Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачки 24\~570 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що проведеною ревізією контрольно-ревізійним управлінням встановлено, що розпорядженням селищного голови смт.Ворохта від 08.11.2010 р. відповідачці як секретарю селищної ради виплачено грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладі у звязку з виходом на пенсію. Але відповідачку звільнено з роботи в звязку із закінченням повноважень селищної ради. Згідно довідки Пенсійного фонду України, відповідачці з 08.12.2009 р. призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». В порушення вимог ст.21 названого Закону, відповідачці зайво нараховано та виплачено грошову допомогу в розмірі 24\~570 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачки 24\~570 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Представник просить задоволити позов. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав. Представник просить відмовити в позові. У поданому запереченні на позов відповідачка вказала, що вона має більше 10 років стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Розпорядженням селищного голови смт.Ворохта від 08.11.2010 р. її звільнено в звязку із закінченням строку повноважень секретаря селищної ради та у звязку з виходом на пенсію. Відповідачка вважає, що вказане розпорядження не суперечить вимогам законодавства. З приводу виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу на пенсію є розяснення Конституційного Суду України. Відповідачка також посилається на вимоги ст.1215 ЦК України і вказує, що з приводу застосування ст.1215 ЦК України висловлена позиція Верховним Судом України. Суд заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Із записів в акті ревізії (а.с.4-7), вбачається, що розпорядженням селищного голови від 08.11.2010 р. №1-р секретарю селищної ради [PERSON] виплачено грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, що складає 24\~570 грн., у звязку з виходом на пенсію. В акті також зазначено, що відповідно до названого розпорядження секретаря селищної ради звільнено в звязку із закінченням строку повноважень ради. Згідно інформації Пенсійного фонду України, [PERSON] з 08.12.2009 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування». В акті зроблено висновок, що [PERSON]зайво нараховано і виплачено 24\~570 грн. грошової допомоги. Правила ст.1215 ЦК України передбачають, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Верховний Суд України висловив правову позицію в постанові від 22 січня 2014 р. (справа №6-151 цс 13), що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Позивач не обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачка набула 24\~570 грн. грошової допомоги внаслідок рахункової помилки або недобросовісності відповідачки. Відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України, назване судове рішення Верховного Суду України підлягає застосуванню у подібних правовідносинах. Тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.1215 ЦК України та

Outcome: approved