Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач в серпні 2017 року через свого представника звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 21 липня 2017 між нею на відповідачем [PERSON] велись переговори стосовно купівлі салону «[INFO]», за адресою [ADDRESS] . 25 липня 2017 року відповідач отримала від позивача грошову суму в розмірі 12 000 доларів США . Вищевказана сума була передана в якості передоплати (авансу) за продаж салону «[INFO]». Відповідач вищевказані гроші прийняла від позивача, про що власноручно склала відповідну розписку, прямо зазначивши, що вказані кошти є передоплатою за салон. Проте, продовжуючи спілкування, позивач зрозуміла, що салон, як сукупність майнових прав, вона не отримає і взагалі таким об`єктом відповідач розпоряджатися права не має. Зазначає, що позивач остаточно переконалася в тому що відповідач не є власником жодного з приміщень за адресою [ADDRESS] . Відповідно, позивач також звернувся із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах. Дана заява є предметом розгляду у відповідних компетентних правоохоронних органах МВС України. Зазначає, що ані попереднього, ані основного договору купівлі-продажу салону між позивачем та відповідачем укладено не було, ніякого зобов`язання з виплати відповідачу вартості салону не виникало. Відповідач не є кредитором, а позивач не є боржником. Посилаючись на ч.2 ст.570 ЦК України, вважає, що передані позивачем на користь відповідача гроші є авансом. Відповідно до власноручно складеної розписки від 25 липня 2017 року відповідач отримала від позивача грошову суму в розмірі 12 000 доларів США у вигляді передоплати за продаж салону «[INFO]». Справжність розписки не оскаржувалась. Вказує, що відповідач володіє грошовими коштами позивача в розмірі 12 000 доларів США без достатніх правових підстав. Позивач не збирається здійснювати на користь відповідача більше жодних платежів за жоден товар. Відповідач зобов`язаний повернути аванс, проте відмовляється виконувати цей обов`язок. В позасудовому порядку відповідач відмовилася врегулювати спір. Відповідно до п.8 «Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 № 496, інформація про встановлений офіційний курс гривні до іноземних валют та курс банківських металів оприлюднюється на сторінці Офіційного інтернет-представництва Національного банку. Станом на день звернення із цією заявою до суду офіційний курс гривні до долара США -відповідно до інформації, опублікованої на офіційному інтернет-представництві Національного банку, становить 2573,2557 за 100 доларів США, що підтверджується роздруківкою інформації з офіційної сторінки НБУ. Посилаючись на ст.ст. 16, 386, 387, 570, 655, 658 ЦК України просить суд стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 308790 грн. 68 коп., що на день пред`явлення позову до суду є еквівалентом 12000 доларів США, також просить суд стягнути судові витрати. Ухвалою від 23.08.2017 Василівського районного суду Запорізької області по справі відкрито провадження. Ухвалою від 17.10.2017 року Василівського районного суду Запорізької області справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. 12.02.2018 р. відповідач через свого представника - адвоката Козій Д.О. надала відзив на позов в якому зазначила, що між позивачем та відповідачем була укладена угода стосовно купівлі салону краси «[INFO]», при якій сторони домовились, що [PERSON] надасть [PERSON] завдаток в розмірі 12000 доларів США, як зобов`язання в майбутньому виконати основний договір купівлі-продажу, оскільки позивач відмовилась від виконання укладеної угоди, то відповідач законно залишила вищевказану суму у вигляді завдатку. Просила суд в задоволенні позову відмовити. 19.04.2018 року представником позивача подана відповідь на відзив в якому просив задовольнити позов з посиланням на те, що оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, то передана однією зі сторін грошова суму є авансом, який підлягає поверненню (відповідно до постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12). 20.08.2020 року відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом який судом було прийнято та об`єднано з первісним позовом. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що [PERSON] змінила намір купувати салон краси, оскільки [PERSON] не є власником жодного приміщення за адресою : [ADDRESS] . Однак, об`єктом домовленості купівлі-продажу було не саме приміщення, а салон краси «[INFO]», як готовий бізнес «під ключ». Також, [PERSON] була обізнана про те, що приміщення , в якому розташований салон краси « [INFO] », знаходиться в оренді. Це підтверджується скріншотами переписки у мережі Viber між [PERSON] та [PERSON] , які містяться в матеріалах справи. Окрім того, вищевказана сума була передана як завдаток та гарантія в майбутньому укладення основного договору купівлі-продажу. Це підтверджується наступними фактами. З грошей, які були передані як завдаток, [PERSON] було сплачено 10 000 доларів США (258437 грн. за курсом НБУ) фізичній особі - підприємцю « [PERSON] » за попереднім договором від 26.07.2017 року, що відповідно до п.3.2 даного договору є завдатком за Апарат лазерний М 22 з приладдям в комплекті: Апарат лазерний терапевтичний М22 - 1 шт.; головка лазерна IPL-1 шт.; головка лазерна Multi-Spot Nd: YAG - 1 шт.; головка лазерна Resurs FX - 1 шт.; кабель живлення - АС, 10А, 250 V - 1 шт.; попереджуючий сигнал - 1 шт., експертні фільтри ( 515, 560, 590, 615, 640, 695 нм) - 6 шт; світловоди для неодимового лазеру - 2 шт., окуляри лазерні захисні - 4 пари; окуляри пацієнта - 2 пари; візок апаратний на коліщатках - 1 шт. загальною вартістю 2 271 600 грн. Договір купівлі-продажу салону краси «[INFO]» укладено так і не було, оскільки [PERSON] відмовилась підписувати відповідний договір, чим зі свого боку порушила умови попередньої домовленості з [PERSON] . Внаслідок цього [PERSON] понесла матеріальні