Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом і повідомив, що навчається в Ладижинському коледжі ВНАУ на денній формі навчання, отримує невелику щомісячну стипендію, являється сином відповідачки - [PERSON] Відповідачка проживає окремо, є здоровою та працездатною жінкою, інших утриманців немає. Матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Має нерегулярний мінливий дохід. Просив суд стягувати з [PERSON] аліменти на його користь, на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1 455,00 грн. щомісячно, до досягнення позивачем повноліття, а у разі продовження ним навчання, до 23 років. Позивач позов підтримав та просив задовольнити його. Відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, про що надала письмові заперечення. Дослідивши докази та давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON], уродженець м. Вінниця, є сином відповідачки [PERSON] Відповідач, являючись матір'ю позивача, добровільно належної матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.1999 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області видно, що [PERSON] є сином [PERSON] Із копії трудової книжки видно, що відповідачка офіційно не працює. Із довідки № 0221/427 від 03.03.2016року видно, що вона не перебуває на обліку як безробітна в Тростянецькому районному центрі зайнятості. Ці докази суд приймає до уваги оскільки вони зібранні із дотриманням чинного законодавства та не суперечать один одному. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Щодо задоволення позову у частині стягнення аліментів, у разі продовження навчання, до 23 років, встановлено, що позивачем не досягнуто18 років, а тому у цій частині вимог позов задоволенню не підлягає. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення позивачем повноліття підлягають задоволенню, а у іншій частині стягнення аліментів необхідно відмовити. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial