Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Юга - групп» про визнання права власності на майнові права в якому просив, визнати за собою право власності на майнові права на об`єкт будівництва - машиномісце № [NUMBER] , розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі, у підземному паркінгу, який є невід`ємною та складовою частиною житлового будинку по [ADDRESS] , як на частку в об`єкті незавершеного будівництва згідно договору про пайову участь у фінансуванні будівництва №10/16-03 від 3.10.2016 р. та договору відступлення прав вимоги ( цесії) від 28.02.2020 р. Позовні вимоги мотивовано тим, що 3.10.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» ( пайовик) та ТОВ «Юга - Груп» було укладено договір на пайову участь пайовика у фінансуванні будівництва паркінгу №10/16-03. Відповідно до п.1.1 вказаного договору пайової участі предметом договору є пайова участь пайовика у фінансуванні будівництва підземного паркінгу, який є невід`ємною та складовою частиною житлового будинку по [ADDRESS] . Пунктом 2.1. даного договору визначено, що пайовик зобов`язався прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу за вказаною адресою а ТОВ «Юга - Групп» зобов`язується після завершення повного циклу будівельних робіт т введення в експлуатацію , передати пайовику ( при умові внесення останнім 100 % пайового внеску до моменту завершення повного циклу будівельних робіт та введення паркінгу в експлуатацію ) по акту приймання - передачі частину підземного паркінгу, а саме 2 машиномісця, що мають наступні номери [NUMBER], розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі. Розмір пайової участі пайовика ( вартість машиномісць) на день укладення сторонами договору становить 510 тис. грн. Також пунктом 4.1 договору пайової участі передбачено, що пайовик протягом строку здійснення будівельних робіт та до моменту введення паркінгу в експлуатацію сплачує на рахунок ТОВ «Юга - Груп» 100% вартості машиномісця, відповідно до п. 2.3 договору. Здійснення пайового внеску може бути проведено будь - яким іншим незабороненим законодавством України чином, в тому числі й шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. 3.10.2016 р. між пайовиком та ТОВ «Юга-Групп» було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог ( в подальшому Угода). Відповідно до п.4 Угоди вбачається, що внаслідок укладання даної Угоди зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» перед ТОВ «Юга-Групп» щодо проведення оплати за договором на пайову участь у фінансуванні будівництва паркінгу №10/16-03 від 3.10.2016 р. вважаються виконаними в повному обсязі. У зв`язку з виконанням зобов`язання щодо оплати пайового внеску пайовиком на підставі Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог 3.10.2016 р. ТОВ «Юга - Групп» було надано довідку , згідно якої вбачається, що ТОВ «ФК «Есаймент» здійснило інвестування в будівництво двох машиномісць , саме: [NUMBER], розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі в розмірі 100 %, що складає 510 тис. грн. Вказане також підтверджується рішенням Господарського суду м.Києва від 2 липня 2019 року справа №910/2272/19, яким встановлено, що ТОВ «ФК «Есаймент» отримало майнові права на машиномісце № [NUMBER] , розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі. 28.02.2020 р. між позивачем [PERSON] та ТОВ «ФК «Есаймент» та ТОВ «Юга - Груп» було укладено договір відступлення права вимоги ( договір цесії), згідно умов якого позивач [PERSON] набув права вимоги і став кредитором за договором пайової участі №10/16-03 від 3.10.2016 р. Як убачається з п.2 договору цесії позивач здійснив пайовий внесок у сумі 510 тис. грн. на рахунок ТОВ «Юга - Груп » для будівництва зазначеного паркінгу, а організація після введення в експлуатацію повинна передати позивачу , а після відступлення права вимоги за договором пайової участі - ТОВ «ФК «Есаймент» два вказаних вище машиномісця. Відповідно до п.4 договору Цесії ТОВ «ФК « Есаймент зобов`язується компенсувати позивачу витрати останнього, що пов`язані з виконанням своїх зобов`язань за договором пайової участі та сплатити на користь останнього плату за відступлення прав за договором в розмірі 245 тис. грн. без ПДВ протягом 1 робочого дня з моменту встановлення рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ФК «Есаймент» в розмірі 245 тис. грн. На виконання умов п.4 договору Цесії позивачем 28.02.2020 р. було сплачено ТОВ «ФК «Есаймент» кошти в розмірі 245 тис. грн. Відповідно до п.6 договору Цесії з моменту набрання чинності ( з моменту підписання) до позивача переходять всі права вимоги до ТОВ «Юга - Груп» за договором пайової участі у відповідності до умов договору пайової участі . Відповідно до п.2.2 умов договору про пайову участь запланований термін завершення будівництва 4 квартал 2017 р. В порушення умов договору про пайову участь відповідачем проінвестованого об`єкту нерухомості не завершене, паркінг в експлуатацію не введено та право власності позивача на машиномісця не оформлено, що порушує права позивача як інвестора . Свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на вимоги цивільного законодавства, а саме на ст.