збитки в розмірі 50 000 доларів США, оскільки при укладенні попереднього договору від 26.07.2017 року вона взяла зобов`язання сплатити фізичній особі підприємцю « [PERSON] » грошові кошти в розмірі 2271600 грн. розраховуючи на 50 000 доларів США, які мали бути отримані від [PERSON] після сплати нею завдатку в розмірі 12 000 доларів США за купівлю салону краси «[INFO]». Після відмови [PERSON] від виконання своїх зобов`язань щодо купівлі салону краси, [PERSON] , розуміючи, що у випадку невиконання умов попереднього договору від 26 липня 2017 року укладеного з фізичною особою -підприємцем « [PERSON] » вона втратить 10 000 доларів США завдатку, який вже було сплачено, була змушена звернутися до членів родини та знайомих з метою позичити у них гроші та перенаправити власні кошти, які були призначені для інших цілей для того щоб компенсувати невистачаючу суму, яку планувала отримати від [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] уклала договір поставки № 021017 з фізичною особою підприємцем « [PERSON] », що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серія ВОЗ № 917900 від 24.03.2010. За даним договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити цей товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені у специфікацій Додаток № 1. В специфікації, що міститься в додатку зазначено, що покупець купує у продавця Апарат лазерний М 22 з приладдям в комплекті : Апарат лазерний терапевтичний М22 - 1 шт.; головка лазерна IPL-1 шт.; головка лазерна Multi-Spot Nd: YAG - 1 шт.; головка лазерна Resurs FX - 1 шт.; кабель живлення - АС, 10А, 250 V - 1 шт.; попереджуючий сигнал - 1 шт., експертні фільтри ( 515, 560, 590, 615, 640, 695 нм) - 6 шт; світловоди для неодимового лазеру - 2 шт., окуляри лазерні захисні - 4 пари; окуляри пацієнта - 2 пари; візок апаратний на коліщатках - 1 шт. загальною вартістю 2 271 600 грн. При укладенні вищезазначеного договору [PERSON] розраховувала на кошти в розмірі 62 000 доларів США від продажу салону краси «[INFO]» [PERSON] , і оскільки [PERSON] була впевнена в намірі [PERSON] купувати салон, вона отримала від неї завдаток, який використала як завдаток за попереднім договором від 26 липня 2017 року з фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » Через неправомірні дії [PERSON] , [PERSON] понесла збитки в еквіваленті 50 000 доларів США, які вона планувала отримати від продажу свого бізнесу - салону краси «[INFO]». Вказує, що оскільки [PERSON] відмовилась від виконання укладеної угоди, то [PERSON] законно залишила 12 000 доларів США у вигляді завдатку. Окрім того у неї виникло зобов`язання щодо сплати 2271600 грн. на підставі попереднього договору від 26 липня 2017 року між нею та фізичною особою -підприємцем « [PERSON] » через яке вона понесла збитки в розмірі 50 000 доларів США, котрі мала отримати від [PERSON] . Посилаючись на ст. 22, 509, 546, 570, 571, 572, 623 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування збитків грошову суму в розмірі 50 000 доларів США, що станом на 16.08.2018 року еквівалентно 1372 500 грн. за курсом НБУ та судовий збір в сумі 8810 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявляла клопотання про закриття провадження по справі, з посиланням на те, що спір між двома фізичними особами підприємцями не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначала, що договір між [PERSON] та [PERSON] укладався як між фізичними особами підприємцями. Ухвалою від 02.10.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, в задоволенні клопотання про закриття провадження відмовлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримував та просив задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] , яка судом допитана також в якості свідка , проти первісного позову заперечувала. Зустрічний підтримала, з обставин викладених в ньому та просила задовольнити. Представник [PERSON] також проти первісного заперечувала, а зустрічний просила задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши [PERSON] в якості свідка, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 липня 2017 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошову суму в розмірі 12 000 доларів США. Вищевказана сума була передана в якості передоплати (авансу) за продаж салону «[INFO]». Відповідач вищевказані гроші прийняла від позивача, про що власноручно склала відповідну розписку, прямо зазначивши, що вказані кошти є передоплатою за салон. (а.с.5 т.1) Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частинами першої, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.658 ЦК України право продажу товару належить власникові товару. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні ані попереднього, ані основного договору купівлі-продажу салону «[INFO]» який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а тому суд доходить до висновку, що передані [PERSON] відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 12 000,00 дол. США є авансом, тому підлягають поверненню. Станом на день звернення із позовом до суду офіційний курс гривні до долара США -відповідно до інформації, опублікованої на офіційному інтернет-представництві Національного банку, становить 2573,2557 за 100 доларів США, що підтверджується роздруківкою інформації з офіційної сторінки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 308790 грн. 68 коп., що на день пред`явлення позову до суду є еквівалентом 12000 доларів США. Враховуючи задоволення первісного позову відповідно до якого суд стягнув авансовий платіж з [PERSON] на користь [PERSON] , підстави для задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення збитків через не укладення договору купівлі-продажу салону та не отримання відповідно коштів за нього, на які розраховувала [PERSON] відсутні, а тому суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 3096 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved