Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду з позовом до відповідача - [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, посилаючись при цьому на те, що він [PERSON] є рідним дідусем неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження його син [PERSON] є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що на даний час він є переселенцем з зони АТО та фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Вказує, що в 2014 році відповідач привезла до нього онуку та з того часу вихованням дитини не перейметься, приїздила декілька разів для отримання виплат по втраті годувальника, при цьому навіть не бачилась з донькою. Мати дитини [PERSON] [INFO] , проживає окремо, має іншу сім`ю, жодного з покладених законом на батьків обов`язків відносно моєї онуки та її доньки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному його утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти . Позивач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи - Нововодолазької селищної ради, у судове засідання не з`явився, заявою просив розгляд вищезазначеної справи проводити за її відсутності, висновок органу опіки та піклування Нововодолазької районної державної адміністрації від 13.03.2018року №02-30/536 про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , у відношенні до її неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] підтримує. Позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає надані сторонами докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, позов розглянуто на підставі наявних у справі матеріалів за відсутності представників сторін. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] , [INFO] є донькою: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть (виданого повторно) серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно акту №336 від 28.03.2018 року, складеного депутатом Нововодолазької селищної ради по виборчому округу №16 Самойленко В.С. , підтвердженого підписами свідків, встановлено, що в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , дійсно, з вересня 2014 року, фактично проживає гр. [PERSON] , [INFO] та веде спільне господарство з [PERSON] , [INFO] , також разом з ними проживають їх внучки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які знаходяться на повному забезпеченні у своїх рідних з якими спільно проживають. Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС УДМС України в Донецькій області від в0.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Вуглегірськ Донецької області, паспорт серії [NUMBER] , виданий Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області 01.12.2000 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки і піклування Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 13.03.2018року №02-30/536 визнано доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , у відношенні до її неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд також приймає до уваги те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). У судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, оскільки не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для їх виховання. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved