Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до Білозерського районного суду Херсонської області 30.07.2020 року з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі та їх шлюб розірвано 26.06.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.01.2005 року з нього щомісячно стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, з часу винесення вищевказаного рішення сімейний стан позивача змінився. Від другого шлюбу в нього народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання цих дітей позивач в добровільному порядку сплачує аліменти. Крім того, 23.09.2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] та у вказаному шлюбі в нього народилася четверта дитина - [PERSON] , [INFO] , з якою позивач на теперішній час проживає та утримує її. Посилаючись на те, що він має мінливий та нерегулярний дохід, утримує себе, свою дружину і дитину, а також трьох дітей від попередніх шлюбів, позивач зазначив, що на теперішній час не має можливості сплачувати встановлений рішенням суду розмір аліментів на користь відповідача та сплата аліментів в розмірі ј від всього його заробітку є непомірно великим тягарем для нього та його сім`ї, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду від 18.01.2005 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 31.07.2020 року за вказаною позовною заявою відкрито загальне позовне провадження та у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2020 року підготовче провадження закрито за цивільну справу призначено до судового розгляду на 22.01.2021 року. В судовому засіданні представник позивач на задоволенні позовних вимогах наполягав у повному обсязі, просив позов задовольнити, з викладених у ньому підстав. Зазначив, що після ухвалення рішення, на підставі якого з позивача стягуються аліменти, його сімейний стан змінився та народилося ще троє дітей, який позивач зобов`язаний утримувати, та внаслідок цього зросли його матеріальні витрати і змінився матеріальний стан, а сплата аліментів на користь відповідача у раніше визначеному розмірі, є непомірним тягарем для позивача. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, пояснили, що відповідач проживає в орендованій квартирі, в зв`язку з чим несе витрати на оплату оренди житла та її власних коштів на утримання дитини - [PERSON] не вистачає, дитина часто хворіє, що потребує значних витрат на діагностування, лікування та реабілітацію. Вважали, що зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано доказів щодо зміни та погіршення його матеріального стану, а утримання інших дітей позивача не повинно здійснюватися за рахунок погіршення становища їх спільної з позивачем дитини - [PERSON] та зменшення розміру аліментів. Крім того, відповідаючи на питання суду, пояснили що відповідач з позовними вимогами до позивача - [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (в том числі розвитком здібностей дитини або її хворобою), не зверталася. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у їх взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26.06.2008 року, актовий запис №249, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 26.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.01.2005 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення суду 02.07.2007 року Комсомольським районним судом м.Херсона було видано виконавчий лист №2-1819/05. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 31.05.2020 року позивач сплачував аліменти щомісячно з розрахунку ј від розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, та станом на 31.05.2020 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 8720,52 грн. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.02.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, позивач - [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] (актовий запис №119). Крім того, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, позивач - [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] (актовий запис №386). 17 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (актовий запис №942), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.09.2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Херсонській області. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від вказаного шлюбу позивач - [PERSON] має дитину - [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.12.2016 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (актовий запис №945). Відповідно до довідки №3, виданої головою правління ОСББ «Олімп» 14.07.2020 року, [PERSON] проживає разом з донькою - [PERSON] , [INFO] , та дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих позивачем виписних епікризів №33608, №244604, консультаційних висновків лікарів та протоколів обстеження, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.04.2019 по 17.04.2019, з 25.04.2019 по 05.05.2019 року та має хронічні захворювання та вроджені аномалії органів сечової системи. Згідно з договором оренди від 07.06.2020 року відповідач [PERSON] орендує житло у м. Херсоні та сплачує щомісячно 4000 грн. Відповідно до виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 14.08.2020 року, відповідач отримувала дохід, з якого нараховується пенсія, упродовж 2005-2007 та 2012-2014 років. Відповідно до наданої відповідачем довідки Східненського фельдшерсько-акушерського пункту від 14.08.2020 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку через хронічні хвороби, часто хворіє простудними захворюваннями та перебувала на амбулаторному лікуванні. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилається на ту обставину, що його сімейний стан змінився та на його утриманні перебувають ще троє дітей, яких він теж зобов`язаний забезпечувати та утримувати, він має мінливий та нерегулярний дохід, в зв`язку з чим сума аліментів, що підлягає стягненню, визначалася з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, та він має заборгованість із сплати аліментів, його матеріальне становище змінилося та сплата аліментів у раніше визначеному розмірі є надмірним навантаженням на нього та його родину. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів (такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 16.09.2020 року у справі №562/2071/19). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів про зміну його сімейного стану в порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дочки - [PERSON] , а також вважає, що витрати на утримання чотирьох дітей, у порівнянні з утриманням однієї дитини, є значно більшими, що є загально відомою обставиною та не потребує доказування відповідно до ст.82 ЦПК України, в зв`язку з чим вважає, що витрати позивача на утримання дітей зросли. При цьому, суд вважає, що усі діти позивача мають рівні права на гідний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який зобов`язані забезпечити їм батьки. Крім того, батьки мають рівні обов`язки по утриманню дитини, в зв`язку з чим суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність у неї доходів та наявність витрат на оплату орендованого житла, як на підставу для залишення аліментів у раніше визначеному розмірі та відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо позовних вимог з тих підстав, що існують потреби дитини в систематичному лікуванні, оскільки у разі необхідності і доведеності це може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом на підставі статті 185 СК України про стягнення додаткових витрат, але відповідач з питань стягнення додаткових витрат на утримання дитини з її батька - [PERSON] у визначеному законом порядку не зверталася. Наявність заборгованості у позивача по аліментам не є підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів, у разі встановлення судом зміни сімейного стану, та позивач не звільняється від обов`язку по сплаті заборгованості по аліментах, яка нарахована до набрання законної сили рішенням суду про зменшення розміру аліментів. Крім того, мінімальний гарантований законом розмір аліментів на одну дитину, в будь-якому випадку (як при стягненні ј частини заробітку, так і при стягненні 1/6 частини заробітку платника аліментів) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту звернення до суду з позовом. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи що після ухвалення рішення про стягнення аліментів, сімейний та матеріальний стан позивача, як платника аліментів, змінився та в нього народилася ще троє дітей, які нарівні з його дитиною від першого шлюбу з відповідачем, потребують належного матеріального забезпечення та утримання, а також враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: розмір аліментів має буди зменшений з ј частини від усіх видів заробітку до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів), починаючи саме з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини в даному випадку.

Outcome: partial