Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що\~ 16.02.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦСу Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 174. Від шлюбу\~ у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. Зазначає, що одруження з\~ відповідачем виявилось невдалим, дружина не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповагу один до одного. Її ставлення до сім'ї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Два роки тому вона покинула позивача, забравши свої речі, та пішла до іншого житла, вони зовсім перестали спілкуватись. З вини відповідача\~ збереження сім'ї стало неможливим, оскільки сторони давно припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Поновлювати сім'ю ніхто не бажає, і тому це унеможливлює примирення. На прохання позивача оформити розлучення в органах ДРАЦС відповідач не реагує, тому він змушений звертатись до суду. На підстав наведеного просив\~ розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в\~ якій\~ позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 156760 від 18.03.2016 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 174. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved