1212 ЦК України, є такими, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави (є безпідставно набутим майном), а отже підлягають поверненню позивачу. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не повернув безпідставно набуті грошові кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 2800 грн. 00 коп. за сплату судового збору. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 200, 265 268 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд -

Outcome: approved