overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 20.11.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився суду подав заяву, якою вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 13.09.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1267, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 23.12.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився суду подав заяву, якою вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 11.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 258, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 27.12.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився суду подав заяву, якою вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 14.12.2018 року у Луганському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області, актовий запис № 249, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 28.11.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився суду подав заяву, якою вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1606, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва (з урахуванням уточнених позовних вимог) з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 26.03.2018 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач уточнені позовні звимоги підтримав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовчому судовому засіданні подала заяву, якою вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 27.01.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 80, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду з позовною заявою до ПАТ «Комерційний банк «Надра», Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль, про захист прав споживача та примусове виконання обов`язку в натурі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопада 2014 року між ним та Публічним Акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, був укладений договір №2071661 строкового банківського вкладу(депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший». Відповідно до умов Договору, [PERSON] передав, а ПАТ «Комерційний Банк «Надра» прийняв грошову суму у розмірі 10000,00 дол. США строком на 6 місяців - до 21 травня 2015 року включно. При цьому відсоткова ставка по Вкладу, відповідно до умов Договору була встановлена в розмірі 12,5 % річних. На підставі положень, які закріплені Договором, позивач продовжив строк розміщеного вкладу на такий самий термін до 21.11.2015р. Але був вимушений виводити свої активи з метою їх збереження у зв`язку з тим, зо відповідно до вимоги ст.76 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» 5 лютого 2015 року Правління НБУ прийняло постанову №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних». На підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Державної організації «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» було прийнято рішення від 05.02.2015 №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра». Тимчасову адміністрацію відповідача було запроваджено строком на три місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно. З метою збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Надра», запобігання втраті майна та збитків банку і Фонду,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, та пояснює що, шлюб зареєстрований 12 серпня 2005 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції міста Харкова , актовий запис № 1507. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину - сина [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сімї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Сторони в судове засідання не зявивлись, надали заяви про розгляд заяви за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 12 серпня 2005 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 1507, сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сімєю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сімєю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сімя. Враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, та пояснює що, шлюб зареєстрований 04 лютого 2012 року, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 54. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину- доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Сторони в судове засідання не зявивлись, надали заяви про розгляд заяви за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 04 лютого 2012 року, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 54 сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, утримуваних з нього за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.05.2011 року на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення ним повноліття на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] у нього від шлюбу з [PERSON] народився син, [PERSON] . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.05.2011 року визначено стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів щомісяця на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Необхідність зменшення розміру аліментів обгрунтовує тим, що 15.01.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з батьком та матір`ю. Вказує, що з 16.04.2019 року він був змушений припинити підприємницьку діяльність, з 2018 року доходи відсутні. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача - адвокат Данько Л.В., яка діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2021 року, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність відзиву, а також те, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], 3-ті особи приватні нотаріуси ХМНО [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та виселення. 11.12.2015 року судом постановлено заочне рішення за вищевказаним позовом, яким позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Також в рішенні суд не вирішив питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сторони в судове засідання не з*явились, причини неявки суду невідомі, про час, дату та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати питання про ухвалення додаткового рішення без його участі та вирішити питання стосовно судового збору за наявними у матеріалах справи доказами, відповідач та 3-ті особи заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне винести додаткове рішення по справі стосовно стягнення з відповідача судового збору в розмірі 243,60грн. та в розмірі 609,00грн., які були сплачені позивачем при зверненні до суду. Згідно з п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. При постановленні рішення від 11.12.2015 року за вищевказаною позовною заявою не вказано, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 243,60грн. та в розмірі 609,00грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved