Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про визнання права власності на транспортний засіб, посилаючись на те що на даний час, позивач є власником автомобіля на підставі договору купівлі-продажу. Волевиявлення з продажу також не заперечується відповідачем та підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля та актом приймання-передачі транспортного засобу. Однак, у зв'язку із тим що на вказаний автомобіль накладено арешт в рамках кримінального провадження №12015140220000773, Регіональним сервісним центром в м. Києві МВС України позивачу було відмовлено у вчиненні дій щодо реєстрації права власності на автомобіль. За таких обставин, позивач фактично позбавлений права розпоряджатися автомобілем. Ухвалою судді від 18.07.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, згідно якої визнав позов повністю. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.06.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу №002402, предметом лізингу якого є автомобіль Ssang Yong Kyron 2.3 Base 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER], двигун [NUMBER]. Крім того, 08.03.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір куплі-продажу №002402/01, згідно якого відповідач продав а позивач прийняв та оплатив предмет лізингу - автомобіль Ssang Yong Kyron 2.3 Base 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], що підтверджується також актом приймання-передачі транспортного засобу. Ухвалою слідчого судді Рівненського суду від 14.12.2016 в рамках кримінального провадження №12015140220000773 від 15.01.2015 на автомобіль Ssang Yong Kyron 2.3 Base 2014 року випуску, номер шасі [NUMBER], двигун [NUMBER] накладено арешт. Згідно із ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не же бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і рядку, встановлених законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не пізнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається з матеріалів справи, волевиявлення з продажу автомобіля, а також відсутність спору між сторонами щодо автомобіля не заперечується відповідачем. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, які крім того не оспорюються відповідачем, тобто спір між сторонами відсутній, а тому в задоволені позову слід відмовити. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed