Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач, звернувся в суд із позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим\~ приміщенням, зокрема квартирою №121 в будинку №13, що знаходиться за адресою: вулиця Миколайчука в м. Івано-Франківськ. Свої вимоги позивач мотивує тим, що саме він\~ є власником 2/3 вказаної квартири, а 1/3 квартири належить третій особі на стороні позивача. Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані також відповідач [PERSON].\~ Відповідно до тверджень позивача, у вказаному будинку [PERSON] не проживає з 2015року по даний час, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою. Крім того, позивачем подано до суду в якості доказів факту не проживання відповідачем копію довідки з перекладом з німецької мови про носіння імені та посвідчення особи [PERSON], з якого вбачається, що місце проживання останньої Хасенхоф,2 м. Фленсбург, Німеччина (а.с.14-18).\~ На думку позивача, відповідач втратила інтерес до даного житлового приміщення як до свого постійного проживання, крім того, реєстрація [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) у даній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які ж відповідач не оплачує. Враховуючи те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності та користування квартирою у звязку із реєстрацією в ній відповідача, він звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. а саме: квартирою №121 в будинку №13, що знаходиться за адресою: вулиця Миколайчука в м. Івано-Франківськ. В судове засідання позивач і його представник не зявилися, однак представник позивач подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подала. Третя особа подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира №121 в будинку №13, що знаходиться за адресою: вулиця Миколайчука в м. Івано-Франківськ. Відповідно до копії будинкової книги (а.с.9-12) квартира №121 в будинку №13, що знаходиться за адресою: вулиця Миколайчука в м. Івано-Франківськ належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВЕХ-559869 від 20.09.2007 року ( а.с. 48) та на підставі договору дарування частини квартири від 24.05.2018 року (а.с.4). Згідно з Витягом №16193854 від 08.10.2007р. про реєстрацію права власності нерухомого майна\~ Серія:ССГ №855926 , копія якого міститься в матеріалах справи\~ вбачається, що\~ двокімнатна квартира , яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука Івана ( вул. Муравйова Батареї)[ADDRESS]\~ належить на праві власності : [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках по 1/3 кожному. Підставою виникнення права власності є Договір купівлі-продажу№1948 від 20.09.2007р. ( а.с. 50). В спірному будинку, окрім позивача на даний час зареєстрована і\~ [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]), що підтверджується будинковою книгою (а.с. 11). У своїх позовних вимогах позивач вказує про те, що відповідач з 2015року у будинку не проживає, обовязків\~ по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює, у звязку з чим просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, відповідно до ст.317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як визначено нормами ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Крім того, відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як визначено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України свідчить, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, право власності позивача на спірну квартиру, що в свою чергу включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку і порушується на даний час. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується і довідкою з перекладом з німецької мови про носіння імені та посвідчення особи [PERSON], з якого вбачається, що місце проживання останньої Хасенхоф,2 м. Фленсбург, Німеччина, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.14-18).\~ Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод позивач у користуванні квартирою відповідачу не створює. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову, судові витрати покладається на відповідача, згідно до ст. 141 ЦПК України . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved