Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту №302.41150/FW302.444 від 16.12.2009 року у розмірі 1 603 745 грн. 50 коп., що складається із: суми основного боргу в розмірі 1 грн., процентів по графіку в розмірі 31 665,57 грн., проценти за фактичне користування простроченим капіталом в розмірі 158 654, 69 грн. та пені в розмірі 1 075 625,08 грн. Позов мотивує тим, що на підставі Рамкової угоди № FW302.444 від 16.12.2009 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ОБВ» було укладено договір про надання траншу №302.41150/FW302.444 від 16.12.2003 року відповідно до якого позивач зобов'язувався здійснювати кредитування відповідача у межах ліміту суми кредитування 450 000,00 грн. на строк кредитування - 24 місяці. На підставі та в межах рамкової угоди та кредитного договору з АТ «ПроКредит Банк» також було укладено договори поруки - договір №121191-ДП1 від 16.12.2009 року, поручителем по якому є [PERSON] та договір №121197-ДП1 від 16.12.2009 року, поручителем за умовами якого є [PERSON] Свої зобов'язання по кредитному договору банк виконав в повному обсязі. В той же час відповідач свої зобов'язання по договорах виконував не належним чином, не забезпечив своєчасне погашення кредитів, порушив умови кредитного договору та вимоги законодавства у наслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні. Позивачем неодноразово скеровувались листи з вимогою про погашення боргу, проте такі були залишені без належного реагування. Станом на 30.01.2013 року сума основного боргу позичальника за кредитним договором становить 1 265 946,34 грн., з яких: суми основного боргу в розмірі 1 грн., процентів по графіку в розмірі 31 665,57 грн., проценти за фактичне користування простроченим капіталом в розмірі 158 654, 69 грн. та пені в розмірі 1 075 625,08 грн. Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Надіслав до суду заяву, просить розглядати справу за відсутності представника позивача. А тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних доказів. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що після відкриття провадження відповідачем [PERSON] сплачено частину свого боргу у розмірі 337 802,16 грн., що не заперечується позивачем. Вважають що позовні вимоги є безпідставними, оскільки розмір пені неправомірно завищений та фактично всі кошти в уточнених позовних вимогах позивач сплатив. Зазначив, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня. Тому така не може перевищувати 105 843,36 грн. Зазначену суму відповідачем на даний час сплачено. Окрім цього, вважає, що позивачем зараховано кошти в супереч черговості, визначеної в умовах рамкової угоди. Вважає, на даний час позовні вимоги позивач про стягнення процентів по графіку в розмірі 56 069,16 грн., процентів за фактичне користування простроченим капіталом в розмірі 160 122,67 грн., пені в розмірі 45 042, 57 грн. як пеня за один рік з юридичної особи або пеня за термін з 20.09.2010 року по 14.01.2013 року в розмірі 105 843,36 грн. є повністю сплачені відповідачем. А тому, всі позовні вимоги, окрім стягнення 1 грн. суми основного боргу є погашеними та не підлягають до задоволення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, судові повістки доставлені за місцем реєстрації, але по місцю проживання він відсутній, заяви про розгляд справи у його відсутності він суду не подав, причин неявки не повідомив. Тому суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача з врахуванням доказів, які є у матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 16.12.2009 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТзОВ «Компанія ОБВ» було укладено рамкову угоду №FW302/444 від 16.12.2009 року та договір про надання траншу №302.41150/FW302.444 від 16.12.2009 року, відповідно до яких позивач зобов'язувався здійснювати кредитування відповідача у межах ліміту суми кредитування 450 000 грн. на строк кредитування - 24 місяці на умовах сплати 32 % річних. (а.с.7-11) Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Пунктом 4.4 Рамкової угоди передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеному кредитним договором процентам за кожен день прострочення від суми залишку кредиту, строк якого настав з дати виникнення заборгованості до дати повного погашення. Крім цього, відповідно до п.1.3 ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п.10.2 рамкової угоди, при порушенні встановлених договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує штрафну пеню в розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожен календарний день прострочення включаючи день повного погашення заборгованості. Судом встановлено, що позичальник своїх обов'язків за договором не виконав, заборгованість не погасив. На підставі та в межах рамкової угоди та кредитного договору з АТ «ПроКредит Банк» було укладено договори поруки - договір №121191-ДП1 від 16.12.2009р., поручителем по якому є [PERSON] та договір №121197-ДП1 від 16.12.2009р., поручителем за умовами якого є [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦПК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що у зв'язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, позивачем неодноразово надсилалися вимоги про необхідність погашення заборгованості №ВВ-636 та №ВВ-635 від 27.01.2011 року (а.с.19-20), які були отримані відповідачами, що стверджується розписками про вручення (а.с.21-24). Однак усі вони були залишені відповідачами без належного реагування, заборгованість в повному розмірі погашена не була. Судом встановлено, що 30.01.2013 року було здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 337 802,16 грн., що стверджується копією розрахунку (а.с.180). У відповідності до положень п.7.7 рамкової угоди №FW302/444 від 16.12.2009 року (а.с.7-9), у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання усіх грошових зобов'язань позичальника, строк виконання яких настав на момент платежу у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості незалежно від призначення платежу, вказаного у розрахунковому документі, на підставі якого вносився платіж, якщо інше не встановлено кредитним договором чи кредитором: 1) витрати на Кредитора, пов'язані з погашенням заборгованості, 2) неустойка, 3) проценти за неправомірне користування кредитом, 4) заборгованість по процентах за користування кредитом, 5) заборгованість по кредиту, 5) заборгованість по кредиту, 6) проценти за користування кредитом, 7) кредит, 8) інші грошові зобов'язання. Незважаючи на визначений в угоді порядок погашення заборгованості позивачем здійснено зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості в супереч п.7.7 рамкової угоди, а тому суд здійснює стягнення заборгованості з врахуванням положень рамкової угоди. При цьому суд враховує, що у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. У зв'язку з тим, що сума боргу за виключенням пені станом на день подачі позову становила 513 788,43 грн., а розмір нарахованої пені становив 1 089 960,07 грн., а отже розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за договорами, тому суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені та задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 20 000 грн. Таким чином, із врахуванням зменшенням розміру пені, у відповідності до положень договору, зокрема черговості погашення заборгованості та із врахуванням часткового погашення заборгованості,зокрема зарахування в рахунок погашення пені 20000грн, заборгованості по процентам - 56096 грн.16 коп.,процентів за користування кредитом 160122грн. 67 коп., кредиту -100583грн. 33 коп.,(337802.16-56096.16-160122.67=100583.33), борг відповідачів перед позивачем становить 196 013 грн. 27 коп., що складається із суми основного боргу в розмірі 176 013 грн. 27 коп. та пені в розмірі 20 000 грн., яку слід стягнути з відповідачів. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за договорами поруки №121191-ДП1 та №121197-ДП1 від 16.12.2009 року по виконанню умов рамкової угоди №FW302.444 від 16.12.2009 року та угоди про надання траншу №302.41150/FW302.444 від 16.12.2009 року не виконували належним чином, в повній мірі заборгованість не погасили, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім цього, задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1 960 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (а.с.5)

Outcome: approved