ст.177, 190, 331 ЦК України. Представник позивача в судове засідання подав заяву в якій просив задовольнити позов з обставин викладених в позовній заяві та доказів, що містяться в матеріалах справи. Представник відповідача ТОВ «Юга - Групп» в зал судового засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача та прийняття рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи ТОВ «ФК «Есаймент» в зал судового засідання не з`явився, сповіщався належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 3 жовтня 2016 року між ТОВ «Юга - Групп» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» укладено договір №10/16-03 на пайову участь у фінансуванні будівництва паркінгу . Відповідно до умов договору предметом договору є пайова участь «ТОВ «ФК «Есаймент» (Пайовик) у фінансуванні та будівництві підземного паркінгу який є невід`ємною та складовою частиною житлового будинку по [ADDRESS] , який будується ТОВ «Юга - Групп» ( Організація) на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.06.2005 року №910 та договору оренди земельної ділянки від 30.06.2005 року №66-6-00277 Пунктом 2.1. даного договору визначено, що пайовик зобов`язався прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва підземного паркінгу за вказаною адресою а ТОВ «Юга - Групп» зобов`язується після завершення повного циклу будівельних робіт введення в експлуатацію , передати пайовику ( при умові внесення останнім 100 % пайового внеску до моменту завершення повного циклу будівельних робіт та введення паркінгу в експлуатацію по акту приймання - передачі частину підземного паркінгу, а саме 2 машиномісця, що мають наступні номери [NUMBER], розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі. 3.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» та ТОВ «Юга - Групп» було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних позовних вимог. Відповідно до п.3 даної Угоди ТОВ « ФК «Есаймент» і ТОВ «Юга - Групп» маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги , строк виконання яких настав , дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог на суму 510 тис. грн., що випливають з договорів, у яких ТОВ «ФК «Есаймент» і ТОВ «Юга - групп» є сторонами. Пунктом 4 даної угоди зобов`язання ТОВ «ФК «Есаймент» перед ТОВ «Юга - Групп» щодо проведення оплати за договором про пайову участь у фінансуванні будівництва паркінгу №10/16-03 від 3.10.2016 р. вважаються виконаними в повному обсязі. Відповідно до рішення Господарського суду м.Києва від 2.07.2019 р. ТОВ «ФК «Есаймент» було відмовлено в задоволені позову щодо визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, а саме стосовно об`єктів інвестування - машиномісць № [NUMBER] , розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце [NUMBER], розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі , вказаних вище. Дана обставина, відповідно до вимог ч. 4 ст.82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягає. 28.02.2020 р. між ТОВ «ФК «Есаймент» , [PERSON] та ТОВ «Юга - Групп» було укладено договір про відступлення права вимоги ( цесії). Відповідно до умов договору цесії ТОВ «ФК «Есаймент» ( Цедент) відступає [PERSON] ( Цесіонарію) , а Цесіонарій набуває право вимоги належне Цедентові і стає кредитором за договором №10/16-03 від 3.19.2016 р. на пайову участь у фінансуванні та будівництві паркінгу, який було укладено між Цедентом та ТОВ «Юга - Групп». За договором цесії Цесіонер набуває право вимагати від ТОВ «Юга - Групп» належного виконання зобов`язань, які виникають з основного договору ( договору на пайову участь у фінансуванні будівництва). Цесіонарій зобов`язується компенсувати Цеденту витрати останнього пов`язані з виконанням своїх зобов`язань за основним договором та сплатити на користь останнього плату за відступлення права вимоги за цим договором в розмірі 245 тис. грн. без ПДВ протягом 1 робочого дня з моменту виставлення рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Цедента. Відповідно до рахунків - фактури за №№22, та 23 від 28.02.2020 р. [PERSON] були перераховані кошти в сумі 245 тис. грн. на рахунок ТОВ «СК «Есаймент» Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є непоживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-318цс15), від 18 листопада 2015 року (провадження № 6-1858цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19). Відповідно до статі 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. За змістом статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частинами першою та третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається в формі встановленої для основного договору, а якщо форма не встановлена, то у письмовій формі. У частині другій статті 635 ЦК України встановлено обов`язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві. Відповідно до частини другої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем не укладався договір купівлі-продажу майнових прав. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Одним зі способів захисту цивільних прав, з яким особа має право звернутися до суду, є вимога про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес, крім визначених цією частиною статті способів, іншим способом, що встановлений договором або законом. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пред`являючи вимогу про визнання за позивачем право власності на майнові права на об`єкт будівництва позивачем невірно обрано спосіб цивільного захисту, оскільки положеннями ЦК України й іншими актами цивільного законодавства прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання договору, як визнання права власності на майнові права на машиномісце № [NUMBER] , розміром 5,8ч3,5 м., розташоване в осях «14-15» та «Е-Ж» по горизонталі та машиномісце № [NUMBER] , розміром 4х5.10 м. , розташоване в осях «15-16» та «И-Л» по горизонталі, право власності на які повинно бути зареєстровано після введення об`єкта будівництва в експлуатацію у відповідності до розділу 3 Договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майнові права задоволенню не підлягають.. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed