Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач зазначила, що між нею та відповідачем 06 липня 1997 року укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 23 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто. Інших осіб на утриманні відповідач не має, діти знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач фактично ухиляється від виконання батьківських обовязків, в звязку з чим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення в газеті «Запорізька правда», заперечень проти позову не надав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторонами 06 липня 1997 року укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5) та виписом з метричної книги народжень (а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2001 року (а.с.4). Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, діти перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою про склад сімї №2204/06 від 14 листопада 2017 року, виданої Степногірською селищною радою Василівського району запорізької області (а.с.3). З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved