Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач ЖБК «Медик-5» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовну заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.10.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги на користь позивача. Відповідач проживає у квартирі [ADDRESS], вказаний будинок знаходиться на балансі позивача, кошти своєчасно та у повному обсязі за утримання будинку та прибудинкової території та за отримані житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв'язку із чим виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2013 року по 01.09.2014 року у розмірі 5328 грн. 80 коп., які позивач просить стягнути із відповідача. На адресу Деснянського районного суду м. Києва 06.02.2015 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої заборгованість відповідача за утримання будинку та прибудинкової території та за отримані житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2013 року по 01.09.2014 року становить 5375 грн. 56 коп. Представник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. у своїй заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням поданих представником позивача уточнень з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.10.2014 року відмовлено у прийнятті заяви ЖБК «медик-5» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON], оскільки вбачається спір про право. З письмових матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2008 року за [PERSON] в порядку поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки форми № 3 від 12.11.2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст. 162 ЖК України власники квартир зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 4 ст. 319, 322 ЦК України - власність зобов'язує і власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Зокрема, пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року встановлено, що власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Зокрема, обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком-оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення зазначених норм закону відповідач належно не сплачує житлово- комунальні послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість розрахована з урахуванням того, що відповідач є власником 1/3 частини квартири. З урахуванням викладеного, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 5375 грн. 56 коп. за період з 01.02.2013 року по 01.09.2014 року включно. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved