Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири № 4 на вул.Лисенка,24 в м.Львові у розмірі 24949,79 гривень, моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. Свої позовні обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири № 4 на вул.Лисенка,24 в м.Львові, яка знаходиться на другому поверсі даного будинку. Зазначає, що його квартира була залита з вини відповідача, що проживає у квартирі № 6 на вул.Лисенка,24, яка знаходиться на третьому поверсі, що підтверджується актом ЛКП «Господар» від 26 березня 2015 року. Позивач вважає, що залиття сталось внаслідок недбалого відношення до сантехнічних приладів та несправність водопровідного шлангу через несвоєчасну заміну у ванній кімнаті, який підєднаний до гарячої води, та як наслідок, у звязку із великим напором води, було зірвано водопровідний кран у квартирі № 6, що знаходиться безпосереднього над квартирою позивача. Крім цього, зазначає, що внаслідок залиття квартири у нього порушився звичний уклад життя, виникли труднощі побутового характеру, що заподіяло йому істотні душевні страждання. На підставі вищенаведеного, просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] 18.05.2016 року в судове засідання не зявився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON]-К.В. в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини своєї неявки. Виклик відповідача здійснювався також шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 84 від 05 травня 2016 року та газеті «Високий Замок» № 50 від 29 квітня 01 травня 2016 року, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру № ЛО4783 від 10 липня 1996 року (а.с.10), позивач [PERSON] є співвласником квартири № 4 на вул.Лисенка,24 в м.Львові. Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу № 76 від 17 травня 2005 року (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. З Акту комісії ЛКП «Господар» від 26 березня 2015 року (а.с.20) вбачається, що при обстеженні квартири № 4 на вул.Лисенка,24 в м.Львові виявлено сліди залиття в кухні на стелі та стінах, внаслідок чого пошкоджена підлога та шпалери. Залиття сталося внаслідок недобросовісного відношення до сантехнічних приладів та несправність водопровідного шлангу, який підєднаний до гарячої води, та не був вчасно замінений мешканцями квартири № 6 вищевказаного будинку. [PERSON] про оцінку майна від 07 лютого 2016 року (а.с.11-19) вбачається, що з квартири № 6 на вул.Лисенка,24 в м.Львові, що розташована поверхом вище, над квартирою позивача, внаслідок недобросовісного відношення до сантехнічних приладів та несправність водопровідного шлангу через несвоєчасну заміну у ванній кімнаті, який підєднаний до гарячої води, у звязку із великим напором води було зірвано водопровідний кран та відбулось залиття квартири № 4 будинку № 24 на вул.Лисенка в м.Львові. В результаті цих подій було залито стелю з гіпсокартону та стіни (матеріал шпалери) в кухні квартири № 4 даної адреси, внаслідок чого пошкоджена підлога (ламінат) та шпалери. Вартість відновлювального ремонту, повязаного з усуненням пошкоджень приміщення кухні квартири № 4 в будинку № 24 на вул.Лисенка в м.Львові становить 24949,79 гривень. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачено, що власники квартир і наймачі зобов'язані забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мацно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, [PERSON]-К.В. є власником квартири №6 на вул.Лисенка,24 в м.Львові (а.с.77-78). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заподіяну шкоду повязану із пошкодженням майна позивача з вини відповідача, яку згідно із [PERSON] оцінки майна визначено як вартість відновлювального ремонту квартири позивача. Відповідно до положень ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Також, одночасно з відновленням порушеного немайнового права, право позивача на отримання відшкодування моральної шкоди внаслідок душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна передбачено ст.ст.276, 280 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п.3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. На переконання суду, заподіяння відповідачем [PERSON]-К.В. матеріальних збитків, завданих залиттям квартири безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, заподіянню незручностей у побутовому житті та моральних страждань. З врахуванням наведеного, а також того, що вина відповідача [PERSON]-К.В. у заподіянні шкоди позивачу судом встановлена, оскільки саме з її вини заподіяно матеріальні збитки позивачу, а тому суд приходить до переконання, що з неї слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти у розмірі 1000,0 гривень, оскільки такий розмір є розумною справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок залиття квартири, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково. Крім цього, задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved