Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 146/08/14-15-Anewv від 04.06.2008 року в сумі 9 751,81 доларів США та 158 611 грн. 47 коп., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 16 879 доларів США з терміном погашення до 01.06.2015 року, зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. Внаслідок неналежної сплати відповідачем процентів за користування кредитом та погашення кредиту станом на 29.10.2015 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість в загальній сумі 9 751,81 доларів США та 158 611 грн. 47 коп. з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 9 751,81 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків 158 611 грн. 47 коп. [PERSON], як поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову в частині вимог до його довірителя заперечив, у звязку із пропуском строку звернення банком із вимогою до поручителя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з боржника та поручителя. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 04 червня 2008 року між АКБ «Форум» (правонаступник публічне акціонерне товариство «Банк Форум») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 146/08/14-15-Anewv (а.с.6-7), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 16 879 доларів США з терміном погашення до 01.06.2015 року. Умовами п. 1.3. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.2.3 договору позичальник [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти за його користування щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 201 долари США. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №146/08/14-15-Anewv від 04.06.2008 року (а.с.3-5). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Умовами п. 4.1 кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 проценти за кожен день прострочення. Позивачем станом на 29.10.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №146/08/14-15-Anewv від 04.06.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за договором в сумі 9 751,81 доларів США та 158 611 грн. 47 коп., з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 9 751,81 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків 158 611 грн. 47 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №146/08/14-15-Anewv від 04.06.2008 року, між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» і [PERSON] було укладено договір поруки № 111 від 04.06.2008 року (а.с.12). За змістом п.3.1 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, виходячи з норм ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України суд приходить до висновку, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Оскільки пунктами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. При цьому суд враховує також правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які є обов'язковими для всіх судів відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України. Пунктом 4.1. договору поруки № 111 від 04.06.2008 року встановлені підстави для припинення поруки, зокрема порука припиняється якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя. В матеріалах справи міститься вимога АКБ «Форум» до позичальника, датована 12 лютого 2008 року, про дострокове повернення кредиту та процентів у звязку з неналежним виконанням договору (а.с. 73). [PERSON] чітко вказує, що у звязку із невиконанням позичальником своїх зобовязань, банк використовує своє право, передбачене кредитним договором та заявляє про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом в сторону їх зменшення. Вимагає негайного виконання позичальником порушеного зобовязання та сплатити заборгованість до 26 лютого 2009 року. Отже, банк змінив строк виконання основного зобовязання надіславши вимогу позичальнику про дострокове повернення кредиту. Таким чином, строк предявлення вимоги до поручителя повинен був розпочати свій перебіг з 27 лютого 2009 року, тобто дня, до якого боржник на вимогу банку зобовязаний був достроково повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з боржника та поручителя аж 17 грудня 2015 року, тобто тоді, коли порука вже була припиненою. У зв'язку з наведеним, поручитель не повинен нести солідарну відповідальність з боржником, а заборгованість підлягає стягненню тільки із позичальника. За змістом розяснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Окрім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу НБУ вартість 1 долара США відносно гривні станом на 06 липня 2016 року складає 24,84 грн. Таким чином заборгованість по кредитному договору в день ухвалення рішення становить 9 751,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 242 234 грн. 96 коп. (9 751,81 дол. США*24,84) та 158 611 грн. 47 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 146/08/14-15Anewv від 04.06.2008 року є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню в частині позичальника [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527, 546, 548, 554, 559, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 3 ЦПК України,

Outcome: partial