Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 08.04.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 215392,00 грн. із зобов»язанням повернення коштів в порядок та розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач ухиляється від взятих на себе зобов»язань щодо повернення кредиту, станом на 08.07.2013 року має заборгованість в розмірі 316 084,91 грн. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] уклала договір поруки в забезпечення належного виконання умов договору кредиту позичальником, відтак має солідарну відповідальність перед кредитором, просить стягнути з відповідачів вищенаведену суму. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги визнав, водночас, заявив вимогу про розірвання договору кредиту з метою недопущення подальшого нарахування відсотків та штрафних санкцій. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 08.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, згідно якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 215392,00 грн. Сторонами погоджено розмір відсоткової ставки за користування коштами на рівні 17,89% річних, визначено термін погашення заборгованості до 07.04.2028 року. 08.04.2008 року з метою забезпечення належного виконання умов договору кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, що підтверджується матеріалами справи, визнається представником відповідача. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів розміру заборгованості, яка станом на 08.07.2013 року складає суму 314 730,87 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 203 471,88 грн., заборгованість по відсотках - 80751,52 грн., штраф - 21539,20 грн., пеня за порушення строків сплати платежів - 8968,27 грн. Суд відмовляє у стягненні пред»явлених позивачем 1354,03 грн. як інфляційної складової, оскільки умовами укладеного між сторонами договору кредиту не передбачено можливість застосування положень ст. 625 ЦК України. Також суд не приймає за основу посилання представника відповідача про необхідність розірвання договору кредиту на підставі положень ст. 652 ЦК України у зв»зку з світовою фінансовою кризою. Суд зауважує, що вказана подія не може розцінюватись як непередбачувана і така, яку сторони не могли припускати під час укладення договору.

Outcome: partial