Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до Виконкому Сурсько-Литовської сільської ради, про визнання права власності на земельну частку (пай). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд визнати ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON],що помер [INFO], на земельну часку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових одиниць для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0281889, зареєстрованого 19 січня 2001 року за №0511 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Представник Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до листа за вих. №13/2-12/1 від 02 липня 2014 року голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Андрєєв Г.Д. просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши у судовому засіданні позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на земельну часку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових одиниць для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0281889, зареєстрованого 19 січня 2001 року за №0511 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно заповіту, посвідченого 14 липня 2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті належну йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0281889, зареєстрованого 19 січня 2001 року за №0511 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) - земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових одиниць для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області заповідав синові [PERSON]. Крім позивача, спадкоємцем після смерті [PERSON], [PERSON], яка постійно проживаючи разом з померлим прийняла спадщину згідно ч.3 ст. 1268 ЦК Кодексу України і згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна вдова, відмовилася від спадкування обов'язкової частки у спадщині, незалежно від змісту заповіту після померлого чоловіка (батька позивача) [PERSON] на користь позивача, про що до матеріалів справи додана копія відповідної нотаріально посвідченої заяви. На підставі ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємця, [PERSON] яка прийняла спадщину, позивач як такий що пропустив строк для прийняття спадщини, подав до Великоновосілківської державної нотаріальної контори,Донецької області заяву про прийняття спадщини, де отримав відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на право на земельну чатку (пай) так, як відсутній правовстановчий документ. З метою отримання дублікату втраченого вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач звернувся до управління Держземагенства у Дніпропетровському районі,Дніпропетровської області, де отримав відмову у видачі йому документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати чи пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифіката про право на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Так як згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину, на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна, спадкодавцеві. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності фізичної особи припиняється з моменту його смерті. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved