Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір 27 грудня 2012 року №165АІ10121227001, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у сумі 162 810 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,10 % річних, шляхом повернення суми отриманих кредитних коштів та сплати відсотків щомісячними платежами, строком до 25 грудня 2019 року. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 7 грудня 2015 року становить 204\~978,36 грн. та включає в себе: 129\~860,43 грн. заборгованості за кредитом, 35\~736,04 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 11\~774,95 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту, 12\~067,51 грн. заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення відсотків, 7\~473,33 грн. інфляційних витрат за кредитом, 8\~066,10 грн. інфляційних витрат за відсотками. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 27 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», як кредитодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено договір кредиту №165АІ10121227001 на купівлю автотранспортних засобів (а.с.8-18), за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 162 810 грн. зі сплатою 22,10 процентів річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 30 листопада 2013 року (включно). На кожний наступний річний період процентна ставка за кредитом, встановлюватиметься в порядку, визначеному п.2.7. цього договору. Кінцевий термін погашення заборгованості по кредиту 25 грудня 2019 року (включно). Порядок погашення кредиту з розбивкою по місяцях визначений п.1.1.1 договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п.2.4 договору). Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями (п.3.3.7 договору). У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, передбачених умовами цього договору, а також погашення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п.4.1 договору). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобовязання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобовязань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 27 грудня 2012 року (а.с.19-20), за яким станом на 7 грудня 2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка включає в себе: 129\~860,43\~грн. заборгованості за кредитом, 35\~736,04 грн. заборгованості за відсотками, 11\~774,95 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 6 грудня 2014 року по 1 грудня 2015 року), 12\~067,51 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків (за період з 6 грудня 2014 року по 4 грудня 2015 року), 7\~473,33 грн. інфляційних витрат за несплаченим кредитом та 8\~066,10\~грн. інфляційних витрат за несплаченими відсотками (за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Крім того, пп.3.2.3.1, 3.2.3.3 договору кредиту передбачено, що кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі: затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів, або несплати позичальником в терміни, встановлені цим договором, більше однієї виплати по кредиту, яка перевищує 5 процентів загальної суми кредиту. Щодо нарахування пені, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~м.Єнакієве віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З копії паспорта громадянина України, виданого на імя [PERSON], представленого ним при укладенні договору (а.с.22), вбачається, що з 16 квітня 1993 року та станом на 27 грудня 2012 року він був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відтак суд вважає підставним нарахування штрафу та пені, оскільки факт реєстрації та постійного проживання відповідача з 14 квітня 2014 року у місті Єнакієве Донецької області не підтвердився, відповідач не є внутрішньо переміщеною особою. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконує зобовязання за договором від 27 грудня 2012 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved