Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] , в якому позивач просила: шлюб, зареєстрований 23 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за № 03 між нею та [PERSON] - розірвати; змінити їй прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; стягнути з відповідача по справі на її користь сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач [PERSON] зазначила про те, що 23 січня 2010 року вона вступила до шлюбу з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 03. Від спільного шлюбу з відповідачем по справі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем по справі вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача втрачено почуття любові, поваги, дружби та довіри. На даний момент шлюб існує формально, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам відповідача. Підстав для примирення не вбачає. Ухвалою судді від 11 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 01 березня 2021 року. Позивач [PERSON] а у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмову заяву, згідно відомостей якої просила справу розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення не потрібний. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно відомостей якої просив справу розглянути без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі, строк на примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] 23 січня 2010 року з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за № 03 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження дітей на а. с. 6,7). На даний час з відповідачем по справі [PERSON] , позивач [PERSON] припинила сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача так і у відповідача втрачено почуття любові, поваги, дружби та довіри. На даний момент шлюб існує формально, узв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Після розірвання шлюбу позивач бажає змінити шлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта судових витрат зі сплати судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved