Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Скотарської сільської ради, Воловецького району Закарпатської області, треті особи: Реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації по Воловецькому району про визнання права власності на нерухоме майно. Обгрунтовуючи свій позов тим, що згідно з технічною документацією та свідоцтвом на забудову №117/165 виданим на підставі рішення №165 виконкому Воловецької районної ради депутатів трудящих від 07.08.1974 року, та дозволу №132 районного архітектора Воловецького району її батько [PERSON], 01 вересня 1974 року розпочав будівництво житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, яке завершив у 1976 році. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина. За життя та після смерті батька позивачка проживає в спадковому житловому будинку. Після звернення до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки за життя батько належним чином не оформив право власності на житловий будинок та не отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Через цю обставину позивачка не може оформити спадщину і зареєструвати право власності на спадкове майно. Вважає, що фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечила. Представник відповідача Скотарський сільський голова в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи - державний нотаріус Воловецької районної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі. По суті справи повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру та Алфавітної книги обліку спадкових прав спадкова справа за померлим [INFO] [PERSON] не заводилась, заповітів на випадок свої смерті спадкодавець не залишав. Спадщину прийняли позивач та дружина спадкодавця [PERSON], яка не використала своє право на відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк, згідно ст.553 ЦК Української РСР редакції 1963 року. Представник третьої особи ДВПТІ в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення позову. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, батько позивачки [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок та прибудинкові споруди розташовані за [ADDRESS]. Право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок та господарські споруди, що входять до складу спадщини, підтверджено технічною документацією на житловий будинок, в якій міститься Свідоцтво № 117/165 на забудову садиби в сільських населених пунктах, видане [PERSON] 21 серпня 1974 року (а.с.6). Спірні правовідносини, щодо набуття права власності на житловий будинку [ADDRESS] регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, тобто часу відкриття спадщини. Згідно зі статтями 525, 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.09.1972 року (а.с.26) вбачається, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], а згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 02.02.1991 року про укладення шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 15.11.1969 року [PERSON] була дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с.27). Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб і сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщина відкрилася тільки на ? частину житлового будинку, оскільки половина житлового будинку належить дружині спадкодавця на підставі статті 22 Кодексу про шлюб та сімю України. Відповідно до ч.1 статті 549 ЦК України (1963 р.) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено, що на час відкриття спадщини за [PERSON] та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] проживала позивачка [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON], що підтверджено довідкою виконкому Скотарської сільської ради від 23.07.2015 р. №524 (а.с.19), які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали в житловому будинку, та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, і проживають у ньому. Таким чином, суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає, що позивач має право на ? частку в спадковому майні, оскільки на іншу частину майна вправі предявити вимоги про визнання права на спадщину дружина спадкодавця [PERSON] Суд не бере до увагу відмову [PERSON] від своєї частки в спадщині, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], оскільки така відмова вже не має правового значення через те, що зроблена по завершенні шести місяців після відкриття спадщини.

Outcome: partial