Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з останнього на його користь борг в розмірі 647615,80 грн, з яких сума позики у розмірі 598460,00 грн. еквівалент 23000 доларів США, 3% річних з простроченої суми у розмірі 8952,30 грн., еквівалент 344 долари США згідно офіційного курсу НБУ, проценти за користування сумою позики, обраховані виходячи з облікової ставки НБУ у розмірі 40203,50 грн., еквівалент 1545,1 доларів США згідно офіційного курсу НБУ, а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2016 року відповідач під розписку позичив у позивача 23000,00 доларів США, що в еквіваленті становило 598460,00 гривень (за курсом НБУ за один долар 26,02 грн.), та зобов'язався повернути позичені кошти до 30.12.2016 року. Після закінчення вказаного строку відповідач позичених коштів не повернув та ухиляється від повернення таких, що і стало причиною звернення до суду із позовною заявою. Ухвалою від 27.07.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки [PERSON], останній 10.09.2016 року отримав у [PERSON] 23000 доларів США і зобов'язувався повернути такі до 30.12.2016 року. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу отримання відповідачем у борг грошових коштів у загальній сумі 23000 доларів США. Відповідач свої зобов'язання не виконав, борг позивачу не повернув. Частиною 2 ст.545 ЦК України передбачено, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Судом встановлено, що відповідач зазначеного вище боргового зобов'язання щодо повернення позивачу позичених коштів у розмірі 23000 доларів США в обумовлений сторонами строк не повернув, зазначена обставина стверджується наявністю у позивача оригіналу розписки від 10.09.2016 року. За розрахунками позивача, згідно курсу НБУ 26,02 грн. за долар США, борг відповідача становить 647615,80 грн. та включає в себе: заборгованість за розпискою від 02.02.2016 у загальному розмірі 675442,82 грн., з яких сума основного боргу - 598460,00 грн.(еквівалент 23000 доларів США), три проценти річних - 8952,30 грн. (еквівалент 344 долари США), проценти за користування сумою позики, обраховані виходячи з облікової ставки НБУ за період з 31.12.2016 року до 30.06.2017 року - 40203,50 грн. .(еквівалент 1545,1 доларів США). Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав позовну заяву до суду шляхом направлення такої засобами поштового зв'язку 10.07.2017 року. Станом на 10.07.2017 року офіційний курс НБУ становив 1 долар США - 26,02 грн. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів. За вказаних вище обставин та встановлених судом фактів, беручи до уваги те, що відповідач позичив у позивача кошти та зобов'язався такі повернути в обумовлений сторонами строк, проте свого зобов'язання не виконав та боргу не повернув, те, що позивач має право на захист свого порушеного цивільного права та інтересу у судовому порядку, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 647615,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 6476,15 грн. судових витрат.

Outcome: approved