Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач у період з жовтня 2012 року по жовтень 2016 року здійнював обслуговування будинку [ADDRESS] власником квартири [NUMBER] у якому є відповідач. Позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, однак відповідач не сплачивував кошти за спожиті послуги у звязку з чим утворилась заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача, позовні вимоги не визнав, та пояснив, що відповідач є власником квартири, однак не проживає в ній, а тому не користувався житлово-комунальними послугами, які надавалися позивачем. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до рішення правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 3 від 15.08.2012 р. житловий будинок за адресою: [ADDRESS], переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується наказом витягом /а.с. 13/. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.10.2012 р., ПАТ «ХК «Київміськбуд» передав, а ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв на обслуговування та експлуатацію житловий будинок за адресо: [ADDRESS] /а.с. 14-17/. 31 жовтня 2016 року позивач передав вищевказаний будинок на баланс ОСББ «Затишок - 58Б» /а.с. 18-22/. Таким чином, у період з 01.10.2012 року по 01.10.2016 року позивач здійснював обслуговування вказаного будинку, здійснював його утримання, обслуговування та експлуатацію. Відповідно свідоцтва про права власності та інформаційної довідки №85817070 від 25.04.2017 року, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [NUMBER], розташованої у будинку [ADDRESS] /а.с. 23, 136, 137/. Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресо: м. Київ, вул. Харківське шосе, позивачем було укладено: договір № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012, договір №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012, підрядний договір №16-08-2013то на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем від 01.08.2013, договір № 47 від 01.10.2012, договір № 03-6907 від 01.10.2012, договір №03-6907 від 01.10.2014, а також акти про надання послуг, приймання послуг, здачі - приймання робіт /а.с. 26-133/. Відповідач не у повному обсязі вносив плату за отримані житлово-комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.06.2018 року становить 24584 грн. 42 коп. /а.с. 9-11/. Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб'єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 2303 грн. 34 коп. та 3% річних в сумі 597 грн. 68 коп. /а.с. 12/. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 24584,42 коп., інфляційних втрат в розмірі 2303 грн. 34 коп. та 3% річних в сумі 597 грн. 68 коп., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених останім судових витрат. Разом з тим, суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що відповідач не проживає в даній квартирі, а тому не користується наданими житлово-комунальними послугами, оскільки відповідач є власником даного майно, а тому повинен нести тягар по його утриманню. Крім того, суд вважає, що заява про застосування строку позовної давності, яку відповідач просив застосувати до позовних вимог, не може бути застосована, оскільки позивач в 2017 році звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, однак ухвалою суду позивачу було відмовлено у видачі судового наказу.

Outcome: approved