Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на самочинну забудову в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 серпня 2002 року помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами. Спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON], являються його дружина [PERSON], яка постійно до дня смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком, та продовжує проживати у спадковому будинку, та син [PERSON], який помер 13.10.2015 року. Із спадкодавцем інших осіб, які проживали разом, в тому числі неповнолітніх немає. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Крачківської сільської ради не посвідчувався. З метою оформити спадщину позивачем була подана заява до Маньківської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу №87 за 2016 рік, однак 21.04.2016 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області [PERSON], було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Садова, 30 в с. Крачківка, Маньківського району, Черкаської області, виявилось неможливим у зв'язку з тим, що майно за покійним виявилось не зареєстрованим. 04.08.2016 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської РДА надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. Згідно даного висновку, при обстеженні встановлено, що забудова присадибної ділянки покійного [PERSON] здійснювалася з 1970 по 1982 роки на земельній ділянці площею 0,37 та. Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на забудований житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Садова, 30 в селі Крачківка. Одночасно слід зазначили, що іншої можливості оформити право власності на майно, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду немає. На даний час інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не має можливості та підстав визначити позивачу можливість здачі в експлуатацію будівництва, оскільки хоча позивач і є спадкоємцем, але не є зареєстрованим власником, майно належало [PERSON], який помер, у позивача, як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду. Згідно висновку від 04.08.2016 р. наданого відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської РДА, заперечень щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно немає, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутності, та відсутності її довірителя, а також підтримує позовні вимоги повністю. Представник Крачківської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 1 серпня 2002 року помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами. Спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON], являються його дружина [PERSON], яка постійно до дня смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком, та продовжує проживати у спадковому будинку, та син [PERSON], який помер 13.10.2015 року. Із спадкодавцем інших осіб, які проживали разом, в тому числі неповнолітніх немає. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Крачківської сільської ради не посвідчувався. З метою оформити спадщину позивачем була подана заява до Маньківської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу №87 за 2016 рік, однак 21.04.2016 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області [PERSON], було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Садова, 30 в с. Крачківка, Маньківського району, Черкаської області, виявилось неможливим у зв'язку з тим, що майно за покійним виявилось не зареєстрованим. 04.08.2016 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської РДА надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. Згідно даного висновку, при обстеженні встановлено, що забудова присадибної ділянки покійного [PERSON] здійснювалася з 1970 по 1982 роки на земельній ділянці площею 0,37 та. Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на забудований житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Садова, 30 в селі Крачківка. Одночасно слід зазначили, що іншої можливості оформити право власності на майно, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду немає. На даний час інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не має можливості та підстав визначити позивачу можливість здачі в експлуатацію будівництва, оскільки хоча позивач і є спадкоємцем, але не є зареєстрованим власником, майно належало [PERSON], який помер. Прийняття в експлуатацію об'єктів житлових будинків здійснюється територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.201 1р. (із змінами). Пунктом 3.1 вказаного наказу визначено, що прийняття в експлуатацію об'єкт і в (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, здійснюється за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Позивач не має зареєстрованого права власності чи користування житловим будинком, тому не може скористатись даним порядком, згідно даних технічного паспорта, будинок з прибудовами значиться 1970-1982 років побудови, інші тимчасові споруди не підлягають реєстрації прав власності у відповідності до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011р. № 703. Відповідно до роз'яснення, наданого Державною реєстраційною службою України листом від 12.03.2013 № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року», для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічним паспорт на об'єкт нерухомого майна. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності па вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, зареєструвати майно на померлого теж немає правових підстав. Тобто, у позивача, як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду. Відповідно до ст.1218 ЦКУ, до склад спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦКУ, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст. 1220 ЦКУ, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦКУ, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. За ч.2 ст. 1223 ЦКУ, у разі відсутності заповіту, визнання йото недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦКУ, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст. 1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦКУ надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦКУ визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦКУ власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 376 ЦКУ, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно висновку від 04.08.2016р. наданого відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської РДА, заперечень щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно немає. Згідно ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону, спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємець за законом позивач є власником майна в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved