Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом та просить стягнути з останнього на їхню користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 27 285 грн. 10 коп., судовий збір в розмірі 272 грн. 85 коп., витрати за юридичні послуги в сумі 2000 грн., а загалом: 29 557 грн. 95 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 12.01.2012 року, близько 02 години 20 хвилин, в м. Києві на перехресті б-ру Шевченка вул. Терещенківської з вини відповідача, який керував автомобілем «Фольцваген», д.н.з [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.02.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. На дату скоєння пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Ауді», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Розмір завданих збитків складає 52 829 грн. 17 коп., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 26 585 грн. 10 коп., що і прирівнюється до фактичного матеріального збитку завданого в ДТП. 06.03.12 року позивачем було направлено відповідачу лист з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, який він залишив без відповіді. Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. 03.04.2012 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 27285,10 грн. (26585,10 грн. (матеріальний збиток)+700,00 грн.(витрати послуги аварійного комісара)). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Окрім того, позивачем було понесені витрати за юридичні послуги в розмірі 2000 грн. А тому просить суд позов задовольнити. Представник позивач в судове засідання не зявився, але надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. У прийнятті заочного рішення не заперечує. Окрім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати за розміщення оголошення про виклик до суду в сумі 480,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Виклик відповідача здійснювався через оголошення в пресі, а саме в обласній офіційно громадсько-політичній газеті «Житомирщина» №56(20421) від 12.06.2015 року. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Судом встановлено, що 12.01.2012 року о 02 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номер [NUMBER] на перехресті б-ру Шевченка вул. Терещенківської в м.Києві не витримавши безпечну дистанцію [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності [NUMBER] (а.с.4), укладеного із ПрАТ «НФСК «Добробут», строк дії якої з 01.02.2011 року по 31.01.2012 року. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 6824 від 27.01.2012 року про оцінку автомобіля «Ауді 100» держномер [NUMBER] (а.с.7-18) складеного ФОП [PERSON] становить 26585,10 грн. Згідно квитанції (а.с.6) за звіт сплачено 700,00 грн. Добровільно, вказана шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату відшкодування (а.с.23). 06.03.12 року позивачем було направлено відповідачу лист (а.с.24) з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим. Як вбачається із платіжного доручення №1531 від 03.2012 року (а.с.25) позивачем на адресу потерпілого [PERSON] було перераховано 27285,10 грн. страхового відшкодування, згідно наказу №1092 від 03.04.12 р. (а.с.26). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, якi здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непiдприємницькою (неприбутковою) органiзацiєю i здiйснює свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат з централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.2ч.1 ст38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства і підлягають до задоволення в частині стягнення суми виплати страхового відшкодування потерпілому в розмірі 27285 грн.10 коп. (26585,10 грн. (матеріальний збиток)+700,00 грн.(витрати послуги аварійного комісара)) Ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 272,85 грн. та 480,00 грн.- витрат за розміщення оголошення про виклик до суду. Що стосується стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., то позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач поніс такі витрати. Договір про правову допомогу підтверджує суму витрат на правову допомогу обумовлену сторонами договору, однак не підтверджує факту понесення таких витрат, квитанції чи платіжного доручення про оплату 2000 грн. позивачем суду не надано, тому в задоволенні цієї частини вимоги позивачу слід відмовити.

Outcome: partial