Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 січня 2016 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC00000330623 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 15 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 34 984,22 грн, з якої 21 591,58 грн заборгованість за кредитом; 12 762,64 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 630 грн пеня, тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач також не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 цього Кодексу передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Встановлено, що Публічним акціонерним товариством «А-Банк» (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Акцент-Банк») та [PERSON] 04 січня 2016 року був укладений Договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,9 % на місяць на суму залишку заборгованості та терміном дії кредитного ліміту, що дорівнює строку дії платіжної картки. Як зазначено у позові АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач порушила умови договору, не виконавши їх, у зв`язку з чим, станом на 15 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 34 984,22 грн, з якої 21 591,58 грн заборгованість за кредитом; 12 762,64 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 630 грн пеня. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як встановлено судом, укладений сторонами 04 січня 2016 року Договір, складається з підписаної відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають Договір про надання банківських послуг. В той же час підписана відповідачем Анкета-заява не містить відомостей про розмір грошових коштів та умови і порядок їх надання банком та повернення, а долучені позивачем до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифи підпису відповідача не містять. Без належних та допустимих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві зафіксованої домовленості сторін про розмір наданого кредиту, розмір та порядок сплати відсотків за користування грошовими коштами, пені та штрафів за несвоєчасне виконання умов договору, надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських та Тарифи не є стандартною (типовою) формою кредитного договору. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №342/180/17. За таких обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні з [PERSON] договору, АТ «Акцент-Банк» повідомив її як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. А тому суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що відповідач [PERSON] зобов`язана сплачувати нараховані банком проценти та пеню у розмірах, наведених банком у наданому до позовної заяви розрахунку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» 21 591,58 грн заборгованості за тілом кредиту, а в решті позову відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial