Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1301.42847 від 14 листопада 2012 року, мотивуючи тим, що 14 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та відповідачем укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання останній незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні ресурси і сплатити проценти належним чином не виконує. У зв'язку з чим банк просить стягнути з відповідача 5 265 грн. 53 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 14 листопада 2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1301.42847 (а.с. 5-6), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав грошові кошти в сумі 5 000 грн. та зобов'язався повернути кредит протягом 11 місяців. Умовами п.1.2 договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 36 % річних. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1301.42847 від 14 листопада 2012 року. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на день звернення з позовом до суду проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1301.42847 від 14 листопада 2012 року (а.с.11), відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 5 265 грн. 53 коп., з яких: 3 070 грн. 15 коп. - борг по капіталу, 648 грн. 40 коп. - борг по процентах, 1 546 грн. 98 коп. - пеня. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 1050 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved