Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач в позові вказує, що 10.09.2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору №ВUE -0001953Ф/14-КRD на відкриття карткового рахунку. Відповідно договору банк встановив на картковому рахунку клієнта ліміт дозволеного овердрафту в сумі 9000 грн. на строк до 09.09.2016 року. За користування дозволеним овердрафтом встановлюється процентна ставка в розмірі 33 % річних. Процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах встановленого ліміту та на суму простроченої заборгованості встановлена в розмірі 48 % річних. Згідно з п. 5.2.6. договору клієнт зобовязаний не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт). Відповідно до п. 5.2.7 договору клієнт зобовязаний сплачувати проценти за користування дозволеним овердрафтом в розміри та в строки, передбачені цим договором, за користування не поверненою в строк сумою дозволеного овердрафту сплачувати проценти у розмірі, встановленому у п. 2.4. цього договору. Станом на 15.12.2016 року відповідач не повернув банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт) та не сплатив проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та строки, передбачені договором, у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13005,94 грн. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом. Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.09.2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору №ВUE -0001953Ф/14-КRD на відкриття карткового рахунку. Відповідно договору банк встановив на картковому рахунку клієнта ліміт дозволеного овердрафту в сумі 9000 грн. на строк до 09.09.2016 року. Відповідач здійснював видаткові операції зі свого карткового рахунку в АБ «Укргазбанк» понад залишок коштів на ньому в межах дозволеного овердрафту, що підтверджується випискою по картковому рахунку та заборгованість по кредиту становить 13005,94 грн. За користування дозволеним овердрафтом встановлюється процентна ставка в розмірі 33 % річних. Процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах встановленого ліміту та на суму простроченої заборгованості встановлена в розмірі 48 % річних (п. 2.4. договору). Згідно з п. 5.2.6. договору клієнт зобовязаний не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт). Відповідно до п. 5.2.7 договору клієнт зобовязаний сплачувати проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені цим договором, за користування не поверненою в строк сумою дозволеного овердрафту сплачувати проценти у розмірі, встановленому у п. 2.4. цього договору. Станом на 15.12.2016 року відповідач не повернув банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт) та не сплатив проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та строки, передбачені договором і заборгованість за договором становить 13005,94 грн., з яких: - 7318,80 грн.- заборгованість за овердрафтом; - 5687,14 грн.- заборгованість по відсотках. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно із ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved