Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувлая до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй та третім особам по справі на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В належному їм будинку зареєстрована відповідачка, яка після розірвання шлюбу з її сином у 2015 році виїхала з будинку, але до цього часу не знялась з реєстрації в ньому. Зараз місце перебування відповідачки їй невідоме, тому останнє відоме місце є вищевказана адреса. Реєстрація особи, яка фактично не проживає за вказаною адресою, створює незручності, зокрема виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, неможливістю оформити субсидію, що суттєво порушує права власників на володіння, користування та розпорядження приналежним їм майном. Всі намагання вирішити питання зняття з реєстрації відповідачки в загальному порядку виявилися марними, тому в позасудовому порядку врегулювати ситуацію не представляється можливим, що стало підставою звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 01.12.2020 року за позовом відкрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачці [PERSON] та тертім особа по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232621216 від 16.11.2020 року, копією договору довічного утримання від 16.07.1996 року та копією технічного паспорту на вказане домоволодіння від 27 серпня 2020 року (а.с.5-10). Згідно інформації про місце проживання відповідача, отриманої на запит суду з відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, встановлено, що в житловому будинку за вищевказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно довідки голови квартального комітету Мелітопольської міської ради № 69 від 15.07.2020 року № 46 відповідачка за адресою реєстрації, а саме: [ADDRESS] , не проживає (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2015 року [PERSON] , [INFO] є сином позивачки [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу № 109843 від 06 червня 2015 року шлюбу між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 84. Після розірвання шлюбу відповідачки присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.12). У зв`язку з реєстрацією відповідача у зазначеному житловому будинку порушуються права власника на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй будинком, оскільки зазначена обставина пов`язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачка більше року не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , фактично змінивши своє місце мешкання і не перереєструвавшись у відповідності до вимог діючого законодавства. Те, що відповідачка залишається зареєстрованою у вищевказаному будинку, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved