Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 2,730 га, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП № 037545 від 18.02.2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України є його єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці першої черги - мати, рідні брати та сестри - відповідачі по справі - на спадщину не претендують, заяви про прийняття спадщини не подавали. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, так як у встановлений Законом шестимісячний строк не подавав до нотаріальної контори офіційної заяви про прийняття спадщини. Однак як вияснилося, фактичне прийняття спадщини доводиться фактом реєстрації місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем. В зв`язку з цим нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено про необхідність звернення до суду. Просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці. Ухвалою від 03.07.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач до початку судового засідання надав заяву в якій позов підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник Слобожанської селищної ради в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв не надавали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, від 29 березня 2006 року, актовий запис №04. Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори від 01 листопада 2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки ним пропущено строк прийняття спадщини. В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало, те що позивач вважав, що він спадщину прийняв, так як хоч і не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, але фактично проживав. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч.3 ст.1272 ЦК, вбачається, що тримісячний строк для прийняття спадщини з дня набрання рішенням суду законної сили з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивача не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що інші спадкоємці не заперечували проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved