Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 2000.00 грн. Вимоги мотивуються тим, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні позивач [PERSON] настоює на позовних вимогах про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором позики в сумі 2000.00 грн., так як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк, зазначений у письмовій вимозі. Просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання 21 грудня 2017 року позивач [PERSON] не з'явилася без поважних причин, про день та час судового розгляду цивільної справи повідомлена належним чином, не подала до суду заяви про причини неявки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики грошової суми 2000.00 грн. не визнає, так як письмову розписку про позику у [PERSON] грошової суми 2000.00 грн. написав та підписав внаслідок омани з її сторони. [PERSON], за письмою розпискою грошової суми йому не передавала. Позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані. Неявка у судове засідання позивача [PERSON], яку належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.223, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. [PERSON] та [PERSON] 27 липня 2016 року укладено письмовий договір позики, за умовами якого позикодавцем [PERSON] передано у власність позичальнику [PERSON] грошову суму 2000.00 грн., а позичальник зобов'язовується повернути позикодавцю таку ж суму грошей. Сторонами договір позики укладено у письмовій формі, на ній є підпис позичальника та дата укладення договору. Таким чином, договір позики складено відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, так як договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] поштовим зв'язком направлено [PERSON] письмову вимогу про виконання грошового зобов'язання в сумі 2000.00 грн. на протязі тридяти днів, з дня отримання письмового документу. Відповідно до поштового повідомлення [PERSON] письмову вимогу [PERSON] отримано 02 березня 2017 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в сумі 2000.00 грн. не визнає, пояснив, що письмову розписку про позику у [PERSON] на суму 2000.00 грн. написав та підписав внаслідок омани з її сторони. На виконання умов договору позики від [PERSON] грошової суми 2000.00 грн. не отримував. Частинами 1,5,6,7 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При встановлених обставинах, коли кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заперечення відповідачем [PERSON] обставин отримання за договором позики від [PERSON] грошової суми 2000.00 грн. не підтверджується ніякими доказами та матеріалами справи. [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти позову не подано ніяких письмових матеріалів та доказів. А отже, письмова розписка позичальника [PERSON] є підтвердженням виконання сторонами умов договору позики, в тому числі отримання ним, як позичальником, від позикодавця [PERSON] у власність грошової суми 2000.00 грн. Статтею 610, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст.527, ст.ст.525,526 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник [PERSON] відповідно до умов договору позики за письмовою розпискою зобов'язаний повернути позикодавцеві [PERSON] позику (грошові кошти у такій самій сумі). Відповідач [PERSON] не надав суду належного письмового доказу про виконання боргового зобов'язання за договором позики перед позивачем [PERSON] на грошову суму 2000.00 грн. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 2000.00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані належними письмовими доказами. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved