Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання договору найму та зняття з реєстрації, який обґрунтував тим, що уклав з відповідачем [PERSON] договір найму квартири [ADDRESS] та зареєстрував її, разом із дочкою, в зазначеній квартирі. Однак, в березні 2003 року вони виїхали до Російської Федерації. З того часу вони в квартирі не мешкають, їх речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати розірваним договір найму житлового приміщення, та зняти відповідача, разом із дочкою, такими, що втратили право користування житловим приміщення. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухав пояснення представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.158,162 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.4). 28.01.2003 року між сторонами по справі був укладений договір найму житлового приміщення № 85, внаслідок чого відповідач, разом із дочкою, була зареєстрована в спірній квартирі. (а.с.5,6). Однак, відповідач, з дочкою, в квартирі [ADDRESS] з лютого 2003 року не мешкає, їх речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. (а.с.7). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнати розірваним договір найму, укладений між сторонами та справі та відповідача [PERSON] разом з дочкою [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved