overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав в [ADDRESS] . Заповіту батько позивача не складав, його спадкоємцями за заповітом є позивач та його сестра [PERSON] , яка не заперечує щодо продовження позивачу строку для прийняття спадщини батька за законом. До складу спадщини батька позивача входить належна йому земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с.Діброва Червоноградського району. В даний час як спадкоємець батька за законом позивач звернувся у нотаріальну контору з метою прийняття спадщини, проте йому роз`яснено, що ним на два місяці пропущено визначений законом строк для подання відповідної заяви. Одночасно позивачу повідомлено, що поновлення вказаного строку належить до компетенції лише суду, куди рекомендовано звернутись для вирішення даного питання. Крім цього, причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вважає поважною, оскільки йому не було відомо про належну батькові спадкову земельну ділянку, а також він не був обізнаним із порядком прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву в якій справу просить розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] помер [PERSON] . Із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження позивача, встановлено, що його батьком є [PERSON] . Відповідно до довідки Белзької міської ради від 31.08.2021р. встановлено, що [PERSON] , до дня смерті проживав один в [ADDRESS] , заповіт від його імені не посвідчувався. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважна, а саме не знання про наявність спадкової земельної ділянки та вважає, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки в якому вказує, що є власником квартири [ADDRESS]. В будинку є зареєстрованою, однак там не проживає колишня невістка - відповідачка по справі. Відповідачка з 05.08.2015р. не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Добровільно знятися із реєстрації у квартирі позивача, [PERSON] не бажає. Факт не проживання відповідачки у квартирі позивача стверджується актом складеним комісією міської ради. Будучи зареєстрованим у квартирі [PERSON] відповідач чинить йому перешкоди у користуванні нею. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні реєстраційного посвідчення виданого Міжміським бюром технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства 08.09.1992 року, встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. З акту від 10.08.2016р. складеного комісією Великомостівської міської ради, встановлено, що [PERSON] з 05.08.2015 року дійсно не проживає в [ADDRESS] З дослідженого в судовому засіданні рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26.08.2015р. встановлено, що розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачкою [PERSON] права на користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог [PERSON] вбачається, що в шлюбі з відповідачкою у них народилось народилося троє дітей, двоє з яких неповнолітні, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачка ухиляється від утримання дітей і належної матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги зменшив, просить стягувати з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, а справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленим і доведеним факт обовязку відповідачки, як матері неповнолітніх дітей, надавати кошти для їх утримання, а тому позов слід задоволити з наступних підстав. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якоїякщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 079682 від 02.01.2001 року, виданого виконкомом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с. 5) [PERSON] народився 22.12.2000 року, а також згідно свідоцтва про народження серії І-НМ № 172545 від 16.05.2003 року, виданого виконкомом Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с. 4) [PERSON] народився 25.04.2003 року, а їх матірю записана [PERSON], що стверджує факт обовязку відповідачки, як матері неповнолітніх дітей, надавати кошти для їх утримання. Факт проживання та виховання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON] підтверджується довідкою Кутської селищної ради №1366 від 16.07.2015 року (а.с. 6). Беручи до уваги передбачений ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також позовну вимогу про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, то з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст.181-184, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог вбачається, що 04.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №001-08043-041212. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.01.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 22191,26 грн. В судове засідання представник позивача - Романченко А.С. не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи 04.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №001-08043-041212. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.01.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 22191,26 грн. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог вбачається, що 13.07.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2590/1659CLPS2. 19.06.2013 року ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу за № 20130619-К, згідно якого ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідачки, як до боржника за вказаним кредитним договором. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов вищевказаного кредитного договору належним чином не виконала і станом на 19.06.2013 року її заборгованість по даному кредитному договору склала 6393,92 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2590/1659CLPS2 (а.с.7-8). Згідно виписки з Реєстру боржників від 19.06.2013 року, заборгованість по кредитному договору у [PERSON] становить 6393 грн. 92 коп. (а.с. 5). 19.06.2013 року за № 20130619-К між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги до боржника за вказаним кредитним договором (а.с.16-18). Відповідно до ст. 513 ч. 1 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Жодних даних про те, що між кредитором та боржницею укладались угоди про уступлення боргу суду не надано. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних доказів про набуття шляхом укладання відповідних договорів, права грошової вимоги до [PERSON], яка є боржником за вищевказаним кредитним договором, то підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі наведеного, ст.ст. 513, ч. 1, 525-527, 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог вбачається, що 25.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №002-08009-250510. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.11.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 2183,50 грн. В судове засідання представник позивача - Романченко А.С. не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про не визнання позовних вимог, оскільки вона ще у 2013 році сплатила заборгованість по кредитному договору, а тому просить у задоволенні позову відмовити, а розгляд справи проводити без її участі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи 25.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №002-08009-250510. Згідно квитанції ПАТ КБ «Приват Банк» №371.100.1 від 10.12.2013 року, ще до звернення позивачем до суду, [PERSON] сплатила заборгованість по кредитному договору в сумі 2225 грн. Беручи до уваги наведені обставини, суд вважає за доцільне у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-08009-250510 від 25.05.2010 року в сумі 2183 грн. 50 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог вбачається, що 25.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №002-08009-250510. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.11.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 2183,50 грн. В судове засідання представник позивача - Романченко А.С. не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи 25.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №002-08009-250510. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.11.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 2183,50 грн. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки. Із позовних вимог вбачається, що 28.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №001-08059-280308. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 09.09.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 1070 грн. В судове засідання представник позивача - Романченко А.С. не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи 28.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №001-08059-280308. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України та згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №001-08059-280308 від 28.03.2008 року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 09.09.2013 року становить 1070 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved