Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Позов мотивував тим, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Іншим співвласником є його брат. Оскільки свою частку вирішив передати брату, звернувся до нотаріуса для вчинення відповідних процесуальних дій. Нотаріусом було виявлено, що на належну позивачу частку квартири накладено арешт, відтак вчинити будь які нотаріальні реєстраційні дії неможливо. Арешт накладено 27.09.2006 на підставі постанови державного виконавця ДВС у м. Луцьку. З отриманих відповідей Першого та Другого ВДВС у місті Луцьку, не виявлено відкритих виконавчих проваджень у яких боржником є [PERSON] . Надати копію постанови можливості немає, оскільки матеріали виконавчого провадження передані в архів та в подальшому були знищені за строками зберігання. А тому, наявність даного обтяження порушує його законні інтереси власника майна. На підставі викладеного, позивач просив суд зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №3814138. Ухвалою суду від 05.02.2020 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Ухвалою від 13.05.2020 проведено заміну відповідача ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області на належного відповідача - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У встановлений строк відзив на позовну заяву не надходив. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив суд позов задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в установленому порядку (а.с. 11). Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 17,18) стверджується внесення запису про обтяження нерухомого майна «арешт нерухомого майна» (реєстраційний №3814138), об`єкт обтяження 1/2 частина квартири, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Підставою обтяження є постанова АМ 469087, 27.09.2006, ДВС у м. Луцьку (реєстраційний номер обтяження № [NUMBER] ). Як встановлено із змісту відповідей на запит [PERSON] , у Першому та Другому відділах ДВС\~м. Луцьк\~ГТУЮ у Волинській області (а.с. 19-21, 23, 25, 29), відповідно до відомостей, які містяться в АСВП, на виконанні не перебувають відкриті виконавчі провадження у яких боржником є [PERSON] . Окрім того, з відповіді Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області (а.с. 25) встановлено, що матеріали виконавчого провадження в якому містилася постанова про арешт майна, передані в архів та знищені згідно правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями. Оскільки, [PERSON] не є боржником у виконавчих провадженнях, судом не встановлено правових підстав накладення арешту на майно. Інших процесуальних документів, що слугували б підставою накладення арешту на майно [PERSON] в ході судового розгляду справи не здобуто. У відповідності до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав обтяження нерухомого майна [PERSON] . За таких обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , накладений постановою державного виконавця, АМ 469087, 27.09.2006, ДВС у м. Луцьку (реєстраційний номер обтяження № [NUMBER] ). Задовольняючи позов про зняття арешту, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для виключення відомостей про вищевказаний арешт нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Outcome: approved