Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд позовом, в якому просив визнати не правочинними дії житлової комісії військової частини А 0680 п/п [NUMBER] , код [NUMBER] щодо зняття його та членів його сім`ї з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та скасувати рішення № 2 від 08.02.2016 року засідання житлової комісії в частині зняття його та членів його сім`ї з вищевказаного обліку; поновити його та членів його сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з дати зарахування на цей облік, тобто з 30.10.1998 року на підставі Протоколу № 11 від 30.10.1998 року засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] ; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що перебував на військовій службі, а саме: з 03.07.1992 року проходив службу в ЗСУ, а з 30.11.1993 року за контрактом у в/ч [NUMBER] . З 30.10.1998 року перебував на квартирному обліку для покращення житлових умов, що підтверджується Витягом з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.10.1998 року. За період проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] житловим приміщенням для постійного проживання та грошовою компенсацією за належне отримання жилого приміщення за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався. В 2011 році він подав до квартирної справи свідоцтво про шлюб та просив змінити склад сім`ї, у 2013 році в нього народилась донька, про що було надано до квартирної справи свідоцтво про народження. З 2013 року перебував на черзі вже з іншим складом сім`ї, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки з місця проживання від 08.02.2021 року виданої Відділом реєстрації місця проживання особи Управлінням у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького, він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , житла у власності не має, дружина та донька зареєстровані, відповідно до довідки з місця проживання № 69 від 28.01.2021 року, по [ADDRESS] , у квартирі житловою площею 32,5, власником, якої є мати дружини. 26.02.2010 року його - старшого прапорщика, командира взводу матеріального забезпечення в/ч [NUMBER] було звільнено з військової служби за пунктом б підпункт «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до наказу № 40 командира військової частини [NUMBER] від 26.02.2010 року. В 2013 році було проведено реформування військової частини [NUMBER] , військова частина [NUMBER] розформована, його залишено на квартирній черзі у квартирно-експлуатаційному відділі міста Кропивницький. В грудні 2020 року він звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, що розташований по провулку Училищний 8, де йому вручили повідомлення про те, що його знято з квартирного обліку згідно рішення військової частини - польова пошта [NUMBER] від 08.02.2016 року № 2, відповідно до п.2.17 наказу МО України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями», оскільки він був звільнений не маючи 20 років в календарному обчисленні. З даним\~рішенням, щодо зняття його та родини з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов не погоджується в повному обсязі, вважає зняття з обліку незаконним, таким, що порушує його та його сім`ї право, передбачене Конституцією України та іншими Законами України на житло, а тому вважає, що засідання житлової комісії військової частини - польова пошта [NUMBER] є незаконним, а рішення підлягає скасуванню, його не було повідомлено про засідання житлової комісії та не було запрошено для надання пояснень чи доказів, не надано протоколу засідання, повідомлення про зняття з квартирного обліку йому було вручене наприкінці грудня 2020 року, про що він розписався в журналі реєстрації вихідної документації, знято його з квартирного обліку 08.06.2016 року, а дізнався він про те, що не перебуває на обліку в грудні 2020 року. Вказує, що його вислуга років 26 років 03 місяці 23 дні, відповідно до розрахунку № 1367 вислуги років військовослужбовця на пенсію, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 11.03.2010 року і одержує пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України, пенсійне посвідчення № [NUMBER] видане 13.04.2010 року. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 25.03.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. 14.04.2021 року представником відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, подано відзив на позов. 26.04.2021 року позивачем подано відповідь на відзив. 24.05.2021 року представником відповідача військової частини подано відзив на позов. 27.05.2021 року підготовче провадження у праві закрито, справа призначена до розгляду по суті. 01.06.2021 року позивачем подано відповідь на відзив. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Зазначив, що зареєстрований в гуртожитку, проживає в житлі матері, має вислугу більше 20 років, дізнався про зняття з квартирного обліку в 2020 році. Представник відповідача військової частини [NUMBER] , в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладені у відзиві обставини та норми чинного законодавства, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що календарна вислуга років позивача 17 років, а тому він був знятий з квартирного обліку. Представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький в судових дебатах зазначила, що відділ веде загальний облік військовослужбовців, рішення приймає військова частина. Міністерство оборони забезпечує житлом військовослужбовців з вислугою більше 20 років, а позивач має вислугу 17 років. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проходив військову службу у Збройних Силах України з 03.07.1992 року, а з 30.11.1993 року за контрактом у в/ч [NUMBER] . Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Силах України [PERSON] звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку дії контракту). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині № 40 від 26.02.2010 року він був виключений із списків особового складу військової частини [NUMBER] з 27.02.2010 року, календарна вислуга років у Збройних Силах України н час звільнення становила 17 років. Військова частина [NUMBER] розформована, позивача залишено на обліку в КЕВ м. Кропивницький, облікові документи [PERSON] передані до військової частини [NUMBER] (раніше [NUMBER] , [NUMBER] ) для подальшого обліку. З 30.10.1998 року [PERSON] перебував на квартирному обліку для покращення житлових умов, що підтверджується Витягом з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.10.1998 року. На засіданні житлової комісії військової частини, яке оформлене протоколом № 2 від 08.02.2016 року позивача було виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із втратою перебування на квартирному обліку відповідно до п. 2.17 наказу МО України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями». Позивач не був забезпечений жилим приміщенням для постійного проживання ні до 01.01.2015 року, ні після цієї дати. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 11.03.2010 року і одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України. Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі і вважаються судом доведеними. Відповідно до п. п. 1, 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24.06.2004 року № 1865-ІУ цей Закон набирає чинності з 1 січня 2005 року. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. На час постановления позивача на квартирний облік (30.10.1998 року) та до введення в дію Законом № 1865-ІУ змін до ст.12 Закону № 2011-ХІІ раніше встановлений законодавством порядок зарахування на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року № 220 (зі змінами) - військовослужбовці, визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства, а також Порядком забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців - жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин регулювався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1995 року за № 43/579 та Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577. Пунктом 13 Положення № 20 передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. Відповідно до абз. 2 п. 1.4 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 було визначено, що військовослужбовці, які перебували на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24.06.2004 року № 1865-ІУ «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. На час прийняття оскаржуваного у цій справі рішення № 2 від 08.02.2016 року відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення позивача з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, у зв`язку з тим, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Відповідно до п. 3. Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 №1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вважає посилання представника відповідача на ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу зняття позивача з квартирного обліку безпідставним, так як вказана стаття не передбачає підстав зняття з квартирного обліку, а лише встановлює соціальні гарантії для військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Вказана норма встановлює гарантії для військовослужбовців, які не мають вислуги 20 років і більше на час звільнення і не є підставою для зняття з обліку військовослужбовців, які мають вислугу 20 років і більше. Підстави зняття з квартирного обліку встановлені п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, відповідно до якого військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Тобто, з обліку знімаються лише військовослужбовці звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях, громадянами. Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється цим кодексом, який має вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами органів виконавчої влади. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39, ч. 4 ст. 40 ЖК УРСР рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботизатверджується виконавчим комітетомрайонної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. За викладеного, рішення житлової комісії військової частини про виключення позивача з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов від 08 лютого 2016 року, оформлене протоколом № 2, прийняте з порушенням визначеного законом порядку. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 295/11158/17. Суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач по відношенню до позивача діяв у не визначений законом у спосіб та всупереч законодавства, яким мають регулюватися спірні правовідносини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені ним та підтверджені наданою квитанцією в сумі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved