overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 13 травня 2000 року зареєстрував шлюб з [PERSON], в них народилося двоє дітей - в 1999 році - син [PERSON], в 2001 році - син [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що в них різні погляди на життя, несумісність характерів. Перспектив для збереження сімї немає. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БК № 112038 від 13 травня 2000 року, виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, сторони зареєстрували шлюб 13 травня 2000 року, про що зроблено актовий запис № 570. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], є синами [PERSON] Дурсуна та [PERSON]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, які протягом наданого судом строку не примирились, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 15 травня 2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу 03 листопада 2011 року народилася дочка [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сімя розпалась через те, що на протязі сімейного життя вони не розуміли один одного, в сімї виникали безпричинні сварки, ніколи не могли прийти до спільної думки. З 14 серпня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не шукають шляхів примирення. Позивач в судовому засіданні, позов підтримав, з підстав викладених у заяві. Відповідач в поданій до суду заяві позов визнала, заявила клопотання про розгляд справи за її участі відсутності. Заслухавши позивача, вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ 067063 від 15 травня 2010 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 166040 від 03 листопада 2011року, сторони є батьками [PERSON], 03 листопада 201 року народження. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; протягом наданого судом строку сторони не примирились, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 16 вересня 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу народилося троє дітей- син [PERSON], [INFO] , син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сімейне життя в останній рік не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сімї, не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело до фактичного розпаду сімї. Відповідач неодноразово залишала позивача та дітей та йшла проживати до інших чоловіків, зловживає спиртними напоями, палить. Належний догляд за дітьми не здійснює, діти проживають разом із ним. З 19 червня 2016 року мешкають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач позов підтримав, зазначив, що примирення з відповідачем є неможливим. Відповідач позов визнала, вказала, що з червня 2016 року проживає з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу. Дослідивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ № 150573 від 14 липня 2016 року, виданого повторно Новоушицьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є синами [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, які проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, протягом наданого судом строку не примирились, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 17 листопада 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від спільного проживання [INFO] року народився син [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що у подружжя різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникають суперечки, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнала, повідомила, що позивач в травні 2016 року призваний на військову службу та перебуває в зоні АТО в Луганській області, там створив іншу сім'ю, тому примирення не можливе. Позивач є батьком [PERSON],[INFO], проте, оскільки народжений не в шлюбі, син записаний на її прізвище. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2015 року, про що зроблено актовий запис № 108. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 червня 2013 року виданого виконавчим комітетом Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, на примирення не погоджуються, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 20 червня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу дітей немає. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сімя розпалась через різні погляди на сімейне життя, проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні, позов підтримав, зазначив, що примирення протягом наданого судом строку не відбулось. Відповідач позов визнала. Заслухавши сторони, вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-БВ № 146773 від 17 травня 2016 року, виданого повторно Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 805. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, які сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, протягом наданого судом строку не примирились та наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що 21 квітня 2009 року між комунальною установою «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Запорізької обласної ради та [PERSON] на підставі його заяви та клопотання Новоіванівської сільської ради було укладено кредитний договір №6148 на суму 10 000,00 грн. для газифікації житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] терміном на чотири роки зі сплатою 3% річних за користування кредитом. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За умовами кредитного договору /п.2.1./ Позичальнику було надано кредит шляхом перерахування підрядній організації у безготівковій формі коштів для придбання матеріалів, обладнання та проведення робіт з газифікації, що відображено у Додатку №1 /видача кредиту/, який підписано Позичальником і є невід'ємною частиною кредитного договору. Зобов'язання за кредитним договором Фондом були виконані у повному обсязі. При виконанні Фондом умов кредитного договору будь-яких зауважень та заперечень від Позичальника не надходило. Згідно п.2.2 кредитного договору та Додатку № 2 до нього, погашення кредиту й відсотків за користування ним здійснюється грошовими коштами щорічно, до першого грудня кожного року. Повне погашення кредиту передбачено до 01 грудня 2012 року. Умови повернення були узгоджені сторонами, про що свідчать підписи сторін на Додатку № 2 та на самому кредитному договорі. 21 квітня 2009 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №6148 від 21.04.2009 року було укладено договір поруки, згідно з яким Поручителем виступив [PERSON] Згідно п.2 договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату щорічних платежів, основного боргу, відсотків за користування кредитом у розмірі 3% річних, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених кредитним договором та можливих збитків. Позичальник постійно порушує умови кредитного договору в частині повного та своєчасного погашення кредиту. Так, Позичальник не у повному обсязі та несвоєчасно здійснював погашення кредиту та відсотків за користування ним, чим порушив умови кредитного договору. Про відповідальність за порушення умов кредитного договору Позичальник був попереджений листом від 26.02.2013 року №192 з вимогою усунути порушення та погасити борг. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 21 листопада 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу дітей немає. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сім'я розпалась через протилежні погляди на сімейне життя, проживають окремо. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сім'ї немає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 07 липня 2016 року, виданого повторно Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2013 року, про що зроблено актовий запис № 257. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, сторони протягом наданого судом 6-місячного строку на примирення не примирились, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 25 серпня 2012 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу дітей немає. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що спільне життя не склалося через подружню зраду, різні погляди на життя. Більше чотирьох років сторони проживають окремо. Позивач у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Відповідач направили в суд заяву про визнання позову, заперечила проти надання строку на примирення та заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-БВ №103726 від 25 серпня 2012 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 54. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін; із позовної заяви та заяви відповідача встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, дітей від шлюбу не мають, відмовляються від надання строку на примирення, відтак подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 28 серпня 1988 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сімя розпалась, чотири роки проживають окремо, дружина створила нову сімю,позивач також має намір створити сімю. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для його збереження немає. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1988 року в Пилипохребтіївській сільській раді Новоушицького району, про що зроблено актовий запис № 9. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, сторони тривалий час проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують, неповнолітніх дітей не мають, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що відповідач займає нежитлові приміщення, що розташовані в будівлі за адресою [ADDRESS], що підтверджується листом КП «РЕПОГ», та листом МКП « Основаніє». Позивачем було відпущено теплової енергії відповідачу за період грудень 2010 року донарахування за листопад 2010 року, з січня 2011 року по квітень 2013 року на загальну суму 32 767,97 грн, що підтверджується рахунками та актами приймання - передачі теплової енергії по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] . Позивач звертався до відповідача з претензією про погашення заборгованості за теплову енергію, однак відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив. Представник позивача просить стягнути з відповідача вартість безпідставно набутої теплової енергії за період грудень 2010 року, донарахування за листопад 2010 року, з січня 2011 року по квітень 2010 року в сумі 32767,97 грн., а також судовий збір. Представник позивача надав суду заяву, просить справу розглядати без її участі , та задовольнити позовні вимоги. Відповідач надав суду заяву, просить справу розглядати без його участі, суду надав заперечення проти позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд в свою чергу сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Позивач не надав суду , що власником нежитлових приміщень , що розташовані в будівлі за адресою [ADDRESS] є саме відповідач, також суду не надано доказів, що відповідач орендує ці приміщення. Договір № [NUMBER] від 01.07.2013 року купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, суд не може прийняти до уваги, тому , що даний договір не підписаний споживачем . Також суд не може прийняти до уваги лист № 1769 від 30.10.2012 року про те , що відповідач є власником приміщення зазначеного в листі, тому , що даний лист не є правовстановлюючим документом. Таким чином у суду є всі підстави для відмови в позові.

Outcome: dismissed